ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 376, 2016-11-27 10:02

אלי אלאלוף: היום כ"ו בחשון התשע"ז, 27 בנובמבר 2016, השעה 10:02.

אלי אלאלוף: תרשו לי כמה מלים.

אלי אלאלוף: ליבנו עם כל מי שנפגע מהשריפות הנוראיות.

אלי אלאלוף: אני בטוח שהמדינה תדע לטפל בצורה נדיבה ואחראית באלה שנפגעו.

אלי אלאלוף: אני מברך על כל המאמצים האדירים של מי שנלחם באש הנוראית הזאת ואני מקווה שנדע למצוא את האשמים, במידה ויהיו, ויקבלו את העונש המגיע להם.

אלי אלאלוף: זה לא הזמן להתחיל לעשות חשבונות פוליטיים ולכן אני ממליץ לחבריי הפוליטיקאים להתאפק עד שהשקט יחזור למדינתנו.

אלי אלאלוף: תודה לאל, באמת, שלא נפגעו אנשים בנפש.

אלי אלאלוף: אנחנו נמשיך בדיון על התמרוקים.

אלי אלאלוף: בדיון הקודם עלו כמה שאלות.

אלי אלאלוף: התלבטנו והתייעצנו בינינו וכאשר נגיע לסעיף, ניתן את התשובות בדיון עצמו.

אלי אלאלוף: נמשיך בהקראה.

אלי אלאלוף: אני מקדם בברכה את מירב בן ארי ידידתי ואת חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

ענת מימון ענבר: אנחנו בעמוד 7, בסעיף 55א5.

ענת מימון ענבר: 55א5.

ענת מימון ענבר: אישור נציג אחראי בקשה לאישור נציג אחראי תוגש למנהל בידי יצרן או יבואן המבקש רישיון תמרוקים כאמור בסעיף 55א1 או בידי יצרן או יבואן שהוא בעל רישיון, המבקש למנות את הנציג האחראי מטעמו.

אחד מאלה: היצרן או היבואן של התמרוק, ואם הוא תאגיד – ימנה עובד או נושא משרה שיבצע את תפקידי הנציג האחראי.

אחד מאלה: אדם שמונה בידי היצרן או היבואן של התמרוק, ואם מונה תאגיד – ימנה התאגיד עובד או נושא משרה בו שישמש נציג אחראי.

אחד מאלה: נציג אחראי יהיה תושב ישראל, ואם הוא תאגיד – תאגיד שנרשם ופועל בישראל.

אחד מאלה: לא יאשר המנהל אדם כנציג אחראי אם נקבע שהוא לא יוכל לשמש נציג אחראי כאמור בסעיף 55א8(ב) או אם המנהל מצא שהוא, ואם הוא תאגיד – גם עובד בכיר או נושא משרה בו, הורשע או הוגש נגדו כתב אישום שטרם ניתן בו פסק דין סופי, בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה, אין הוא ראוי, לדעת המנהל, לשמש נציג אחראי.

אחד מאלה: החלטת המנהל לסרב לאשר אדם כנציג אחראי, תהיה מנומקת ותינתן בכתב.

אחד מאלה: לא יסרב המנהל לתת אישור לפי סעיף, זה, אלא לאחר שנתן למגיש הבקשה ולמי שהוגשה לגביו הבקשה הזדמנות לטעון את טענותיהם.

אחד מאלה: השר רשאי לקבוע, באישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת –

אחד מאלה: הוראות לעניין הגשת בקשה לאישור נציג אחראי, ובכלל זה דרך הגשתה, המועדים להגשתה, הפרטים שייכללו בה והמסמכים שיצורפו לה.

אחד מאלה: הוראות בדבר חובתו של נציג אחראי לעבור השתלמויות מקצועיות תקופתיות.

אחד מאלה: אדוני, זה הסעיף שקובע את המהות, את התפקיד החדש הזה שנקרא נציג אחראי.

אחד מאלה: כל יבואן או יצרן צריך שלגבי תמרוקים שהוא משווק בארץ יהיה לו נציג אחראי לתמרוק.

אחד מאלה: נציג אחראי יכול להיות או היבואן והיצרן עצמו אבל אדם מטעמו, יש שם של אדם שהוא יהיה הנציג האחראי.

אחד מאלה: כלומר, החברה שהיא היצרן או היבואן לא יכולה לשמש נציג אחראי לעצמה.

אחד מאלה: או לחילופין אפשר למנות מישהו חיצוני לחברה.

אחד מאלה: במקרה הזה אפשר למנות אדם או אפשר למנות גם תאגיד שהוא יהיה הנציג האחראי של החברה.

אחד מאלה: יש כאן את כל התנאים.

אחד מאלה: המנהל יכול לאשר או לא לאשר את אותו נציג אחראי.

אחד מאלה: ההחלטה כמובן צריכה להיות בכתב וכמובן שצריכה להינתן גם זכות טיעון.

אחד מאלה: בתקנות אפשר יהיה לקבוע תנאי הכשרה.

אחד מאלה: כלומר, איזה שהם תנאי הכשרה והשתלמות שהנציג האחראי צריך יהיה לעבור כדי לשמש כזה.

שי סומך: אם מונה תאגיד, התאגיד צריך למנות אדם שהוא יהיה הנציג האחראי.

שי סומך: זאת אומרת, התאגיד עצמו הוא לא הנציג האחראי אלא אדם שעובד בו או נושא משרה בו.

נילי חיון דיקמן: מבחינה משפטית התאגיד אחראי.

שי סומך: ב-(2) כתוב שימנה התאגיד עובד או נושא משרה בו שישמש נציג אחראי.

שי סומך: הכוונה שיש אדם, בשר ודם, שהוא הנציג האחראי.

ענת מימון ענבר: אם זה תאגיד, זה יכול להיות גם על תאגיד.

ענת מימון ענבר: לפי מה שבדקנו באירופה, אפשר להטיל את האחריות על התאגיד אבל צריך איש קשר.

שי סומך: גם.

שי סומך: יותר מאיש קשר.

שי סומך: יכול להיות שהאחריות תהיה גם על הנציג האחראי וגם על החברה אבל אמור להיות אדם בשר ודם שהוא הנציג האחראי.

שי סומך: זה לדעתי מה שכתוב.

נילי חיון דיקמן: אנחנו בדקנו.

נילי חיון דיקמן: עשינו איזשהו שינוי נוסח כדי להבהיר את הכוונה.

נילי חיון דיקמן: היות והדירקטיבה מאפשרת מינוי של גוף משפטי כנציג אחראי, שהוא זה שחייב בחובות ובזכויות, עדיין אנחנו כמשרד בריאות צריכים שיהיה לנו בן אדם לדבר אתו.

נילי חיון דיקמן: לכן אנחנו אומרים ימונה אדם שיבצע את תפקידי הנציג האחראי, אבל ברור שמבחינה משפטית התאגיד והוא כעובד של התאגיד יהיה אחראי מבחינה משפטית.

שי סומך: אני מציע שנברר את הדקויות האלה לפני הישיבה הבאה.

אלי אלאלוף: מה שחשוב כאן זה שלא נכביד על היבואן או על היצרן.

אלי אלאלוף: לא להכביד בזה שבמסגרת התפקידים הקיימים אומרים לך שבעל התאגיד יכול להיות הוא בעצמו.

עדי שאולי: בעל התאגיד הוא ספק חיצוני לחברה.

עדי שאולי: זה לא יקל על החברה.

עדי שאולי: זה יהיה עוד מנגנון.

אלי אלאלוף: אומרים לך אדם מתוך המערכת שלך או אתה בעצמך תהיה הכתובת.

אלי אלאלוף: זה לא מכביד.

עדי שאולי: לא אני בעצמי.

עדי שאולי: הם לא אומרים שאני כתאגיד, אני כחברה, יכול להיות נציג אחראי.

ענת מימון ענבר: אתה יכול.

ענת מימון ענבר: אתה ממנה מישהו שיעשה את התפקיד הזה.

עדי שאולי: אם כן, זה עובד חברה.

עדי שאולי: זה לא כתאגיד.

אלי אלאלוף: זה עובד חברה.

קריאה: זה עובד חברה בתאגיד.

אלי אלאלוף: חבר'ה, אל תחפשו כל דבר קטן כדי להראות שאנחנו מכבידים.

אלי אלאלוף: ההפך.

אלי אלאלוף: כאן מראים כמה לא מכבידים.

אלי אלאלוף: מתחשבים בהוצאה.

חנה לאידרשניידר: לשכת המסחר.

חנה לאידרשניידר: אני מבקשת לשאול לגבי הכשרות תקופתיות.

חנה לאידרשניידר: אנחנו דיברנו על הכשרה בסיסית אבל הכשרה תקופתית כן מהווה הכבדה.

חנה לאידרשניידר: אם מדובר על הכשרה חוזרת ונשנית, זאת הכבדה.

נילי חיון דיקמן: חובת השתלמות.

אייל שורצברג: אנחנו דיברנו וסיכמנו על כך שביום התחילה אנשים יעברו ולאחר תקופה מסוימת של חמש שנים, או אם יש שינויים שהם מהותיים, זה גם אינטרס שלכם שאותו בן אדם יהיה בקיא.

אייל שורצברג: אחת לזמן מסוים יעשו את זה.

אייל שורצברג: זאת אומרת, לא יעשו את זה כל חמש דקות אלא יעשו את זה אחרי פרק זמן סביר.

אלי אלאלוף: אתה לא יכול לקבוע את פרק הזמן?

אייל שורצברג: אפשר לקבוע.

אלי אלאלוף: תקבעו בתקנות.

אייל שורצברג: אפשר לקבוע בתקנות ולומר פעם בשנתיים, פעם בשלוש שנים.

אייל שורצברג: זה לא משהו שנראה לי מהותי כאן.

אייל שורצברג: אנחנו גם סיכמנו על כך שהכשרה יכולה להיות אינטרנטית כך שזה לא מצריך את הבן אדם לצאת ממשרדו.

קריאה: כן, אבל דיברנו על הכשרה בסיסית.

קריאה: הכשרה תקופתית, זאת מתחילה להיות הכבדה על אותו בן אדם.

נילי חיון דיקמן: זאת חובת השתלמות.

אייל שורצברג: אם יש תיקונים, אפשר יהיה להגדיר את זה בתקנות ולומר למה הכוונה.

אלי אלאלוף: אם זה באינטרנט, זה רק להיכנס ולצאת?

רוית דימנז: השאלה אם זה גורם לעלויות נוספות.

אייל שורצברג: אם אתם תעשו את העלויות אצלכם, אתם תישאו בעלויות.

רוית דימנז: זה משהו פנימי?

אייל שורצברג: אמרנו שזה יכול להיות של גוף כמו לשכות המסחר, התאחדות התעשיינים או אקדמיה או כל מישהו אחר.

רוית דימנז: מן הסתם זה כרוך גם בעלויות.

אייל שורצברג: בסדר.

אלי אלאלוף: כשאתם נרשמים ללשכת המסחר, הם לא אמורים לתת לכם שירותים?

אלי אלאלוף: אנחנו דנים בכמה מותר להם לגבות.

אייל שורצברג: אני חושב שגם בהתאחדות התעשיינים.

אלי אלאלוף: איזה שירותים הם נותנים לכם?

אלי אלאלוף: זה חלק מהשירותים שאמורים לתת לכם.

אייל שורצברג: חוץ מזה, איזה מקצוע בן אדם לא משתלם בו?

אלי אלאלוף: במסגרת דמי הארגון שאתם משלמים לגופים השונים, הם יכולים לתת לכם את זה.

אלי אלאלוף: תעמדו על זכויותיכם.

אלי אלאלוף: אני באמת ממליץ על זה.

אלי אלאלוף: שלא יעשו רק כנסים היכן שכולם מופיעים ומדובר בעלויות מטורפות בבתי מלון.

אלי אלאלוף: תורידו את ההוצאות האלה.

אלי אלאלוף: אני באופן אישי לא הולך או הולך, נותן את ההרצאה וחוזר, אבל למה בהוצאות כל כך גדולות?

אלי אלאלוף: אלה דמי ארגון הבזבזנים ביותר במדינה שלנו.

אלי אלאלוף: תחסכו בזה.

אלי אלאלוף: נמשיך.

ענת מימון ענבר: 55א6.

ענת מימון ענבר: שינוי בפרטי נציג אחראי בעל רישיון ונציג אחראי יודיעו למנהל באופן מיידי על כל שינוי שחל בפרטי הנציג האחראי.

ענת מימון ענבר: 55א7.

ענת מימון ענבר: החלפת נציג אחראי בעל רישיון יודיע למנהל באופן מיידי על סיום כהונתו של נציג אחראי מטעמו.

ענת מימון ענבר: הודיע בעל רישיון על סיום כהונתו של נציג אחראי כאמור בסעיף קטן (א), יעביר למנהל בקשה לאישור נציג אחראי אחר במקומו, בהתאם להוראות סעיף 55א5.

ענת מימון ענבר: בעל הרישיון ישמש נציג אחראי בפועל ממועד מסירת ההודעה כאמור בסעיף קטן (א) לתקופה שלא תעלה על 14 ימים או עד למינוי נציג אחראי חדש, לפי המוקדם, ואולם רשאי המנהל להאריך את התקופה האמורה מנימוקים שיירשמו.

ענת מימון ענבר: יש לי כאן שאלה.

ענת מימון ענבר: אם הוא הנציג האחראי עצמו והוא מחליט למנות מישהו אחר, בעצם הוא ממשיך במעין תקופת מעבר של 14 ימים עד שיהיה לו מינוי חדש?

נילי חיון דיקמן: עד שהמינוי ייכנס לתוקף.

נילי חיון דיקמן: כן.

אייל שורצברג: הוא לא יכול למנות במקום עצמו.

ענת מימון ענבר: למה?

ענת מימון ענבר: אם הוא החליט שהוא רוצה להוציא את זה החוצה?

אייל שורצברג: בסדר.

אייל שורצברג: אבל יש איזושהי המשכיות מסוימת.

אייל שורצברג: הוא חייב לשאת באחריות.

ענת מימון ענבר: כמה זמן לוקח לאישור בקשה של נציג אחראי?

נילי חיון דיקמן: הנציג האחראי, יכול להיות שהוא כבר מוכר במערכת ואז בכלל לא יידרש זמן כי הוא כבר מוכר.

נילי חיון דיקמן: אם זה נציג אחראי חדש, אני מניחה שזה ייקח קצת זמן.

אייל שורצברג: אם יש לו את כל הדברים, אפשר לקבוע שתוך שבעה, אפילו 14 ימים, או פרק זמן של החפיפה.

רוית דימנז: למה לא להסתפק בהודעה על השינוי?

אייל שורצברג: עורכת דין דיקמן אמרה שאם זה מישהו שהוא כבר מוכר ונמצא בתוך המערכת, הרי זה ייעשה באופן אוטומטי.

אייל שורצברג: אם זה מישהו שהוא חדש, צריך ללמוד מדי הוא ומה הוא ולראות שהוא עומד בתנאי הכשירות.

אייל שורצברג: צריך פרק זמן מסוים שמישהו יוכל לעבור על זה.

אייל שורצברג: אמרנו ש-14 ימים כי זה התהליך של ההחלפה.

ענת מימון ענבר: 55א8.

ענת מימון ענבר: הגבלה, התליה או ביטול אישור של נציג אחראי המנהל רשאי להגביל אישור נציג אחראי, להתלותו או לבטלו, אם מצא כי התקיים אחד מאלה: האישור ניתן על יסוד מידע כוזב.

ענת מימון ענבר: האישור ניתן על יסוד מידע חלקי, שגוי או מטעה, ואילו היה המידע הנכון והמלא לפני נותן האישור במועד מתן האישור, לא היה ניתן האישור.

ענת מימון ענבר: חדל להתקיים תנאי מהתנאים למתן האישור.

ענת מימון ענבר: הנציג האחראי, ואם הוא תאגיד – הוא או נושא משרה בו, הפר תנאי מתנאי האישור או הוראה מההוראות לפי פקודה זו.

ענת מימון ענבר: הנציג האחראי סירב לשתף פעולה בבירור חשד לפגיעה בבריאות הציבור או ביעילות התמרוק, בטיחותו או איכותו.

ענת מימון ענבר: הנציג האחראי גילה חוסר מיומנות, כישורים לקויים או ידע מקצועי חסר, באופן העלול להביא לפגיעה בבריאות הציבור או ביעילות התמרוק, בטיחותו או איכותו.

ענת מימון ענבר: החליט המנהל לבטל אישור של נציג אחראי כאמור בסעיף קטן (א), וזאת בשל ליקוי חמור בהתנהלותו של הנציג האחראי או בשל הצטברות ליקויים העולה כדי ליקוי חמור, ועקב זאת המנהל סבור שהוא אינו מתאים לשמש נציג אחראי, רשאי המנהל לקבוע כי הוא לא יוכל לשמש נציג אחראי לצמיתות או לתקופה שיקבע, וכן רשאי הוא להתנות את המשך עיסוקו כנציג אחראי בקיומם של תנאים שיקבע או במילוי תנאים במהלך התקופה שבה הוא ישמש נציג אחראי, והכול לשם הגנה על בריאות הציבור.

ענת מימון ענבר: תנאים כאמור יכול שייקבעו לעניין סוגי תמרוקים מסוימים או בעלי רישיון תמרוקים מסוימים.

ענת מימון ענבר: לא יקבל המנהל החלטה לפי סעיף זה, אלא לאחר שנתן לבעל הרישיון ולנציג האחראי הזדמנות לטעון את טענותיהם.

ענת מימון ענבר: על אף האמור בסעיף קטן (ג), סבר המנהל כי קיים צורך דחוף ומיידי להתלות אישור נציג אחראי, לאחר ששוכנע כי קיים חשש לסכנה חמורה לבריאות הציבור, רשאי הוא להתלות את האישור לאלתר, בהחלטה מנומקת, ובלבד שייתן לבעל הרישיון ולנציג האחראי הזדמנות לטעון את טענותיהם בהקדם האפשרי לאחר ההתליה, ולא יאוחר מ-14 ימים ממועד ההחלטה.

ענת מימון ענבר: בוטל אישור לפי סעיף זה, לא תידון בקשה למתן אישור חדש לנציג האחראי שהאישור לגביו בוטל כאמור, אלא בתום 12 חודשים מיום הביטול או בתום תקופה ארוכה יותר שקבע המנהל לפי סעיף קטן (ב), ואולם רשאי המנהל לקצר את התקופות האמורות לבקשת מי שהאישור לגביו בוטל כאמור, מנימוקים שיירשמו.

ענת מימון ענבר: ביטל המנהל אישור של נציג אחראי או התלה אותו לפי הוראות סעיף זה, ייתן הוראות לעניין מינוי נציג האחראי חלופי שימונה כמחליפו של הנציג האחראי הקודם.

ענת מימון ענבר: למעשה הסעיף הזה קובע הוראות בדומה לרישיון תמרוקים, הוראות של הגבלה, התלייה או ביטול של אישור נציג אחראי.

ענת מימון ענבר: הסעיף קובע את הסיבות בגינן ניתן לקבוע אחת מהסנקציות האלה.

ענת מימון ענבר: כמובן שכמו שדיברנו ברישיון, מדובר על איזשהו מדרג שאמורים לנקוט בו.

ענת מימון ענבר: מי שלגביו בוטל הרישיון, ניתן לתת הוראה שהוא לא יוכל לצמיתות לשמש נציג אחראי או לתקופה שתיקבע.

רוית דימנז: 12 החודשים.

רוית דימנז: אנחנו שוב חוזרים ושואלים למה מראש לא לקבוע ששיקול הדעת יהיה עד 12 חודשים ולא אלא בתום 12 חודשים.

ענת מימון ענבר: אנחנו נעשה מה שעשינו ברישיון ונכתוב או מיוזמתו.

ענת מימון ענבר: כלומר, המנהל יכול מראש לקבוע שזה פחות.

רוית דימנז: בדיוק, כי אחרת אנחנו צריכים בקשה פוזיטיבית.

ענת מימון ענבר: בסדר גמור.

נילי חיון דיקמן: אני חושבת שכאן הנוסח כבר מאפשר את זה.

נילי חיון דיקמן: ואולם רשאי לקצר את התקופה.

ענת מימון ענבר: לבקשת מי שהאישור לגביו בוטל כאמור או מיוזמתו.

ענת מימון ענבר: נעשה את זה בהתאמה.

רוית דימנז: אנחנו רוצים מראש שהמנהל יוכל.

ענת מימון ענבר: בסדר.

ענת מימון ענבר: נתאים את זה כמו שעשינו לגבי רישיון תמרוקים כללי.

ענת מימון ענבר: בעמוד 12 יש שלושה סעיפים חדשים שנוספו לנוסח הכחול ולכן אין להם מספרים כרגע אבל אני אקרא אותם לפי שם הסעיף.

ענת מימון ענבר: ** הערכת בטיחות לתמרוק טרם שיווק של תמרוק בישראל על ידי בעל רישיון תמרוקים יוודא הנציג האחראי כי נערכה לתמרוק הערכת בטיחות מקצועית, לרבות ביחס לדרך הצגתו של התמרוק והשימוש בו, והוצא דוח בטיחות מעודכן והכול כפי שקבע השר באישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת לרבות לעניין אופן עריכת הערכת בטיחות, תוכנה, דרכי עדכונה והכשירות הנדרשת לביצועה.

יואב גזית: יושב ראש ענף התמרוקים בהתאחדות התעשיינים.

יואב גזית: הסעיף הזה הוא חשוב ביותר, אם יורשה לי להגיד.

יואב גזית: אנחנו היינו רוצים לבקש שיהיה כתוב במפורש שפורמט הערכת הבטיחות יהיה זהה לפורמט האירופאי.

יואב גזית: כפי שהוסבר בשבוע שעבר, התעשייה הישראלית מייצאת.

יואב גזית: לא יכול להיות שאני כיצואן ששבעים אחוזים מהפעילות שלי מיועדת לייצוא, לאותו תמרוק תהיה הערכת בטיחות לפי הגרסה האירופאית - - -

אלי אלאלוף: אתה רוצה שהיא תיעשה לפי הגרסה הסינית?

יואב גזית: לא.

יואב גזית: החוקים האלה אמורים לאמץ את הרגולציה האירופאית.

יואב גזית: לפחות שהערכת הבטיחות תהיה כזאת.

אלי אלאלוף: להתבסס עליה.

יואב גזית: להתבסס עליה.

אלי אלאלוף: אני חושב, בשבילך, אני לא הייתי מגביל את עצמי לגרסה האירופאית כי יכול להיות שהיא שונה.

יואב גזית: אדוני, במקומות אחרים בעולם בכלל לא נדרשת הערכת בטיחות.

אייל שורצברג: אם כך, אולי אלה לא מקומות כל כך אחראיים.

יואב גזית: בארצות הברית לא נדרשת הערכת בטיחות.

אייל שורצברג: עם כל הכבוד, לא כל מה שקורה בארצות הברית הוא מודל אתה רוצה לאמץ כאן.

אייל שורצברג: בטח לא בקוריאה, בלי לפגוע בקוריאה חלילה.

אייל שורצברג: קודם כל, אנחנו הולכים לפרט את זה בתקנות.

אייל שורצברג: שנית, עקרונית זה הבסיס ויכול להיות שיהיו שינויים לכאן ולכאן.

אייל שורצברג: כשיגיעו התקנות, יהיה מספיק זמן לשבת ולדבר על זה.

אייל שורצברג: ממילא יש כאן את אישור ועדת העבודה.

יואב גזית: יש עשרים עמודים של חוקים.

יואב גזית: התעשייה מבקשת שלפחות הערכת הבטיחות, יהיה לה פורמט מוסכם.

יואב גזית: היום הערכת הבטיחות האירופאית נחשבת למחמירה ביותר בעולם והיא גם מקובלת בכל מקום בעולם.

יואב גזית: אני רוצה שלא יהיה מצב שנצטרך לספק שתי הערכות בטיחות.

יואב גזית: כל הערכת בטיחות עולה אלפי שקלים.

אייל שורצברג: באופן עקרוני אנחנו לא מתנגדים לזה.

יואב גזית: אז תכתוב את זה.

אייל שורצברג: לא.

אייל שורצברג: אני חושב שצריך להשאיר כאן איזשהו מקום לשיקול דעת ולחשק אותנו לפני שסיימנו להקריא את החוק, אנחנו אומרים כאן לפרוטוקול שהבסיס לנושא הזה הוא ההערכה האירופאית ויכול להיות שיהיו שינויים לכאן ולכאן.

אייל שורצברג: אתה תדע אותם מראש.

אייל שורצברג: הכול יהיה לך מראש.

אייל שורצברג: לא נפתיע אותך.

אייל שורצברג: לא יהיו לך זריקות לאחר מכן.

אייל שורצברג: אתה תדע מה אתה צריך להגיש.

אלי אלאלוף: היות וכפי שנאמר זה הבסיס, אנחנו בתקנות נציין את זה ולא בחקיקה כי זה לא מקובל שבחקיקה ראשית מדברים על זה.

אלי אלאלוף: בתקנות ייכלל הנוסח הזה.

ענת מימון ענבר: ** הודעה על שיווק תמרוק טרם שיווק של תמרוק בישראל על ידי בעל רישיון תמרוקים, ימסור הנציג האחראי הודעה למנהל על שיווק התמרוק בישראל והכו כפי שקבע השר, באישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, לרבות לעניין תוכן ההודעה, מועד הגשתה, והדרכים להגשתה ורשאי הוא לקבוע הוראות כאמור לפי סוגי תמרוקים.

ענת מימון ענבר: על אף האמור בסעיף קטן (א), השר רשאי לקבוע כי לגבי סוגי תמרוקים מסוימים יידרש רישיון לשיווק התמרוק אם סבר כי הדבר דרוש לצורך הבטחת בטיחות התמרוק והגנה על בריאות הציבור.

ענת מימון ענבר: המנהל יפרסם באתר האינטרנט של משרד הבריאות, אחת לחודש, את שמות התמרוקים שנמסרה לגביהם הודעה על שיווק כאמור בסעיף קטן (א) ואת שמו של הנציג האחראי של כל תמרוק.

ענת מימון ענבר: זה למעשה הסעיף שקובע את הנוטיפיקציה, את ההודעה על השיווק, זה מחליף את הרישיון תמרוק פלוני שהיה עד היום וזה אומר שלפני כל תמרוק שנכנס לשוק בישראל, צריך למסור הודעה.

ענת מימון ענבר: הנציג האחראי הוא זה שמוסר את ההודעה וכל התוכן של ההודעה ואיך מוסרים אותה, זה ייקבע בתקנות.

ענת מימון ענבר: מה שכן, יש כאן סמכות לשר לקבוע שלמרות שיש הודעה על שיווק כדרך המלך, יהיו סוגים מסוימים של תמרוקים בשל אבטחת בטיחות התמרוק או בריאות הציבור שלגביהם כן יידרש רישיון ולא רק הודעה על שיווק וגם זה ייקבע בתקנות.

ענת מימון ענבר: בנוסף אנחנו רוצים שבאתר האינטרנט יהיה פרסום שהציבור יכול להיכנס ולראות לגבי איזה תמרוק ניתנה הודעה על שיווק ומי הוא הנציג האחראי של אותו תמרוק.

יואב גזית: אדוני, סעיף (ב) הוא מדרון חלקלק להחזיר בחזרה את רישיונות לתמרוקים שלמעשה מתבטלים עקב ביטול הצו.

יואב גזית: לב ליבה של הרגולציה החדשה הזאת הוא שהאחריות עוברת ליצרן, שיש הודעה טרם שיווק, שאין רישיונות.

יואב גזית: יש כאן כמעט עשרים עמודים של החמרות.

יואב גזית: לפחות הדבר המרכזי, הסוכרייה, ההתרה היחידה שיש היא שיבוטל הצורך ברישיון תמרוקים.

יואב גזית: פירוט בודד.

יואב גזית: כאן יש איזושהי אפשרות לחזור לנקודת המוצא של 1973 פלוס כל ההחמרות שקיימות.

יואב גזית: אי אפשר לחיות עם סעיף כזה.

נילי חיון דיקמן: הכוונה היא שהמסלולים יעברו למסלול של הודעה על שיווק ואנחנו נתבקשנו להעלות את זה לנוסח וכך עשינו.

נילי חיון דיקמן: ברור שמרגע שמעלים את זה לנוסח, צריך גם להבטיח שיהיה אפשר לחרוג ממנו והכוונה באמת לחרוג ממנו רק בהקשר של למשל יבוא מקביל, שלא יהיה רשאי לעשות נוטיפיקציה אלא יצטרך להגיש בקשה לרישיון לכל אצווה ואצווה.

נילי חיון דיקמן: אני בטוחה שגם אתה מסכים - - -

יואב גזית: אז תכתבי יבוא מקביל.

נילי חיון דיקמן: אני לא יכולה לכתוב את זה.

נילי חיון דיקמן: כך כותבים חקיקה.

יואב גזית: חזרנו בחזרה לרישיון מקביל.

אייל שורצברג: אי אפשר להשאיר דברים.

אייל שורצברג: גם אתם בתחום של תעשייה שמתפתחת, יש את הנושא של נאנו טכנולוגיה שאף אחד בכלל לא יודע איך לאכול את הדבר הזה.

אייל שורצברג: יש דברים חדשים שיקרו בעתיד.

אייל שורצברג: לבוא עכשיו ולהגיד שהכול יעבור בנוטיפיקציה, זה מסכן גם את התעשייה הישראלית וגם את היבואנים וגם את האזרח.

יואב גזית: אבל מה קורה באירופה?

אייל שורצברג: גם באירופה הם מתמודדים עם כל מיני דברים.

אייל שורצברג: אנחנו לקחנו את המודל האירופאי על מנת לאפשר את המעבר ואת הזרימה של מוצרים אל תוך השוק הישראלי.

אייל שורצברג: זה לא צריך להטריד אותך.

אייל שורצברג: אתה נכנס כאן לאיזה שהם מקומות שאתה חושש כאילו שיש כאן איזושהי קונספירציה.

אייל שורצברג: אין כאן קונספירציה.

אייל שורצברג: דרך המלך היא ב-95 אחוזים מהמקרים להעביר מוצרים שהם בעצם רשויים היום בצורה הזאת.

אייל שורצברג: יש לנו סוגיות שאנחנו עדיין לא יודעים לפתור אותן וגם אתם עדיין לא יודעים לפתור אותן ולכן אני אומר שאנחנו משאירים כאן איזשהו מרווח תמרון.

אייל שורצברג: אין כאן שום כוונה לחזור ל-1973.

חביב פאר: לזה יש היום באירופה מה שנקרא החרגות.

חביב פאר: כל פעם שיש אזהרה או כל פעם שיש תחום, סתם דוגמה, הם פרסמו באתר שלהם שאלה האורים והתומים שלנו, הגבלות לגבי נאנו וכולי.

חביב פאר: זאת אומרת, גם אתה, אם אתה חושב מחר בבוקר שיש לך ידע חדש ואתה רוצה להגביל אותו, אתה מפרסם את זה.

חביב פאר: אתה לא מראש שם סייגים לדבר הזה.

חביב פאר: יואב צודק בנקודה הזאת.

אייל שורצברג: לא שמנו סייגים.

חביב פאר: אתם כן שמתם סייגים.

חביב פאר: אנחנו מסתכלים על זה ממבט של יצרן שיום יום מגיעים למשרד הבריאות ופתאום לא מקבלים חומרי גלם מסוימים כי אתם לא יודעים.

נילי חיון דיקמן: זה יהיה קבוע בתקנות.

נילי חיון דיקמן: זאת לא הודעה שאנחנו מוציאים מהיום להיום.

אייל שורצברג: זה גם לא נכון להוציא הודעה מהיום להיום.

אייל שורצברג: נכון לקיים על זה דיון.

חביב פאר: אולי זה יעבור לתקנות?

אייל שורצברג: אמרנו שזה יהיה בתקנות.

חביב פאר: לא, שהסעיף כולו יעבור לתקנות.

ענת מימון ענבר: אי אפשר לקבוע בתקנות משהו שאין לו הסמכה בחוק.

ענת מימון ענבר: אם החוק קובע הודעה על שיווק, אין לנו סמכות לקבוע בתקנות.

יואב גזית: יש כאן החזרת הרישיונות דרך הדלת האחורית ואנחנו מתנגדים לזה.

ענת מימון ענבר: אפשר אולי לגדר את גדר הסמכות ואת המצבים בהם אפשר להחריג את אותו מוצר בצורה יותר מצומצמת.

ענת מימון ענבר: כלומר, לא רק לצורך הבטחת בטיחות התמרוק והגנה על בריאות הציבור אלא באמת במצבים שנדרש ומנימוקים מיוחדים.

שי סומך: הגנה מיוחדת.

ראובן בילט: יושב ראש חטיבת הקוסמטיקה, לשכת המסחר.

ראובן בילט: אנחנו תומכים בעמדה של משרד הבריאות.

ראובן בילט: אנחנו בעד ההקלה אבל לא יתכן שתהיה כאן הפקרות.

ראובן בילט: אם לא יהיה הסעיף הזה, מחר השוק הזה יהיה מוצף בכל הזבל של העולם והסכנה תהיה לכל אחד ואחד.

ראובן בילט: לכן צריך לתת ולסמוך על משרד הבריאות שהוא ידע מתי די בלחיצה על כפתור באינטרנט כדי שתהיה הודעה והמוצר יבוא ומתי יש סכנה.

ראובן בילט: הלא לא יכול להיות מצב שאחרי שהמוצר הזה יפגע באנשים, אז יתחילו לשאול שאלות איך הוא נכנס לארץ ואיך ייצרו אותו.

ראובן בילט: דווקא בעניין הזה, זה צריך להיות אינטרס של כולנו.

ראובן בילט: לבוא ולומר שתהיה הפקרות, אנחנו בעצם פוגעים גם באינטרס של היצרנים, גם ביבואנים ולא לזה המטרה.

ראובן בילט: לכן אני חושב שהסעיף הזה כפי שהוא, הוא באמת נכון והוא מגן על כולם, במיוחד על הציבור.

נורית הראל: דוקטור פישר.

נורית הראל: אני חושבת שהסעיף הזה מתייחס במיוחד לייבוא מקביל ואנחנו לא רוצים שמדינת ישראל תהיה פח הזבל של העולם אבל למה לא להתייחס לזה ולכתוב למה הוא מתייחס ולא לכתוב באופן כללי כל כך?

אלי אלאלוף: יבוא מקביל זה כאילו יבוא פסול מראש.

נורית הראל: לשכות המסחר נלחמות על הסעיף הזה בחירוף נפש, ובצדק, כי הן חוששות מהיבוא המקביל.

ראובן בילט: לא נכון.

ראובן בילט: אנחנו חוששים בדיוק ממה שאמרת, מפח הזבל של העולם.

ראובן בילט: אתם תגרמו לזה.

נורית הראל: הדבר השני שאנחנו כיצרנים יודעים זה לגבי ועדת נאנו באירופה וזה מוחרג.

נורית הראל: אולי יהיה כתוב שזה יהיה אחרי שולחן עגול, אחרי דיון, אחרי משהו.

ראובן בילט: מה זה שולחן עגול?

ראובן בילט: בחוק אין שולחנות עגולים.

נורית הראל: זה יהיה במסגרת תקנות לאחר אישור ועדת העבודה והרווחה.

נורית הראל: אנחנו נפיץ את טיוטת התקנות להערות הציבור ותהיה לכם אפשרות להעיר הערות.

אלי אלאלוף: אם אתם רוצים שמשהו ייראה בתקנות, אין ברירה אלא לכלול את זה בחוק.

אלי אלאלוף: גם אחריות של שר, גם אישור ועדה, לדעתי זה סופר בטיחות.

אלי אלאלוף: אני רוצה לומר באופן אישי ואני חוזר על הצהרתי.

אלי אלאלוף: אני מעדיף ייצור מקומי על פני יבוא.

אלי אלאלוף: הייצור המקומי בעיני הוא תמיד יותר טוב, הוא גם מפרנס, הוא גם משאיר את הידע כאן בארץ, וכאן זה דבר שדווקא, במירכאות, יכול להקשות על היבוא.

אלי אלאלוף: אני חושב שכדאי להשאיר את זה כמו שזה.

ענת מימון ענבר: נבהיר שזה באישור ועדה.

ענת מימון ענבר: כלומר, גם (א) וגם (ב), הכול צריך יהיה להיות באישור ועדה במסגרת תקנות ובפרוצדורה הרגילה.

ענת מימון ענבר: אני ממשיכה בסעיף הבא.

ענת מימון ענבר: ** תמרוק המיועד לייצוא בלבד בעל רישיון תמרוקים רשאי לייצר תמרוק המיועד לייצוא בלבד ובלבד שמתקיימות הוראות אלה: התמרוק מיוצר בתנאים הנדרשים לפי הוראות 55א1(ב)(4).

ענת מימון ענבר: אלה תנאי הייצור הנאותים, שזה תנאי מתנאי רישיון תמרוקים.

ענת מימון ענבר: בעל הרישיון מסר מראש למנהל הצהרה על כוונה לייצר תמרוק לייצוא בלבד ועל התחייבותו לנקוט צעדים להבטחת הפרדת התמרוק המיועד לייצוא בלבד משאר התמרוקים המיוצרים במפעל ולהבטחת מניעת מכירתו בישראל.

ענת מימון ענבר: משווק רשאי לייצא תמרוק שיוצר כאמור בסעיף קטן (א), אם נקט אמצעים להבטחת מניעת מכירת תמרוק כאמור בישראל.

ענת מימון ענבר: השר, בהתייעצות עם שר הכלכלה, ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת רשאי לקבוע הוראות לעניין תמרוק המיועד לייצוא בלבד, ובכלל זה הוראות ותנאים לעניין ייצוא הנובעים ממחויבויות בינלאומיות או מדרישות מדינת היעד וכן הוראות הנדרשות להבטחת בריאות הציבור בישראל, לעניין הפרדת התמרוק המיועד לייצוא בלבד משאר התמרוקים המיוצרים במפעל או נמכרים על ידי המשווק.

ענת מימון ענבר: הסעיף הזה קובע למעשה שלגבי ייצוא יש שני תנאים.

ענת מימון ענבר: דבר ראשון אלה תנאי ייצור נאותים, שזה משהו שנמצא ממילא כתנאי מתנאי הרישיון הכללי, ודבר נוסף הוא מסירת הצהרה על כך שמיוצרים מוצרים לייצוא בלבד ועל כך שיינקטו צעדים כדי שלא תהיה זליגה של מוצרים לשוק הישראלי כי אין כאן דרישה שזה יעמוד בתנאים שנדרשים בשוק הישראלי.

יואב גזית: ואז מה קורה?

ענת מימון ענבר: זה באופן כללי הסעיף שקבוע ויש הסמכה לתקנות.

יואב גזית: זאת אומרת, יש תמרוק מיוצא שצריך לעמוד בתנאים האלה והאלה.

יואב גזית: הוא עמד בהם ואז מה?

ענת מימון ענבר: מרגע שמוסרים הודעה שהכוונה לייצא, פשוט אפשר לייצא בלי שום רישיון, בלי הודעה על שיווק.

יואב גזית: יש כאן שגיאה בניסוח.

ענת מימון ענבר: הסעיף אומר ובלבד שמתקיימות הוראות אלה, האחת, יש לך תנאי ייצור נאותים, השנייה, מסרת הצהרה.

ענת מימון ענבר: אז הרישה אומרת שאתה רשאי לייצא מוצר.

ענת מימון ענבר: כך זה מנוסח.

נילי חיון דיקמן: יותר מכך.

נילי חיון דיקמן: זה מיוצר בישראל.

אלי אלאלוף: אני מברך את חברי חבר הכנסת מיקי לוי שהצטרף אלינו.

מיקי לוי: בוועדת הכספים יש מלחמה קשה לגבי קופות החולים ובתי החולים.

אלי אלאלוף: איזה יופי שהעבירו את זה אליהם ולא אלינו.

מיקי לוי: אתה צודק.

אלי אלאלוף: אני לא מבין למה פתאום כאן נכנס לנו שר הכלכלה.

ענת מימון ענבר: לקחנו את זה מהמזון.

ענת מימון ענבר: לעניין ייצוא, יש שיקולים של משרד הכלכלה ובזמנו ביקשו את זה.

ענת מימון ענבר: אין בעיה להוריד את זה.

אלי אלאלוף: אני בעד להוריד את זה.

אלי אלאלוף: תורידו את זה.

אלי אלאלוף: להקל.

אלי אלאלוף: כמה שפחות מעורבים, זה יותר טוב לטובת המוצר.

חביב פאר: אין הבדל בין תמרוק לייצוא לבין תמרוק מקומי.

חביב פאר: זה אותו מוצר אלא שההבדל היחיד הוא בכתוב.

אלי אלאלוף: אתה לימדת אותי אחרת.

אלי אלאלוף: בדיון לפני כמה חודשים אמרת לי למה הם מבקשים, והראית לי את המכתב.

אלי אלאלוף: שאלת למה אתה צריך להסביר מה אתה מייצא כי בחוץ לארץ ביקשו ממך בלי הקטע.

אלי אלאלוף: עשיתי ישיבה מיוחדת בגללך וביקשתי לתקן את התקנה.

אלי אלאלוף: עכשיו אתה אומר שאין הבדל.

חביב פאר: לא, זה לא מה שאמרתי.

אלי אלאלוף: אז לא הבנתי.

חביב פאר: הבנת מצוין.

חביב פאר: בעיקרון אנחנו מדברים על המוצר עצמו, אין הבדל.

חביב פאר: זאת אומרת, אין איכות לחוץ לארץ ואיכות לארץ.

חביב פאר: המושג הזה לא קיים.

חביב פאר: ההבדל בדרך כלל הוא במדבקה או באריזות.

מיקי לוי: אני יכול להעיד על עצמי שביקרתי אצלו והייתה לו הזמנה גדולה לחוץ לארץ, לסין, ובגלל שינוי התווית הוא היה צריך לעבור את כל זה מחדש.

מיקי לוי: תקנו אותי אם זה לא נכון.

מיקי לוי: אז הוא הפסיד את ההזמנה שהייתה בשווי של כמה עשרות מיליוני דולרים וזה חבל.

מיקי לוי: השאלה היא מה עושים.

אלי אלאלוף: עכשיו אין דרישה לתווית.

מיקי לוי: מצוין.

חביב פאר: אין צורך שתהיה הפרדה.

חביב פאר: בנוסח ההצעה שקראת כרגע צריך לעשות הפרדה בין מוצר ייצוא למוצר מקומי וזה ופשוט לא נכון.

אייל שורצברג: אנחנו מבקשים לדעת מה הולך לייצוא כדי שלא יזלוג חלילה בחזרה לשוק הישראלי ולא נבדק.

אייל שורצברג: זאת הסיבה היחידה שאנחנו מבקשים לעשות את ההפרדה הזאת.

חביב פאר: יש בעיה עם זה.

אייל שורצברג: למה?

מיקי לוי: אין לך בעיה עם זה.

מיקי לוי: אם הורדנו את התוויות, נגמר הסיפור.

מיקי לוי: הפרדה ברורה לחלוטין.

אייל שורצברג: לא נכנסים לזה.

יואב גזית: אני מבקש מבחינה משפטית.

יואב גזית: חסר לי המשפט הזה, המילה הזאת, שלוש מילים.

יואב גזית: בעל רישיון רשאי לייצר תמרוק המיועד לייצוא מבלי שהתמרוק נדרש לעמוד בדרישות התקינה.

ענת מימון ענבר: זה מנוסח בחיוב בדיוק כמו שאתה אומר.

ענת מימון ענבר: בעל רישיון רשאי לייצר תמרוק המיועד לייצוא בלבד ובלבד שמתקיימות הוראות אלה, ויש שתי הוראות בלבד כאשר האחת היא תנאי ייצור נאותים והשנייה היא הצהרה שאתה מייצר לייצוא בלבד.

מירב בן ארי: בכל מקרה אתה חייב ב-GMP ויש לך.

מירב בן ארי: הצהרה היא רק של בעל המפעל?

ענת מימון ענבר: ההצהרה היא של בעל הרישיון.

יואב גזית: לכל מוצר או כללי פעם בשנה?

חביב פאר: לא.

חביב פאר: לכל מוצר.

ענת מימון ענבר: לכל מוצר.

אייל שורצברג: אני לא מבין, באים ופוטרים את הכול, חוץ משני דברים.

אייל שורצברג: אומרים שאתה צריך לייצר ב-GMP וזה נראה לי הגיוני והדבר השני שאנחנו אומרים הוא שאנחנו רוצים רשימה של המוצרים האלה.

אייל שורצברג: אתם יודעים מה אתם משווקים.

אייל שורצברג: איפה הבעיה לעשות את זה?

קריאה: אנחנו משנים אותם כל יומיים.

מיקי לוי: אם כתוב הצהרה בחוק, נגמר הסיפור.

מירב בן ארי: זה כתוב.

מיקי לוי: חבר'ה, מדובר רק בהצהרה.

מירב בן ארי: אנחנו מנסים להבין מה הבעיה.

יואב גזית: כתוב כאן שאפשר לייצר.

יואב גזית: בעל רישיון תמרוקים רשאי לייצר את התמרוק.

יואב גזית: לעמדת משרד הבריאות אתה יכול לייצר אבל אתה לא יכול לשווק את התמרוק.

ענת מימון ענבר: לא.

ענת מימון ענבר: כתוב שמשווק רשאי לייצא מוצר כאמור.

יואב גזית: תסתכלי על סעיף (א).

יואב גזית: רשאי לייצר תמרוק.

יואב גזית: תכתבו שרשאי לשווק אותו.

ענת מימון ענבר: אתה לא רשאי לשווק.

ענת מימון ענבר: אתה רשאי לייצא אותו.

יואב גזית: בדיוק.

יואב גזית: אתה רשאי להוציא אותו מכאן.

נורית הראל: אני חושבת שמה שמפריע לנו זאת הרשימה הפרטנית כי זה משהו מתגלגל.

נורית הראל: אנחנו נפגשים עם לקוח והוא רוצה שנייצר לו אותו מוצר פרייבט בשם אחר ומחר אנחנו מוציאים אותו ויהיה לנו קשה להוציא כל הזמן רשימה מתגלגלת כזאת לאורך השנה.

אייל שורצברג: אחת לחודש?

נורית הראל: לפעמים זה רטרואקטיבי אחת לחודש.

נורית הראל: לכן אני מציעה שהיצרן ייתן הצהרה, יהיה לו GMP, שכאשר הוא עושה מוצרים לייצוא, הוא מתחייב להפריד אותם מהמוצרים הנמכרים בארץ.

נורית הראל: נקודה.

נורית הראל: בלי רשימה.

נילי חיון דיקמן: אפשר אולי לעשות את הרשימה בצורה יותר כללית אבל צריך שיהיו סוגי התמרוקים אותם הוא מייצר לצורך ייצוא.

נילי חיון דיקמן: לא ברמת השם המסחרי של המוצר.

ענת מימון ענבר: שמפו, סבון, סוגי תמרוקים.

גלי עמיר: יועצת תמרוקים.

גלי עמיר: עכשיו אני לא מייצגת את לוריאל אלא כל מיני חברות שלא נמצאות כאן.

גלי עמיר: גם בתרופות הם לא מיידעים איזה מוצרים מייצרים.

גלי עמיר: מספיק שייצרו את זה פנימית כמו שגברת הראל אומרת.

מיקי לוי: יש לכם הצעה להקלה?

מירב בן ארי: מה אתם מציעים?

אייל שורצברג: קודם כל, לפני שאני מציע הצעות להקלה, אני רוצה לחדד כאן נקודות של חוסר דיוק מובהק.

אייל שורצברג: על פי תקנות ה-GMP כל תכשיר שנשלח לחוץ לארץ של תרופות, חייב במעבר שלי.

אייל שורצברג: אני יודע על כל תכשיר ותכשיר כזה באצוות הניסוי שלו ובאצוות המסחריות שלו ואני יודע מה הולך להיות.

גלי עמיר: הוא משחרר את האצווה.

אייל שורצברג: לא רק כשהוא משחרר את האצווה אלא כשהוא מבקש ממני אישור לייצר אצווה מסחרית לחוץ לארץ.

אייל שורצברג: חד וחלק.

אייל שורצברג: אני עומד על זה וזה לא השתנה בארבע השנים האחרונות ובעשרים השנים לפני.

אייל שורצברג: אנחנו באנו לכאן בהצעה ואמרנו שזה יהיה לפי סוג תמרוק.

אייל שורצברג: אנחנו מבקשים לדעת את זה מראש ואנחנו רוצים לדעת את הרשימה של השמות.

אייל שורצברג: אפשר להגיד כעיקרון מתי הרשימה הזאת תועבר אלינו אבל היא צריכה לעבור אלינו כדי שאנחנו נוכל בפיקוח שלנו בשווקים לצורכי אכיפה.

אייל שורצברג: זה לא כדי לעצור אותם חלילה.

מיקי לוי: אולי קבוצת תמרוקים מאותו סוג.

אלי אלאלוף: כאן מוצע שנלך לפי סוגי התמרוקים.

אלי אלאלוף: אפשר שסוגי התמרוקים, תהיה להם תדירות מסוימת ולא להודיע על כל פיפס.

אלי אלאלוף: לעשות אחת לרבעון.

אייל שורצברג: סוג התמרוקים נראה לי פחות בעייתי כי הם יכולים להגיד אם שמפו או לא.

אייל שורצברג: זאת לא הבעיה שלהם.

אייל שורצברג: הבעיה שלהם היא המוצר הפרטני.

אייל שורצברג: אני חושב שאת המוצרים הפרטניים יעבירו לנו אחת לרבעון.

אייל שורצברג: זה נשמע לי הגיוני.

חביב פאר: התחנה כאן מאפשרת את הנוטיפיקציה ונותנת לכם מראש לדעת מה אנחנו הולכים לשווק ומה יש לו אישור למכירה.

חביב פאר: אם אתה מוצא בשווקים מוצר שהוא לא ברשימות שלך, אוטומטית זה לא משנה.

חביב פאר: אתה לא צריך להתעצבן.

אייל שורצברג: אני לא מתעצבן.

אייל שורצברג: אני שומע אותך.

חביב פאר: אתה צריך להסתכל בכובע שלנו.

חביב פאר: אנחנו היצרנים שקורסים תחת נטל הטופסולוגיה ועוד טופסולוגיה ועוד בעלי מקצוע ועוד עובדים וגם כך קשה מאוד להשיג עובדים בישראל.

חביב פאר: אנחנו יודעים מראש שזה הולך רק לסבך אותנו.

אלי אלאלוף: מה ההצעה הקונקרטית שלך?

חביב פאר: אין כאן שום צורך בדבר הזה.

חביב פאר: אם המוצר הזה הוא אסור למכירה בישראל, זאת האחריות שלנו כיצרנים וכמנהלים.

חביב פאר: הוא לא יגיע לארץ.

נורית הראל: אני רוצה להגיד שברמת הפיקוח אין לזה שום משמעות.

נורית הראל: יש נוטיפיקציה ואלה המוצרים היחידים שמותרים לשיווק בארץ ואנחנו מגישים אותם.

נורית הראל: אם זה לא מופיע ברשימה החיובית, הנוטיפיקציה שעשינו למוצרים בארץ, אסור שהם יימכרו בישראל.

נורית הראל: אז ברמת הפיקוח זה לא משנה.

אייל שורצברג: אני חייב להגיד משהו על זה.

אייל שורצברג: אני אומר על זה שני דברים.

אייל שורצברג: ראשית, נשמע לי קצת מוזר שמפעל לא יודע מה הוא משווק לחוץ לארץ, גם אם הוא סוגר עסקה מהיום להיום.

אייל שורצברג: אנחנו אומרים כאן שאנחנו נעשה את זה לעוד קדימה.

אייל שורצברג: הדבר הנוסף שאני אומר הוא שכל הפיקוח שלנו הולך להיות מושתת על סדר גודל של עשרים-שלושים מפקחים.

אייל שורצברג: אנחנו יודעים כיום שיש לנו 13 אלף רישיונות.

אייל שורצברג: מה שאנחנו מבקשים מכם ומלשכות המסחר זה שתעזרו לנו לפקח על המוצרים האיכותיים שלכם על ידי זה שתעבירו לנו את הרשימות מבעוד מועד או בפרקי זמן שהם סבירים כדי שכאשר אנחנו מגיעים במודל ניהול הסיכונים שלנו, זה יחסוך לנו זמן.

אייל שורצברג: גם אצלנו הבירוקרטיה והטופסולוגיה כמו שאתה קורא לה ואנחנו לא רוצים להיות במקום בו אנחנו לא מזהים.

מירב בן ארי: אני חייבת לשאול אותך משהו.

מירב בן ארי: מה החשיבות עבורך בהצהרה הזאת?

מירב בן ארי: מה החשיבות של ההצהרה הזאת שהם כותבים?

מירב בן ארי: הצהרה על הייצוא.

מירב בן ארי: מה זה משנה לך?

מירב בן ארי: מה זה קריטי לך?

מירב בן ארי: אתה רואה איזו התנגדות יש כאן, אז תסביר לנו מה המשמעות.

אייל שורצברג: אני חי עם ההתנגדות הזאת.

מירב בן ארי: אני שאלתי שאלה ספציפית.

אייל שורצברג: אני מסביר.

אייל שורצברג: אני אומר עוד פעם שאין לנו שום בעיה ללכת לנושא של קבוצה של תמרוקים.

אייל שורצברג: אין לנו שום בעיה לבוא ולהגיד שכך זה.

מירב בן ארי: פעם ברבעון, הבנתי, אבל תסביר לי למה זה חשוב.

אייל שורצברג: אני מסביר.

אייל שורצברג: אם לצורך העניין ישווק איזשהו מוצר לסין, בסינית, והמוצר הזה, אנחנו רואים את זה חודר וזולג לנו היום מאנשים שהם לא אנשים ישרים כמוהם, אפילו ייקחו את המוצר שלהם, יקנו אותו בסין ויביאו אותו לישראל באיזושהי צורה, אנחנו רוצים לדעת ולתפוס את זה בזמן אמת.

אייל שורצברג: אם לא יהיו לי כל הרשימות האלה, וזאת תעשייה כמו שאמרו שהיא משמעותית לעולם, אנחנו בסך הכול רוצים לדעת מה יצא מכאן כדי שאם יחזור לכאן, אנחנו נוכל להעיר, לבדוק ולתפוס את זה ומהר.

מירב בן ארי: אני יכולה היום לטוס לחוץ לארץ, לקנות מה שאני רוצה ולהביא את זה לארץ בכמויות.

מירב בן ארי: אתה עכשיו תפקח על כל דבר שנכנס לארץ?

אייל שורצברג: לא, אבל יהיה לי מודל.

אייל שורצברג: במודל ניהול סיכונים שלי, כשאנחנו בנינו את מודל הסיכונים שלנו, אנחנו רוצים את המסננות הכי טובות שיש לנו.

קריאה: אתה מחפש מתחת לפנס.

אייל שורצברג: לא.

אלי אלאלוף: אתה אומר שכאשר הם מייצאים, הם צריכים לדווח לך.

אייל שורצברג: נכון.

אלי אלאלוף: מה צריך עוד אחר כך?

אייל שורצברג: אני אומר שאם זה חוזר בחזרה אחר כך לשוק הישראלי, אני אתקשה לתפוס את זה.

אלי אלאלוף: למה?

אייל שורצברג: מכיוון שאני מופנה היום לעשות כמה דברים בפיקוח שלי.

אייל שורצברג: הפיקוח שלי אמור לבדוק שיש התאמה למה שהם הצהירו למה שהם משווקים בישראל והפיקוח שלי אמור לתפוס את אותם מוצרים שהם מזויפים או לא רשויים כאן.

אלי אלאלוף: בבקשה תתנתק מהמודל שבנית לעצמך לשתי דקות.

אייל שורצברג: הדבר הנוסף שנילי הוסיפה כאן עכשיו הוא הנושא שכאשר אנחנו מגיעים לפקח בתוך מפעל ואנחנו נמצא חלילה תמרוקים שאמורים להתבלבל לצורך העניין ואמורים להיות רק מיוצאים, לא תהיה לי אפילו את האופציה לדעת מה הם.

אייל שורצברג: אני צריך איזשהו משהו לא רק ברמה של הצהרות.

קריאה: תעצור את המשלוח.

מירב בן ארי: אם מישהו מוכר מוצר שלו בארץ שמיועד רק לחוץ לארץ, זאת בכלל עבירה אחרת.

אלי אלאלוף: הם מצהירים לך על כל מוצר שהם מייצאים לחוץ לארץ.

אייל שורצברג: נכון.

אלי אלאלוף: ברגע שאתה מוצא את המוצר הזה כאן, אתה פונה אליהם.

אייל שורצברג: זה מה שאני מבקש.

אייל שורצברג: אני רוצה רק לדעת את השמות שלהם.

אלי אלאלוף: שהם יצאו.

אייל שורצברג: שהם יצאו.

אייל שורצברג: הם אומרים לי שהם לא יכולים.

אייל שורצברג: פעם בשלושה חודשים הם לא יכולים?

אלי אלאלוף: אני רוצה להבין עכשיו מה הבעיה שלכם.

חביב פאר: זה עוד משרד עבודה.

אלי אלאלוף: אני לא מקבל.

אלי אלאלוף: הלוואי שיהיו לכם אלף מוצרים ליום לייצא.

אלי אלאלוף: הלוואי.

נילי חיון דיקמן: אחת לשלושה חודשים.

אייל שורצברג: כן.

אייל שורצברג: אחת לשלושה חודשים.

אנואר חילף: משרד הכלכלה.

אנואר חילף: הערה לגבי התהליך.

אנואר חילף: כשהוספנו את ההתייעצות עם שר הכלכלה, אם אני זוכר נכון, הצעת להוריד את זה.

אנואר חילף: אני מציע כן לשקול להשאיר את זה כי מניסיוננו בתחום הייבוא – אני אמנם לא אחראי על תחום הייצוא אבל מרשה לעצמי לייצג אותם עכשיו – המשרדים בדרך כלל או משרד הבריאות, מה שחשוב לו, כמו שהוא הצהיר כאן כמה פעמים, בטיחות הציבור והמוצרים שמשווקים בארץ.

אנואר חילף: ההתייעצות עם שר הכלכלה יכולה לייצר איזשהו איזון כשבא השר ומסתכל על התהליך הבירוקרטי במדינות אחרות ונותן את האימפוט שלו דבר שלדעתנו עוזר.

אנואר חילף: אני מציע כן להשאיר את ההתייעצות עם שר הכלכלה.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אני מתנגד לזה.

אלי אלאלוף: זאת הכבדה בירוקרטית מיותרת.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: לא צריך להעמיס עליהם עוד.

אלי אלאלוף: בכל מקרה, תודה על ההערה.

מירב בן ארי: אז אמרת קו מוצרים אחת לרבעון?

אלי אלאלוף: בואו נקשיב לניסוח המוצע.

ענת מימון ענבר: סעיף (2), התנאי השני מעבר לתנאי ייצור נאותים, יהיה: בעל הרישיון מסר אחת לשלושה חודשים למנהל הצהרה ובה רשימת סוגי התמרוקים המיועדים לייצוא בלבד והתחייבות לנקוט בצעדים כדי להפריד.

ענת מימון ענבר: כלומר, לא צריך על כל מוצר מראש למסור את ההודעה אלא די בהודעה אחת לשלושה חודשים שכוללת את כל הסוגים ולא מוצרים ספציפיים שהוא מתכוון לייצר לצורך ייצוא.

שי סומך: לא, לא סוגים.

אייל שורצברג: אחת לשלושה חודשים זה יהיה עם השמות.

מירב בן ארי: למה?

מירב בן ארי: יהיה לך את הכול.

מירב בן ארי: מה הבעיה?

אייל שורצברג: הוא אומר שהוא מוכר שמפו, הוא מוכר עשרים סוגים של שמפו.

אייל שורצברג: אני רוצה לדעת את הסוג של השמפו.

חביב פאר: מה זה ייתן לך.

אייל שורצברג: אני אבדוק את זה.

אלי אלאלוף: זה בסיס לבדיקה במידה ויש זליגה.

אייל שורצברג: כן.

מיקי לוי: זה באמת בתחום הסבירות.

אלי אלאלוף: אל תיכנסו לצבע של הקפסולה.

אלי אלאלוף: אל תגזימו.

ענת מימון ענבר: רשימה של התמרוקים.

אלי אלאלוף: רשימה לפי קטיגוריות.

אלי אלאלוף: בלאו הכי אף אחד לא מוריד קשקשים ואני אומר לכם את זה באחריות.

חביב פאר: לא ראית את שלנו.

אלי אלאלוף: אל תיפגעו.

ענת מימון ענבר: אם כן, תיקנו את סעיף (2) ומחקנו את ההתייעצות עם שר הכלכלה.

שירה דימניק: לגבי ההתייעצות עם שר הכלכלה , אפשר להגיד על זה משפט?

אלי אלאלוף: כן.

אלי אלאלוף: בבקשה.

שירה דימניק: אני מאגף התקציבים, משרד האוצר.

שירה דימניק: לגבי ההצעה של אנואר.

שירה דימניק: ההתייעצות עם שר הכלכלה במקור נועדה לנושא של הסכמי סחר בינלאומיים.

שירה דימניק: לכן הרצון הוא לא למחוק את ההתייעצות אתו ואולי כן להשאיר אותה.

אלי אלאלוף: אם אתם לא יודעים, יש איזו תקנה שמסתובבת וכבר כמה חודשים לא מצאנו אותה.

אלי אלאלוף: תעבירו לי אותה בעוד שעה.

אלי אלאלוף: אתם מסוגלים?

אלי אלאלוף: היא נחתמה על ידי השרים הרלוונטיים.

אלי אלאלוף: נפסיק לסבך את העניינים.

מיקי לוי: שר הכלכלה עובד קשה.

מירב בן ארי: הוא מציל את תושבי הצפון.

אלי אלאלוף: בואו נמשיך.

אלי אלאלוף: אנחנו לא מוסיפים סרבול למערכת.

אלי אלאלוף: מותר לפקידים להתקשר בלי אישור של השר.

ענת מימון ענבר: 55א9.

ענת מימון ענבר: אחריות עוסק בתמרוקים לגבי תמרוק מזיק

אחד מאלה: תמרוק שהזיק או שעלול להזיק לבריאות אדם, לרבות תמרוק שהתקבלו לגביו תוצאות של בדיקת מעבדה המעידות על אי עמידתו בדרישות לפי פקודה זו באופן שיש בו כדי להזיק או לעורר חשש לנזק כאמור.

אחד מאלה: תמרוק ששווק בישראל בלא שקוימה לגביו חובה שנקבעה בתקנות לפי סעיף 55ב, לעניין מסירת ה ודעה על שיווק או קבלת רישיון.

אחד מאלה: עוסק בתמרוקים שנודע לו כי תמרוק שייצר, ייבא, הוביל, אחסן או מכר או תמרוק שהוא נציג אחראי שלו, הוא תמרוק מזיק, יפעל לפי הוראות אלה: ינקוט בהקדם האפשרי אמצעים סבירים למניעת השימוש בתמרוק, לרבות אמצעי מבין אלה, לפי העניין, והכול לשם מניעת הסכנה לבריאות הציבור או החשש לסכנה לבריאות הציבור מהשימוש בתמרוק: עדכון של היצרן או היבואן.

אחד מאלה: בתיאום עם המנהל – החזרה יזומה של התמרוק מהשוק (Withdrawalׂ(.

אחד מאלה: בתיאום עם המנהל – מסירת הודעה לציבור על הסכנה הנשקפת מהתמרוק (Recall).

אחד מאלה: ידווח למנהל דיווח מפורט - על האמצעים שנקט לחפי פסקה (1), אם ביצע החזרה יזומה או מסר הודעה לציבור לפי פסקה 1(ב) או (ג).

אחד מאלה: בכל מקרה שלגביו קבע השר חובת דיווח לעניין זה.

אחד מאלה: נתן המנהל הוראה לעוסק בתמרוקים בעקבות הדיווח כאמור בפסקה (2), יפעל העוסק בתמרוקים בהתאם להוראותיו.

אחד מאלה: (ג) נתן המנהל הוראה לעוסק בתמרוקים לפי סעיף קטן (ב)(3) רשאי המנהל לפעול לביצוע ההוראה אם העוסק בתמרוקים סירב לבצע אותה או בנסיבות של דחיפות מיוחדת.

אחד מאלה: (ד) נודע למנהל כי תמרוק הוא תמרוק מזיק, רשאי הוא לפעול לפי הוראות סעיף קטן (ב)(1)(בׂ( אף בטרם נתן הוראה כאמור בסעיף קטן (ב)(3) או במקביל למתן הוראה כאמור, בנסיבות דחופות או בנסיבות שבהן קיים קושי לאתר את העוסק בתמרוקים שאחראי לפעול לפי הוראות סעיף קטן (ב)(1)(ב).

אחד מאלה: (ה) המנהל רשאי להורות על החזרה יזומה כאמור בסעיף קטן (ב)(1)(ב), אם התקיימו נסיבות כאמור בסעיף קטן (ב), אף אם לא הובא הדבר לידיעתו באמצעות עוסק בתמרוקים, לאחר שנתן לעוסק בתמרוקים שאחראי לפעול לפי הוראות סעיף קטן (ב)(1)(ב) הזדמנות לטעון את טענותיו, אלא אם כן ראה כי קיים צורך דחוף לשם שמירה על בריאות הציבור להורות על החזרה יזומה כאמור בלי לשמוע את טענותיו.

אחד מאלה: (ו) היצרן או היבואן יישא בהוצאות של פעולות שננקטו לפי סעיפים קטנים (ג) עד (ה), אלא אם כן קבע המנהל אחרת.

אחד מאלה: (ז) עוסק בתמרוקים יתעד אצלו, לרבות באמצעות שמירת עותק, תלונות בדבר נזק או חשש לנזק לבריאות אדם מתמרוק שייצר, ייבא או מכר, וישמור את התיעוד לתקופה של חמש שנים לפחות ממועד קבלת כל תלונה.

אחד מאלה: הסעיף הזה עוסק בתמרוקים מזיקים כאשר תמרוק מזיק הוא אחד משניים: או שהוא הזיק ועלול להזיק לבריאות הציבור או שהוא שווק בלי שקוימה אחת מהחובות שנקבעו בתקנות.

אחד מאלה: אנחנו נגיע לסעיף התקנות בהמשך.

אחד מאלה: במצב כזה יש כמה דברים שהוא צריך לנקוט בהם - אם זאת החזרה יזומה מהשוק או מסירת הודעה לציבור על הסכנה מהתמרוק.

אחד מאלה: בנוסף המנהל יכול לבצע כל אחת מהפעולות האלה אם העוסק לא עשה את זה וגם הוא יכול לתת לו הוראות נוספות לגבי אותו תמרוק מזיק.

אלי אלאלוף: מה כמות הנזקים והניזוקים ממוצר כזה שייקרא חומר מזיק?

אייל שורצברג: לא הבנתי את השאלה.

אלי אלאלוף: אתה שם משחה.

אלי אלאלוף: אם אחד מתלונן, זה כבר עושה את החומר כחומר שאסור להשתמש בו?

אייל שורצברג: לא.

אייל שורצברג: קודם כל, יש רשימה של חומרים היום שהם אסורים לשימוש.

אייל שורצברג: זאת אומרת, לא משתמשים בהם מכיוון שאנחנו יודעים שיש להם שיש להם פוטנציאל נזק.

אייל שורצברג: תמרוק באופן מעשי וגם באופן עקרוני לא אמור להכיל חומרים שיזיקו.

אייל שורצברג: הבעיה שגוף האדם הוא טיפה יותר מורכב מהדבר הזה.

אייל שורצברג: אנחנו מפרידים את זה לשני חלקים: לתופעות שהן מידיו-סינקרטיות שאנחנו לא יכולים לחזות אותן, היצרן ייצר את זה אבל כשמרחו את החומר על הגוף של ילד או של מבוגר, פתאום הופיעה איזושהי פריחה נוראית ואי אפשר לדעת.

אייל שורצברג: ויש גם כמובן את אותם דברים שאנחנו פחות אוהבים לראות וגם הם קורים, שמכניסים בפנים או חומרים מזיקים אסורים או חומרים תרופתיים או באיכות ירודה.

אלי אלאלוף: זה שאסור להשתמש בחומרים מסוימים, אני מקווה שהם מספיק אחראיים לא לעשות זאת.

אלי אלאלוף: אתה אומר שבאו שלושה אנשים להתלונן כששמו את המשחה הזאת והם סובלים.

אלי אלאלוף: שלושה אנשים?

אלי אלאלוף: מאה אנשים?

אלי אלאלוף: מתי זה אומר שהמוצר מתחיל להיות מסובך?

אייל שורצברג: יצירה של קוזליטי, יצירה של נסיבתיות למשהו שקורה היא מאוד מאוד מורכבת.

אייל שורצברג: אני לא יכול לנקוב במספרים.

אייל שורצברג: אני יכול להגיד לך שבתחום שאנחנו מנהלים אותו היום בצורה הרבה יותר הדוקה שזה הנושא של מעקב אחר תופעות לוואי, זה דורש לפעמים הרבה מאוד זמן.

אייל שורצברג: הרבה פעמים קורה שאנחנו לא בטוחים וקורים לפעמים מקרים כאלה, יש לנו כמה דברים שאנחנו יכולים לעשות.

אייל שורצברג: אנחנו יכולים להשהות לפרק זמן מסוים, הרבה פעמים בהסכמה יחד עם המשווק את אותו תכשיר.

אייל שורצברג: לבוא ולהגיד על בסיס של שלושה או של חמישה אנשים, זה לא אחראי.

אייל שורצברג: אנחנו גם עוקבים לראות למשל אם יש תכשירים דומים בעולם או אם אותו יצרן משווק את אותה פורמולה בעולם, אם קרה משהו כזה.

אייל שורצברג: לפעמים גם יש אפילו מקרים שיצרן מתחרה מייצר איזשהו רעש במערכת כדי לבלום.

אייל שורצברג: יש לנו כל מיני דברים כאלה.

אייל שורצברג: כחלק מההסכמים שהיו לנו גם מול האוצר וכחלק מקידום הרפורמה הזאת, אנחנו מכניסים אנשים שזה תחום המומחיות שלהם.

אייל שורצברג: יש לנו קודם כל את מעריך הסיכונים שהחברה מגישה ואנחנו עובדים אתו במקביל אם קורה אירוע כזה ויש את האנשים המקצועיים שלנו שהתפקיד שלהם הוא לבדוק ולייצר את הסצנריו.

אייל שורצברג: אז מקבלים החלטה.

אייל שורצברג: זה לא משהו שאפשר להקל בו ראש וללכת כך בבת אחת ולהגיד שלושה, חמישה או עשרה.

אייל שורצברג: לפעמים גם עשרים, התכשיר שנמכר, שלושים-ארבעים מיליון יחידות, מה המשמעות של זה.

אייל שורצברג: המשמעות היא מתי זה הופיע, האם זה הופיע פתאום בבת אחת, החומרה.

אלי אלאלוף: בדרך כלל זורקים את זה על המילה אלרגיה.

אייל שורצברג: לא תמיד.

אייל שורצברג: הרבה פעמים תגובה שהיא לא צפויה היא על בסיס שהוא אלרגי אבל יכולים להיות גם דברים אחרים וצריך כל מקרה לגופו של עניין.

אייל שורצברג: זה ניהול סיכונים כמו בכל מיני תחומים אחרים.

רוית דימנז: יש לי בעיה.

רוית דימנז: בסעיף קטן (1), יש לי בעיה קשה עם הביטוי "או לעורר חשש לנזק כאמור".

רוית דימנז: אנחנו מדברים כאן על תוצאות של בדיקות מעבדה אבל באופן שהן יעוררו חשש.

רוית דימנז: החשש שלי הכן והאמיתי הוא שזה יביא לתביעות ייצוגיות.

רוית דימנז: לדעתי צריך למחוק את המלים האלה.

רוית דימנז: אם התוצאות ילמדו שזה באופן שיש בו כדי להזיק, זה דבר אחד.

מיקי לוי: אני הגשתי הסתייגות בעניין הזה.

מיקי לוי: בעניין הזה אני חושב שהמילה "חשש", ניתן להרחיב אותה כמעט עד אין סוף.

מיקי לוי: אי אפשר להגדיר חשש.

מיקי לוי: אני חושש מטייפון, אני חושש ממלחמה לא עלינו, אני חושש מכל דבר מן הסוג הזה.

מיקי לוי: כאשר המילה אינה מוגדרת, יש לי אתה בעיה קשה.

מיקי לוי: אם תגדירו בצורה אחרת כמו כמותית, נסיבתית, לא יודע מה אבל חשש לא יכול להיכנס לתוך חוק.

מירב בן ארי: אני רוצה להוסיף ולומר שזה מאוד מאוד פתוח.

מירב בן ארי: אנחנו מדברים כאן על משהו שיכול להביא מכת מוות למפעל.

מירב בן ארי: אלה מפעלים עם אנשים.

מירב בן ארי: אנחנו מדברים כאן גם על החזרה של המוצר.

מירב בן ארי: מה זה חשש?

מירב בן ארי: אם זה מזיק, זה מזיק.

אייל שורצברג: לפעמים זה מאוחר מדי.

אייל שורצברג: מכיוון שאתה כל כך בקיא ומגיע מהיסטוריה של ניהול סיכונים בעברך במשטרה, אתה יודע שלפעמים על בסיס חשש אתה פועל בעוצמה מאוד מאוד גדולה.

אייל שורצברג: יש איזושהי רמה מסוימת של שיקול דעת שאנחנו מפעילים.

אייל שורצברג: לא על כל פריחה.

אייל שורצברג: גם היום יש לנו מוצרים שיש לנו לגביהם חשש.

אייל שורצברג: אנחנו מקבלים דיווחים פעם בזמן מה, אנחנו בודקים את זה.

אייל שורצברג: יש דברים שקשה לכמת אותם ולהכניס אותם.

אייל שורצברג: אין המטרה כאן לבוא חלילה ולסגור מפעל אבל יש בהחלט איזושהי אמירה שאומרת שאם אנחנו נתחיל לסייג ולייצר רשימת מקרים, מה יקרה במקרה שאנחנו נפספס.

מיקי לוי: גם ניהול סיכונים, יש לי מודיעין, יש לי אירועים כאלה שהיו בעבר.

מיקי לוי: דווקא לקחת את התחום שאני מאוד בקיא בו.

מיקי לוי: אני רוצה משהו ממשי.

מיקי לוי: אתה תבוא ותגיד כמותית, אתה תבוא ותגיד סדרתית, אתה תבוא ותגיד שהוא עשה 15 פעמים או לא יודע כמה פעמים ברוך מן הסוג הזה.

מירב בן ארי: יש הבדל בין חשש לפיגוע לבין חשש לפריחה על היד.

מיקי לוי: חשש לפיגוע מסתמך על מודיעין.

שי סומך: אני חושב שהסעיף הזה הוא חשוב.

שי סומך: חשוב שיישאר הנוסח הזה.

שי סומך: אם יש חשש למשל של חמישים אחוזים שייגרם נזק חמור לציבור, אז יצרן או יבואן צריך להפיץ את המוצרים האלה?

שי סומך: זה סעיף יוניליוור כי ביוניליוור היה חשש.

שי סומך: אם יש דיווח משני אנשים שנגרם להם נזק חמור, זה לא בוודאות גורם לבעיה אבל יכול להיות שכן.

מיקי לוי: תכתוב על פי דיווח.

מירב בן ארי: תכתוב מאיפה החשש.

מיקי לוי: המילה חשש, אין לה בסיס.

מיקי לוי: אפילו משפטית אין לה בסיס.

שי סומך: אי אפשר להסתפק רק בוודאות.

שי סומך: נניח שיש דיווחים.

ענת מימון ענבר: מה עם חשש חמור?

שי סומך: לא יודע אם חמור.

שי סומך: לא.

שי סומך: חשש ממשי.

עדי שאולי: שאלת הבהרה.

עדי שאולי: בארבע השנים האחרונות או בעשרים השנים לפני כן, אייל, כמה מקרים בתמרוקים, בקרמים, קרו שהורדתם מהמדף או היה חשש או כל דבר כזה או אחר שהסעיף הזה כל כך מהותי?

מירב בן ארי: מתי היה ריקול למוצר קוסמטי.

עדי שאולי: לא ריקול.

עדי שאולי: לפני ריקול.

אייל שורצברג: ראשית, היו מקרים.

אייל שורצברג: אני שמח להגיד שלרוב זה לא היה בתעשייה הסולידית.

אייל שורצברג: אני לא יכול להתייחס ולהגיד עכשיו בכמויות.

אייל שורצברג: אם אתה רוצה, אני יכול ללמוד את זה.

אייל שורצברג: אני חושב שאם אנחנו קוראים את הסעיף הזה, אולי יש פה איזושהי בעיה של ניסוח, הסעיף הזה הוא מגדיר.

מיקי לוי: תנסח.

אייל שורצברג: בסעיף עצמו יש התייחסות לגבי תמרוק.

אייל שורצברג: אני רוצה לחדד מה שכתוב כי אולי אפשר לבנות על זה ואם משהו לא ברור, אפשר לחדד.

אייל שורצברג: לרבות הגוף שייקבעו לגביו תוצאות של בדיקות מעבדה המעידות על אי עמידתו בדרישות לפי פקודה זו.

אייל שורצברג: זאת עובדה.

מיקי לוי: אין לי בעיה.

מיקי לוי: אני מסתדר עם העובדה.

מיקי לוי: אני לא מסתדר עם המילה "חשש".

נילי חיון דיקמן: אני רוצה להדגיש שיחד עם ההקלה הגדולה שאנחנו מאפשרים לכל משווק ומשווק להכניס את המוצרים שלו לשוק ישירות, בלי שום פיקוח עליהם, לכן המצב יהיה מאוד שונה מהמצב הקיים היום שאנחנו יודעים מה נמצא בשוק.

נילי חיון דיקמן: מחר אנחנו לא יודעים מה נמצא בשוק והם נכנסים חופשי.

נילי חיון דיקמן: אנחנו מקבלים את ההודעה.

נילי חיון דיקמן: עכשיו אנחנו רוצים שיהיו לנו כלים טובים להסרת התמרוקים שמזיקים לבריאות.

נילי חיון דיקמן: אנחנו לא סבורים שכל תמרוק שיהיה משווק, ישר יהיה תמרוק מזיק.

נילי חיון דיקמן: אנחנו רק אומרים שאם יש רשימה של סיטואציות בהן אנחנו אומרים שהתמרוק הוא לא עומד בדרישות החוק, יש דרישת מעבדה שמוכיחה את זה, עכשיו אנחנו באים ומקלים עוד ואומרים שאנחנו נתייחס אליו כתמרוק מזיק רק אם יש חשש שהוא גם מזיק לבריאות הציבור.

נילי חיון דיקמן: לא עצם אי החוקיות שלו אלא איזשהו שלב נוסף.

נילי חיון דיקמן: לכן אני חושבת שזה מאוד סביר.

מיקי לוי: אפשר להוריד את המילה "חשש".

מיקי לוי: אני אתך, אני לא רוצה לפגוע בציבור, אבל המילה חשש היא מילה שניתן להרחיב אותה.

מיקי לוי: אני מחפש מילה יותר מדויקת.

נילי חיון דיקמן: אני אגיד עוד דבר.

נילי חיון דיקמן: בפקודת הרוקחים , אם אתה זוכר, בתיקון של 2016, אנחנו אמרנו שכל תכשיר שהוא משווק בניגוד לדרישות, קטיגורית חזקה עליו שהוא מזיק לבריאות הציבור.

נילי חיון דיקמן: עשינו חזקה הפוכה.

נילי חיון דיקמן: אמרנו כל תכשיר שלא עומד בדרישות.

מיקי לוי: במקום לומר "חשש" אפשר לכתוב לגרום.

שי סומך: ואם יש סיכון של חמישים אחוזים?

שי סומך: אולי חשש ממשי.

חביב פאר: אם הוא לא עומד בדרישות, הוא לא מיוצר ולא משווק.

אייל שורצברג: לא, זה לא נכון.

אייל שורצברג: יכול להיות שהוא ישווק.

אייל שורצברג: אם אתה פועל על פי החוק, הרי שאין שום סכנה לך.

עדי שאולי: המילה חשש נתונה לפרשנות.

אלי אלאלוף: כל מי שרוצה לדבר על המילה חשש, שלא ידבר.

אלי אלאלוף: אנחנו נמצא נוסח.

ראובן בילט: אני חושב שהמילה הזו היא חשובה ואני אגיד מדוע.

ראובן בילט: מה אומר הסעיף?

ראובן בילט: הוא אומר שתוצאות מעבדה מצאו שיש בו להזיק.

ראובן בילט: אבל אזכיר לכם את פרשת רמדיה.

ראובן בילט: תוצאות המעבדה היו בסדר אבל התברר – לא קשור למעבדה - שהיה חשש.

ראובן בילט: אז מה תגידו?

ראובן בילט: רק אם תוצאות המעבדה לא טובות?

ראובן בילט: נניח שנודע למשרד הבריאות שמוצר מסוים במקום מסוים בעולם גורם נזק אבל אין תוצאות מעבדה, אז אסור לו למנוע את זה.

ראובן בילט: אני חושב שדווקא המילה הזו שיש חשש לנזק, היא דווקא יותר חשובה מכל דבר אחר כי אחרת איך הוא יעצור את זה?

ראובן בילט: אין מעבדה והוא יודע שיש בעיה, נודע לו שיש בעיה, אסור לו לעשות כלום.

ראובן בילט: הוא צריך לחכות שיהיה נזק ורק אחרי כן להעמיד לדין.

ראובן בילט: כל זה נועד כדי למנוע את זה.

רוית דימנז: אני חושבת שכדאי לעצור אחרי "מזיק" מהסיבה הפשוטה שיש לנו כלים אחרים לעצור תמרוקים שלא עומדים בדרישות הפקודה וראינו את זה כבר בסעיף אחר.

ראובן בילט: איך יש לך?

ראובן בילט: אין לך.

רוית דימנז: בדיקות המעבדה - - -

ראובן בילט: אין מעבדה.

אלי אלאלוף: סליחה, תאפשר לה להתייחס.

רוית דימנז: בדיקות מעבדה זה לרבות בדיקות מעבדה.

רוית דימנז: זאת לא רק הדרך היחידה בה אנחנו יכולים לבדוק.

רוית דימנז: אני כן חושבת שכאן במקרה הספציפי הזה צריך ללכת על הוודאות.

רוית דימנז: יש לנו כלים אחרים לטפל בחשש כפי שמופיע כאן.

ראובן בילט: אין כלים.

רוית דימנז: אם יודעים שהוא מזיק, אין לי בעיה, טפלו בו.

ראובן בילט: לא יודעים.

ראובן בילט: יש חשש שהוא גורם נזק.

ראובן בילט: אין עדיין תוצאות מעבדה.

ראובן בילט: אז מה?

ראובן בילט: איזה מידע יש?

רוית דימנז: מידע כלשהו.

אלי אלאלוף: יש לי הצעה לסיכום.

אלי אלאלוף: אני רוצה לסכם את הנקודה.

אלי אלאלוף: אנחנו חוששים מהמילה חשש שהיא לא מספיק מדויקת.

אלי אלאלוף: אני מבקש מכם שתחזרו בישיבה הבאה עם הגדרה מדויקת יותר.

אלי אלאלוף: תודה.

ענת מימון ענבר: 55א10.

ענת מימון ענבר: הודעה בדבר מסוכנות תמרוק בלי לגרוע מהוראות סעיף 55א9, רשאי המנהל – להורות לעוסק בתמרוקים לפרסם או להודיע לכל אדם הנוגע בדבר, כי תמרוק אינו עומד בדרישות החלות עליו לפי פרק זה, וכי התמרוק מסוכן לבריאותו של המשתמש בו, או שקיימת הסתברות ממשית למסוכנות כאמור.

ענת מימון ענבר: הפרסום או ההודעה יהיו באופן שיורה עליו המנהל.

ענת מימון ענבר: הוראה לפי פסקה זו לא תינתן אלא לאחר שניתנה לבעל הרישיון או לנציג האחראי, לפי העניין, הזדמנות לטעון את טענותיו.

ענת מימון ענבר: לפרסם או להודיע הודעה מטעמו כאמור בפסקה (1) - אם נוכח כי עוסק בתמרוקים סירב לפרסם או להודיע הודעה באופן שהורה עליו כאמור באותה פסקה או אם סבר כי קיים חשש ממשי לשלומו או לבריאותו של אדם, ובלבד שנתן לעוסק הזדמנות לטעון את טענותיו.

ענת מימון ענבר: גם בלי שנתן לעוסק בתמרוקים הזדמנות לטעון את טענותיו כאמור בפסקת משנה (א), אם סבר כי קיים חשש מיידי כאמור באותה פסקת משנה, ובלבד שנתן לו הזדמנות כאמור בהקדם האפשרי לאחר מכן.

ענת מימון ענבר: להורות לעוסק בתמרוקים להודיע או לפרסם הודעה על ממצאי בדיקות שערך בעל הרישיון בהתאם להוראות לפי פרק זה, אם נוכח כי נגרמה פגיעה בבריאותו של אדם, או שיש הסתברות ממשית שתיגרם שפגיעה כאמור, ובלבד שנתן לבעל הרישיון הזדמנות לטעון את טענותיו לפני מתן ההודעה או הפרסום כאמור.

ענת מימון ענבר: להודיע או לפרסם הודעה מטעמו כאמור בפסקה (3) בלי שנתן לבעל הרישיון הזדמנות לטעון את טענותיו בעניין, אם סבר כי קיים חשש מיידי לבריאותו של אדם, ובלבד שנתן לבעל הרישיון הזדמנות כאמור בהקדם האפשרי לאחר מכן.

ענת מימון ענבר: לחייב את בעל הרישיון או הנציג האחראי בהוצאות ההודעה או הפרסום לפי פסקאות (2) או (4), כולן או חלקן.

ענת מימון ענבר: אני רק אבהיר שאנחנו נשנה כאן בהתאמה שהאחריות היא על עוסק בתמרוקים.

ענת מימון ענבר: כלומר, גם הנציג האחראי נכנס כאן למעגל של האחריות לגבי תמרוק מסוכן.

ענת מימון ענבר: כאן למעשה זה סעיף שמאפשר למסור הודעה לגבי תמרוק כזה בין אם על ידי העוסק בתמרוקים ובין אם על ידי המנהל.

עדי שאולי: בנושא החשש מהסעיף הראשון, שיהיה מה שאמרת קודם לגבי סעיפים מהנושא שקיימת הסתברות ממשית למסוכנות בסעיף (א) ועד לקיים חשש ממשי לשלומו ולבריאותו של האדם.

עדי שאולי: כל הנושא של החשש צריך להיכנס כמו שאמר יושב ראש הוועדה שיביאו הצעה חדשה.

אייל שורצברג: לא אמרנו הצעה חדשה.

אייל שורצברג: אמרנו ניסוח חדש.

עדי שאולי: ניסוח.

ענת מימון ענבר: כאן מדובר על חשש ממשי וזה במצב שונה.

ענת מימון ענבר: זה במצב שהוא לא מוכן לפרסם בעצמו את ההודעה ואנחנו רוצים לאפשר למנהל להוציא את ההודעה הזאת.

ענת מימון ענבר: אנחנו אומרים שיש חשש ממשי, מותר לו להוציא הודעה תחת אותו אדם שמסרב לעשות זאת.

ענת מימון ענבר: זה מעט שונה.

נילי חיון דיקמן: ההנחיות נתונות לביקורת שיפוטית.

חביב פאר: הרבה פעמים ההחלטות שלכם מתבססות לפעמים על דעות אישיות.

נילי חיון דיקמן: לא.

נילי חיון דיקמן: על ראיות מינהליות.

חביב פאר: אני רוצה להאמין שלא כך הדבר.

ענת מימון ענבר: 55ב.

ענת מימון ענבר: מניעת סיכונים בריאותיים השר, באישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, רשאי להתקין תקנות בדבר מניעת סיכונים לבריאות - ממוצרים המכילים חומרים רעילים או העלולים להכיל חומרים רעילים.

ענת מימון ענבר: מתמרוקים, לשם הגנה על בריאות הציבור ושמירה על יעילות התמרוקים, בטיחותם ואיכותם.

ענת מימון ענבר: בתקנות כאמור בסעיף קטן (א) רשאי השר לקבוע הוראות לשם הגנה על בריאות המשתמש בהם מסכנות הנובעות מחומרים רעילים או מתמרוקים, ובין השאר הוראות בדבר - בדיקתם של מוצרים או תמרוקים.

ענת מימון ענבר: הוראות והגבלות בדבר שימוש בחומרים לרבות חומרי גלם וחומרים מסוכנים בתמרוק.

ענת מימון ענבר: תנאי אחסנה והובלה נאותים למוצרים או תמרוקים.

ענת מימון ענבר: סימון נאות של מוצר או תמרוק לרבות חובות סימון והוראות בדבר תאריך תפוגה ותקופת שימוש.

ענת מימון ענבר: תנאי ייצור נאותים למוצרים או תמרוקים.

ענת מימון ענבר: זה סעיף הסמכה כללי לקבוע תקנות.

ענת מימון ענבר: הוא מחליף סעיף שכבר קיים היום.

ענת מימון ענבר: (3) בסעיף 55ג, אחרי "מוצר" יבוא "או תמרוק"

55ג יבוא: "55ג1.

55ג יבוא: יבוא תמרוקים לא ייבא אדם תמרוק לישראל אלא אם כן יש לו תעודה תקפה המעידה על שיווק חופשי של התמרוק במדינה מוכרת (תעודת Free Sale), שניתנה בידי הרשות המוסמכת לכך באותה מדינה, שהמנהל הכיר בה.

55ג יבוא: לעניין זה, "מדינה מוכרת" – מדינה המנויה בתוספת רביעית ב'.

55ג יבוא: המנהל יפרסם באתר האינטרנט של משרד הבריאות רשימה של רשויות מוסמכות שהוא הכיר בהן לפי סעיף קטן (א).

55ג יבוא: (ב1) השר, באישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, יקבע הוראות ותנאים ליבוא מקביל של תמרוק ובכלל זה הוראות לפי סוגי התמרוקים.

55ג יבוא: אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מכל תנאי אחר ליבוא תמרוק לישראל לפי פקודה זו או לפי כל דין אחר".

55ג יבוא: אני אקריא את התוספת הרביעית ב', המדינות מהן אפשר לבצע את היבוא שזה בעמוד 21.

55ג יבוא: מדובר על מדינות החברות באיחוד האירופי – אוסטרליה, איסלנד, ארצות הברית, יפן, נורבגיה, ניו זילנד, קנדה ושוויץ.

55ג יבוא: זה סעיף שעוסק ביבוא.

55ג יבוא: למעשה הסעיף הזה אומר שאפשר לייבא מוצר אם יש לך הודעה על שיווק חופשי של המוצר באחת מהמדינות שקראתי עכשיו.

55ג יבוא: אם זאת מדינה לא מוכרת, אתם בעצם אוסרים לחלוטין את היבוא שלה.

אייל שורצברג: כן.

נילי חיון דיקמן: אם המוצר לא משווק באחת מהמדינות המוכרות, הוא לא יוכל להיכנס לישראל אבל כמובן שהוא יכול להיות מיוצר בכל מקום בעולם.

נילי חיון דיקמן: המוצר יכול להיות מיוצר בכל מקום בעולם ובלבד שהוא ישווק באחת מהמדינות בתוספת.

אייל שורצברג: זה חלק מהאסטרטגיה של ניהול סיכונים.

אייל שורצברג: מה שטוב לקהל המקובל בעולם, יהיה טוב גם לציבור הישראלי.

נילי חיון דיקמן: התפיסה היא שבאותן מדינות הרגולציה בנושא תמרוקים היא שוות ערך לזאת שאנחנו עושים היום.

אלי אלאלוף: מה אנחנו צריכים את אישור השר לוועדה כדי לפסול מוצר שהוא מסוכן?

אלי אלאלוף: שהוא יקבל החלטה ושלום על ישראל.

אלי אלאלוף: למה זה צריך לבוא לכאן?

אלי אלאלוף: או בהמלצת המנהל שלו.

אלי אלאלוף: גם השר לא יודע.

אלי אלאלוף: אם הוא יעשה את זה, זה על פי המלצת המנהל שלו שאומר שהמוצר הזה פסול.

אלי אלאלוף: בואו נקצר.

אלי אלאלוף: למה אנחנו מסרבלים הפצה של חומר מסוכן?

קריאה: למניעת סיכונים בריאותיים.

אלי אלאלוף: גם את השר וגם את הוועדה, זה רק מאריך את התקופה ועד שידונו המוצר ימשיך להסתובב בשווקים?

אלי אלאלוף: ברגע שחומר מסוכן, צריכה להיות החלטה מהירה מאוד.

אלי אלאלוף: לא פזיזה אלא מהירה מאוד.

ענת מימון ענבר: שלא יהיה באישור הוועדה.

אלי אלאלוף: ולמה השר?

שי סומך: אני אגיד לך למה צריך ועדה.

שי סומך: למשל בנוסח של התקנות, יש התייחסות למוצרי נאנו.

שי סומך: אלה מוצרים עם חלקיקים מאוד קטנים שיכולים להיכנס לגוף האדם.

שי סומך: הוראות כאלה למשל צריכות להיות בתקנות כדי שהפרה של ההוראות תוכל להיות עבירה פלילית ועיצום כספי.

שי סומך: לכן זה גם השר וגם אישור הוועדה.

אלי אלאלוף: למה זה צריך לעבור כך?

שי סומך: עבירה פלילית לא יכולה להיות לגבי נוהל.

אלי אלאלוף: חבר'ה, תקשיבו טוב.

אלי אלאלוף: תראו את הפרוצדורה הזאת של התהליך לפני פסילה.

אלי אלאלוף: מי שיביא לשר זה המנהל.

אלי אלאלוף: הוא מביא לשר המלצה.

אלי אלאלוף: השר צריך ללמוד את הנושא ולהעביר את זה לוועדה לקבלת אישור.

אלי אלאלוף: אני חושב שאם המנהל בא ונותן המלצה, שלום על ישראל.

אלי אלאלוף: לא צריך להיות סרבול.

אלי אלאלוף: יש משהו מזיק ומסוכן, מה יעשה השר?

אלי אלאלוף: השר יודע לעשות את בדיקת המעבדה?

אלי אלאלוף: הוועדה תוסיף משהו?

אלי אלאלוף: אנחנו נחשוד בשר שהוא נותן המלצה על מוצר שהוא טוב?

אלי אלאלוף: אל תסרבלו את העניינים.

שי סומך: בעצם יש כאן שני מסלולים.

שי סומך: יש את המסלול של תנאים ברישיון.

שי סומך: למשל מפעל שמייצר מוצרים מסוימים, אפשר גם בתנאים ברישיון לקבוע תנאים לגבי חומר כזה או אחר וזה תמיד יש.

שי סומך: אבל המסלול הזה של התקנות מאפשר להפוך את הנורמה לנורמה פלילית ולנורמה שיש עליה עיצומים כספיים.

שי סומך: למשל, הנאנו הוא תחום מאוד רחב, עדיין אני חושב שאין כאן ייצור של נאנו אבל זה תחום שהולך ומתפתח ויש בו סיכונים מיוחדים, ולכן אם יש הפרה של הוראות בעניין הנאנו, שזה כבר יותר מזכיר תרופה אפילו, תהיה כאן עבירה פלילית ויהיה כאן עיצום כספי.

אלי אלאלוף: אתה עונה לסרבול המשפטי שהקמתם מסביב לכל מילה.

אלי אלאלוף: אני חושב שיש כאן בעיה מאוד פשוטה.

אלי אלאלוף: המוצר הוא פסול, מי מביא את ההודעה על מוצר פסול?

אלי אלאלוף: או שתשימו את המעורבות של השר אחרי הסעיף הזה.

אלי אלאלוף: מי שמביא את ההודעה על מוצר פסול זה המנהל ושלום על ישראל.

אלי אלאלוף: לא צריכה להיות הפרוצדורה הזאת המיותרת.

שי סומך: לגבי קביעת הנורמות.

שי סומך: אם יש מוצר פסול, בוודאי שהמנהל.

שי סומך: קביעת הנורמה.

שי סומך: יש כאן שני מסלולים של קביעת נורמה.

שי סומך: מסלול אחד שהוא בתקנות.

אלי אלאלוף: אתה מכיר שר שהוא פנוי ללמוד על התמרוקים?

אלי אלאלוף: באמת.

שי סומך: אבל אם רוצים שזה יהיה פלילי ורוצים שיהיה עיצום כספי, מבחינה משפטית אי אפשר בנוהל להפוך נוהל למשהו פלילי או לעיצום כספי.

שי סומך: אני מאמין שרוב רובם של הדברים יהיו בנהלים אבל לגבי דברים מסוימים.

אלי אלאלוף: מי אמר שכל פסילה של מוצר זה פלילי?

שי סומך: לא.

שי סומך: ממש לא.

שי סומך: יש כאן דוגמה אחת של מוצרי הנאנו, לפי מה שאני יודע.

שי סומך: לכן צריך את הסמכות.

קריאה: אבל אסור.

קריאה: אז אם אסור, אז אסור.

אלי אלאלוף: אני חשבתי שבירוקרטיה היא עבודה של פקידים שמארגנים מערכת.

אלי אלאלוף: היום אני מגלה שיש בירוקרטיה של המשפטנים ואני מגלה שיש בירוקרטיה של הפרלמנט.

אלי אלאלוף: חבר'ה, אנחנו ממש נמצאים באין סוף בירוקרטיות ובסוף כדי להחליט שזה פסול, אני צריך מיליון פעולות.

אלי אלאלוף: זה פשוט טירוף.

אלי אלאלוף: שימו לב אתם המשפטנים.

אלי אלאלוף: אני לא ידעתי שיש לכם עוצמה כזאת אבל היא הפכה לעוצמה מזיקה.

אלי אלאלוף: אני אומר לכם את זה באחריות.

אלי אלאלוף: יש גבול כמה אפשר כל מילה לסובב אותה עם 17 חוקים שמכבידים על המערכת.

שי סומך: אדוני, יש סעיף דומה במזון.

אלי אלאלוף: אני לא מקנא בהם.

אלי אלאלוף: אני מציע לכם, תמכרו ביצה.

קריאה: גם כאן אסור.

אלי אלאלוף: זה טירוף.

שי סומך: כנראה שלא הסברתי את עצמי נכון.

שי סומך: יש סעיף דומה במזון.

אלי אלאלוף: אני מוכן לחזור ולתקן גם במזון.

שי סומך: יש שני מסלולים.

שי סומך: בדרך כלל המסלול הרגיל הוא מסלול בלי בירוקרטיה.

שי סומך: יש כאן אופציה למסלול נוסף שהיא במצבים רוחביים והמקרה שאני מכיר הוא הנאנו.

שי סומך: במצבים רוחביים כאשר השר עצמו רוצה או המשרד עצמו רוצה שזה יהיה מסלול יותר ככלי אכיפה, חייבים לעשות את זה בתקנות כי אי אפשר לעשות את זה פלילי על נוהל.

שי סומך: אין דבר כזה.

שי סומך: אי אפשר לעשות עיצום כספי על נוהל.

שי סומך: אם רוצים שיהיה עיצום כספי ועבירה פלילית, חוק יסוד: הממשלה קובע את זה.

אלי אלאלוף: אני לא מבין מה אתה אומר.

אלי אלאלוף: זה סתם סרבול.

אלי אלאלוף: יש כאן עניין פשוט.

אלי אלאלוף: יש חומר פסול – הממונה אומר שהוא פסול, שלום על ישראל.

אלי אלאלוף: אל תכניסו לא את השר ולא את הוועדה.

לילך וגנר: אולי אני אסביר.

לילך וגנר: אני בחלק הפלילי במשרד המשפטים.

לילך וגנר: לגבי עבירה פלילית, סעיף 2 לחוק העונשין קובע שכדי לקבוע עבירה פלילית צריך אישור ועדה.

לילך וגנר: נשאלת השאלה איפה נקבעת העבירה הפלילית.

לילך וגנר: כפי שאדוני מציע, אם כל התכלית של התקנה הייתה רשימה של חומרים, אין צורך.

לילך וגנר: אנחנו מסכימים לחלוטין.

לילך וגנר: ברגע שההסמכה לתקנות היא יותר רחבה ואפשר לקבוע בהן גם נורמות פליליות, חייבים אישור ועדה.

לילך וגנר: זה לא עניין של בירוקרטיה.

אלי אלאלוף: ואז אישור ועדה דורש מעורבות השר.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: אני מתקפל.

שלמה שניזיק: לשכת המסחר.

שלמה שניזיק: אני רוצה להתייחס לסעיף 55ג1.

שלמה שניזיק: הדרישה לתעודת Free Sale במועד הנוטיפיקציה היא בעייתית.

שלמה שניזיק: יש לנו מצב שבו אם אנחנו רוצים – והחוק הזה מקדם אותנו – להיות חלק מהשקות בינלאומיות, במועד ההשקה עצמו, מטעמים בירוקרטיים של מדינות הייצור, לוקח זמן עד שמקבלים את ה-Free Sale הזה.

שלמה שניזיק: זאת אומרת, קודם צריך להשיק במדינה שבה מייצרים ורק אז אפשר לקבל תעודה שמעידה על שיווק חופשי.

שלמה שניזיק: מטבע הדברים אי אפשר להציג אותה במועד שאנחנו יכולים ורוצים להשיק מוצר בישראל.

שלמה שניזיק: לכן צריך לתת איזשהו פרק זמן ממועד ההשקה ועד הצגת התעודה שיאפשר להשיק ואחר כך להציג את התעודה.

אלי אלאלוף: אתה מדבר על היבוא או על היצוא?

שלמה שניזיק: על היבוא.

אייל שורצברג: אני מוכרח להתערב כאן ולומר שאנחנו דיברנו על זה עם לשכות המסחר והבנו את המורכבות של הנושא הזה והסכמנו בעיקרון.

אייל שורצברג: זה לא מופיע כאן.

שלמה שניזיק: לא, זה לא מופיע כאן.

אייל שורצברג: אז זה יופיע.

אייל שורצברג: יהיה כאן מנגנון נוסף שיהיה באישור המנהל, משהו אחר שישביע את רצונו של המנהל כדי לאפשר את ההשקה הזאת בזמן.

אייל שורצברג: זאת אומרת, לא כדי לפגוע בהם והם התחייבו לעשות את זה.

אייל שורצברג: כמובן שאם חלילה וחס לא תוכלו להעמיד לנו את הדבר הזה, תאלצו מה שנקרא לפעול כדי למשוך את זה עד אפילו תמרוק מזיק.

שלמה שניזיק: מקובל.

ענת מימון ענבר: נצטרך להוסיף את הסעיף הזה לנוסח.

אייל שורצברג: אנחנו ננסח ונוסיף.

אלי אלאלוף: יש הסכמה בלי ויכוח למרות שזה לא נראה לי הכי בריא.

אלי אלאלוף: מה יקרה אם אחרי שלושה-ארבעה חודשים לא תוכל להביא?

שלמה שניזיק: אין מצב כזה.

שלמה שניזיק: אם יש השקה בינלאומית, בהגדרה יש Free Sale.

שלמה שניזיק: פשוט לוקח זמן לקבל אותו.

ראובן בילט: העולם מתקדם.

ראובן בילט: לפעמים אנחנו לא רוצים קודם להשיק נניח מוצר איטלקי באיטליה אלא אנחנו אומרים גם ישראל, גם גרמניה, גם צרפת, גם ארצות הברית, כולם ישיקו יחד.

ראובן בילט: אנחנו נגיד, לא, תחכו, שקודם יהיה מקום אחר.

ראובן בילט: כשהעולם אומר לא, אנחנו רואים אתכם כחלק מהעולם, אי אפשר להגיד תחכו עד שזה יהיה בכל העולם.

ראובן בילט: אנחנו מתחייבים שאנחנו ניתן את האישור הזה, ממילא הוא יושק בכל העולם, אבל לא יכול להיות שאנחנו נפגר אחרי העולם.

אלי אלאלוף: לא רוצה לפגר אחרי העולם בשום דבר.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: זה מקובל עליכם?

אייל שורצברג: כן.

ענת מימון ענבר: (5) בסעיף 55ה, אחרי "חומר רעיל" יבוא "וכן מיצרן או מיבואן של תמרוק" ובמקום "אודות המוצר" יבוא "על אודות המוצר או התמרוק".

ענת מימון ענבר: כאן אנחנו מוסיפים את תיקון סעיף 55ט.

ענת מימון ענבר: ** תיקון סעיף 55ט בסעיף 55ט בהגדרה "מוצר בפיקוח", במקום "ותמרוק כהגדרתם" יבוא "כהגדרתו".

ענת מימון ענבר: כאן למעשה היום בפקודה יש פרק שעוסק במסוכנות מוצר אבל מכיוון שעשינו כאן

ענת מימון ענבר: הוראות ספציפיות לגבי תמרוקים בסעיפים שהקראנו קודם, אנחנו פשוט מוציאים כרגע את התמרוק מההוראות הקיימות בפרק של הפקודה כי אין כבר צורך בהסדרה כפולה.

ענת מימון ענבר: אנחנו מגיעים להוראות הפליליות.

ענת מימון ענבר: אני אעיר מראש שלאורך הנוסח הוספנו כל מיני סעיפים חדשים שכרגע לא נמצאים בתוך ההוראות הפליליות ולכן אנחנו נצטרך להוסיף עבירות פליליות גם על הסעיפים החדשים שלגבי הערכת בטיחות זה יהיה במדרג של החצי שנה ולגבי העוסק בתמרוקים שלא הודיע על שיווק או ששיווק עם חומרים אסורים או ששיווק ללא תנאי ייצור נאותים, זה יהיה במדרג של השנה.

ענת מימון ענבר: את זה אנחנו נוסיף לנוסח.

ענת מימון ענבר: אני עכשיו אתחיל לקרוא את הסעיפים שכבר נמצאים בתוך ההוראות.

ענת מימון ענבר: (6) בסעיף 60 -

פסקה יבוא: כאן אנחנו נכנסים לסעיף 60(א) לפקודה שזאת ענישה פלילית של שישה חודשים או קנס של 29 אלף שקלים.

מירב בן ארי: איפה כתוב שישה חודשים?

ענת מימון ענבר: בפקודה עצמה.

ענת מימון ענבר: ב-60(א) יש רשימה של כל העבירות.

ענת מימון ענבר: אנחנו מוסיפים פסקה נוספת ממה שיש אצלנו שזאת פסקה (6א).

ענת מימון ענבר: "(6א) בעל רישיון שלא דיווח למנהל על שינוי בפרטים שנכללו בבקשה או במסמכים שצורפו לה, בניגוד להוראות סעיף 55א2".

ענת מימון ענבר: זה בעצם להודיע על השינוי בפרטים של הבקשה לרישיון תמרוקים כללי.

מירב בן ארי: חצי שנה מאסר זה על מי שלא מדווח?

ענת מימון ענבר: על שינוי בפרטים של הרישיון.

ענת מימון ענבר: זה המדרג הכי נמוך שיש היום בפקודה.

מירב בן ארי: אנשים דורסים אנשים והם מקבלים עבודות שירות.

ענת מימון ענבר: זה עונש מקסימום.

מור וינטרוב: באירופה מדווחים על הפורמולה בטווח.

מור וינטרוב: כאן הדרישה תהיה מדויקת.

מור וינטרוב: באירופה הם עושים על פורמולציות שנמצאים בטווח ולא תמיד זה עובר ליצרן.

מור וינטרוב: מגיע מצב שהוא ישב חצי שנה כי היה משהו בפורמולציה.

מור וינטרוב: באירופה למשל יש טווחים.

מור וינטרוב: את לא חייבת לדווח במדויק.

קריאה: הוא יכול לדווח משניים עד חמישה אחוזים.

נילי חיון דיקמן: אבל היצרן יודע שהוא משנה.

מירב בן ארי: יש את זה בתרופות?

אייל שורצברג: בתרופות גם יש סוג של פלוס-מינוס בחומר הפעיל פר אצווה.

מירב בן ארי: יש את זה גם בתמרוקים?

נילי חיון דיקמן: לא.

אייל שורצברג: בעיקרון אני מניח שהוא מעביר את הפורמולה, הוא מעביר אותה באיזשהו טווח.

קריאה: שום טווח.

מור וינטרוב: בארץ מעבירים במדויק.

אייל שורצברג: את מגישה את תיק התמרוק, יהיה לך שם טווח.

מירב בן ארי: לפי מה שכתבת, בעל רישיון שלא דיווח למנהל על שינוי בפרטים.

ענת מימון ענבר: בקשה לרישיון תמרוקים כללי.

אייל שורצברג: כן.

אייל שורצברג: זה רישיון תמרוקים כללי.

ענת מימון ענבר: בכלל לא קשור לתמרוק ספציפי.

ענת מימון ענבר: אני לא מצליחה להבין את ההערה.

נילי חיון דיקמן: היא צודקת.

נילי חיון דיקמן: למעשה כשמישהו עוסק בתמרוקים, שזה יצרן או מי שעוסק בשיווק, באחסון והפצה, רוצה להגיש את הבקשה לקבל רישיון, הוא מגיש מסמכים.

נילי חיון דיקמן: אם חל שינוי במסמכים האלה, לא במסמכי הייצור של התמרוקים אלא במסמכים האלה, למשל העובדים שלו, הכתובת שלו, הנציג האחראי שלו, את הפרטים האלה הוא צריך לעדכן כל הזמן כי אנחנו אישרנו בקשה על בסיס המסמכים האלה ואם הם השתנו, אנחנו צריכים לוודא שהרישיון עדיין תקף.

רוית דימנז: אני חושבת שכדאי לבחון מחדש האם הסעיף הזה הוא לא סעיף שמתאים יותר לעיצומים כספיים.

רוית דימנז: לכל היותר זה לא נראה כמו סעיף של עבירה פלילית.

רוית דימנז: נדמה כמוגזם.

נילי חיון דיקמן: מבחינתנו ברגע שאתה מקבל רישיון על סמך הצגה מסוימת של פרטים, הפרטים האלה צריכים להיות נכונים ותקפים בכל זמן אחזקת הרישיון.

נילי חיון דיקמן: אם אתה משנה, הרישיון לא תקף.

לילך וגנר: אנחנו עשינו את סעיפי העונשין מינימליים כאשר באמת האכיפה המינהלית היא המרכז.

לילך וגנר: אבל בכל זאת דברים שהם מהותיים והם נוגעים לשורשם של דברים כמו לשורש הרישיון, כמו לשורש האפשרות לפיקוח, יותר הכנסנו את המדרג הקיים היום בפקודת הרוקחים שרק תיקנו אותה לאחרונה ויצרנו את המדרג הזה.

לילך וגנר: לטעמנו הסעיף הזה, הכנסנו אותו באמת למדרג הנמוך מאחר שאנחנו חושבים שבמקרים הפתולוגיים כן ייעשה שימוש בפלילי.

לילך וגנר: שוב, זה עניין שיורי.

לילך וגנר: האכיפה בראש ובראשונה בעניינים האלה תהיה מינהלית.

אלי אלאלוף: הבנתם?

אלי אלאלוף: זה שיח משפטנים.

אלי אלאלוף: מה המסקנה?

אלי אלאלוף: משאירים את זה כאן?

אלי אלאלוף: זה לא נראה לי מהותי, ממה שהצלחתי להבין.

אלי אלאלוף: נמשיך בהקראה.

ענת מימון ענבר: בסעיף קטן (ב) - הסעיף מתקן את סעיף קטן (ב) בסעיף 60 שבפקודה, שזה המדרג שקובע שנה או קנס של 75 אלף שקלים בערך.

ענת מימון ענבר: כאן אנחנו מוסיפים עבירות.

אחרי פסקה  יבוא: "(26א) מי שייצר, ייבא, ייצא או אחסן תמרוק בלי שיש בידו רישיון תמרוקים או בניגוד לתנאי רישיון תמרוקים, בניגוד להוראות סעיף 55א1(א).

אחרי פסקה  יבוא: (26ב) יצרן או יבואן ששיווק תמרוק בישראל בלי שיש נציג אחראי לתמרוק בישראל, בניגוד להוראות סעיף 55א4(א).

אחרי פסקה  יבוא: (26ג) עוסק בתמרוקים שלא נקט אמצעים סבירים למניעת שימוש בתמרוק מזיק, בניגוד להוראות סעיף 55א9(ב).

אחרי פסקה  יבוא: זה הסעיף של ההחזרה היזומה וההודעה על מוצר מזיק.

אחרי פסקה  יבוא: (26ד) עוסק בתמרוקים שלא דיווח למנהל על האמצעים שנקט, בניגוד להוראות סעיף 55א9(ב)(2)(א)".

אחרי פסקה  יבוא: זה דיווח למנהל על האמצעים שהוא נקט במקרה של תמרוק מזיק.

אחרי פסקה  יבוא: "(27א) מי שייבא תמרוק לישראל בלי שיש לו תעודה תקפה כאמור בסעיף 55ג1(א), בניגוד להוראות הסעיף האמור".

אחרי פסקה  יבוא: זאת ההודעה על השיווק החופשי במדינת היעד.

אחרי פסקה  יבוא: "(29) מי שייצר, ייבא, ייצא, אחסן או הוביל תמרוק בניגוד לתקנות המנויות בתוספת רביעית ג'".

אחרי פסקה  יבוא: כרגע התוספת הרביעית ג' ריקה וכשיותקנו תקנות, זה יותאם.

אחרי פסקה  יבוא: אני מדגישה שוב שתהיה לנו גם עבירה אם לא הודיע על שיווק טרם השיווק בישראל, משווק תמרוק עם חומרים אסורים ועוסק שמשווק תמרוק שלא יוצר בתנאי ייצור נאותים.

חנה לאידרשניידר: סעיף (2).

חנה לאידרשניידר: את (27א) צריך לתקן בהתאמה לגבי Free Sale.

ענת מימון ענבר: כן.

ענת מימון ענבר: לגבי פרק הזמן שיהיה אפשר לשווק ללא התעודה.

מיקי לוי: יש לי עוד פעם חוסר נוחות מהמילה "סבירים" בסעיף (26ג).

מיקי לוי: היא לא ניתנת להגדרה.

מיקי לוי: אני לא אוהב את הדבר שהוא קשת של 180 מעלות.

מיקי לוי: אני לא אוהב את זה, מה לעשות?

מיקי לוי: אני רוצה יותר מדויק.

מיקי לוי: אני רוצה שמישהו ביצע משהו, אני אדע בדיוק.

מיקי לוי: המשפטנים מהנהנים לי בראש ואני מרוצה.

שי סומך: לא.

שי סומך: אני לא מהנהן.

שי סומך: זה סעיף מהמזון.

שי סומך: במזון אי אפשר לצפות את כל המקרים בהם אדם, יצרן או יבואן, יגיע למסקנה שיש כאן תמרוק מזיק והמחוקק לא יכול בדיוק להגיד מה הוא צריך לעשות.

שי סומך: את יוניליוור המחוקק לא צפה.

שי סומך: לא חשבנו בדיוק על המקרה של יוניליוור ולמזלנו היה את הסעיף הזה עם האמצעים הסבירים והוא תפס את יוניליוור כי הם לא נקטו באמצעים סבירים.

שי סומך: יש כל מיני סיטואציות.

מיקי לוי: מה לא לכתוב אמצעים?

ענת מימון ענבר: אמצעים זה יותר רחב.

ענת מימון ענבר: אמצעים סבירים זה אומר רק אמצעים שמקובל וראוי ונראה נכון לנקוט במצבים האלה.

ענת מימון ענבר: לא כל אמצעי שהוא.

שי סומך: אנחנו רגילים שבתמרוקים כתוב ברישיון משרד הבריאות .

שי סומך: זה לא יהיה.

שי סומך: אנחנו מעבירים את האחריות מהמדינה ליצרן או ליבואן ומוטלת עליהם אחריות.

שי סומך: הם מייצרים מוצר שעלול לגרום נזק לאנשים וברגע שהם מגלים מוצר כזה, מבחינת השכל הישר שלהם והמומחיות שלהם והידע שלהם, הם צריכים לנקוט באמצעים סבירים.

שי סומך: המחוקק לא יכול בדיוק לצפות כל סיטואציה וסיטואציה ולתת הנחיות ליצרן.

שי סומך: זאת גם הרגולציה האירופאית.

שי סומך: להעביר את האחריות ליצרן וליבואן ולהוציא אותו מהמדינה.

נילי חיון דיקמן: כאן חשוב להגיד שמדובר בעבירה בוודאות.

נילי חיון דיקמן: הוא צריך להיות מודע לכך.

מיקי לוי: אמצעים סבירים זה יותר חזק מבחינתנו.

אייל שורצברג: כל הפקודה מדברת על עבירות מודעות.

אייל שורצברג: היא לא מדברת על עבירות שהן לא מודעות.

אייל שורצברג: אם הבן אדם לא ידע ולא עשה את זה בכוונה, אף אחד לא הולך לשם.

אייל שורצברג: אנחנו לא בוחנים כליות ונפש.

אייל שורצברג: ידע, אנחנו מחפשים אותו.

שי סומך: למשאית הייתה תאונה והיו צריכים לנקוט אמצעים כדי שלא ידלוף משהו.

שי סומך: אלף ואחת סיטואציות.

שי סומך: אי אפשר בחוק או בתקנות, או אפילו בהנחיות, לקבוע מה עושים בכל מצב ומצב.

מיקי לוי: להפך, מבחינת המדינה, רק אמצעים זה הרבה יותר מהותי ומשמעותי.

מיקי לוי: קשת רחבה יותר.

יואב גזית: לא האמצעים הסבירים אלא המילה עוסק בתמרוקים.

יואב גזית: כל הסוגיה הזאת של נציג אחראי זה משהו שיצא משליטה.

יואב גזית: כל הרעיון של נציג אחראי ברגולציה האירופאית נולד מזה שאם אני מייצא היום לספרד, משרד הבריאות הספרדי לא רוצה להתעסק אתי אלא רוצה להתעסק עם הנציג האחראי שלי, האירופאי, כי יצואן ישראלי שמוכר באירופה, חייב שיהיה לו נציג אחראי אירופאי שמשרד הבריאות הספרדי לצורך העניין ידבר אתו.

יואב גזית: כאן אימצו לכאורה את הדבר הזה ואנחנו בישראל כך שאפשר למצוא אותנו ולא צריך נציג אחראי.

יואב גזית: אבל אם עד היום בחברה יש איזשהו כימאי שהיה מגיש את הרישיון לתמרוקים למשרד הבריאות, מן הסתם מי שהגיש עד היום את הרישיונות לתמרוקים הוא גם יהיה הנציג האחראי.

יואב גזית: מדובר על כימאי או כימאית שהם הסמכות המקצועית בחברה.

יואב גזית: המילה עוסק בתמרוקים היא מילה הרסנית כי בהגדרה עוסק בתמרוקים יש גם את הנציג האחראי.

יואב גזית: אני אומר לך אדוני שהכימאית שיש לנו בחברה, הבחורה אמרה לי: שכח מזה שאני הנציגה האחראית שלך כי מוטלת עלי כאן אחריות פלילית מכוח זה שאני עוסקת בתמרוקים.

יואב גזית: לוקחים כאן כימאית ומטילים עליה אחריות.

אייל שורצברג: לוקחים רוקח ומטילים עליו אחריות.

יואב גזית: זה לא הגיוני.

יואב גזית: קח אותי.

יואב גזית: אני אחראי.

יואב גזית: מה אתה רוצה מהכימאית?

אייל שורצברג: אתה רוצה שנכתוב מנכ"ל החברה?

אלי אלאלוף: חבר'ה, אי אפשר להפוך את כל מה שסיכמנו.

אלי אלאלוף: נציג אחראי יכול להיות גם בעל הבית המייבא, גם המייצר וגם מישהו מטעמו.

אלי אלאלוף: גמרנו.

אלי אלאלוף: אל תחזרו על זה.

אלי אלאלוף: אל תנסו כל פעם.

אלי אלאלוף: מה שלא מוצא חן בעיניכם, אתם תוקפים פוסט מורטום בצורה אחרת.

אלי אלאלוף: אנחנו קבענו.

אלי אלאלוף: יש אחראי על זה וזהו.

אלי אלאלוף: האחראי יכול להיות הרבה, כולל עובדים שלך שלא רוצים לקחת אחריות פלילית, ובצדק.

אלי אלאלוף: אולי תשלם להם יותר והם יסכימו.

עדי שאולי: כבוד היושב ראש, נאמר כאן הרבה לגבי חוק המזון.

עדי שאולי: גם בחוק המזון אין נציג אחראי.

עדי שאולי: למה כאן יש?

עדי שאולי: שי נתן דוגמה לגבי יוניליוור, נתן ארבע דוגמאות לגבי חוק המזון.

אלי אלאלוף: חבר'ה, התשובה היא שלי.

אלי אלאלוף: יש נציג אחראי.

אלי אלאלוף: גמרנו.

אלי אלאלוף: אל תנסו לפסול את זה מזווית אחרת.

אלי אלאלוף: לא יהיה.

אלי אלאלוף: גמרנו.

עדי שאולי: זה אומר שאף עובד בתוך החברה לא יסכים לקבל את האחריות עליו.

אלי אלאלוף: אז הבוס יסכים לקבל.

רוית דימנז: אני לא מדברת עכשיו על דמות הנציג האחראי.

רוית דימנז: אני מדברת רק על הסעיפים שמטילים אחריות פלילית על אותו נציג אחראי.

רוית דימנז: מאחר שבאמת אותו נציג מקבל אחריות אבל אין לו תמיד את הסמכות לקבל את ההחלטות בחברה, אנחנו מוכנים שיהיה כתוב יצרן או יבואן.

רוית דימנז: כמו שיש בסעיפים למעלה, יצרן או יבואן ששיווק.

רוית דימנז: אותו הדבר אלא להוריד את האחריות הפלילית מהנציג האחראי.

רוית דימנז: זה כל מה שאנחנו מבקשים.

רוית דימנז: שוב, הרבה פעמים זו דמות מקצועית.

נילי חיון דיקמן: אנחנו בכוונה מדברים על עוסק בתמרוקים שזה כולל את שלושת הגורמים ושלושתם נושאים ביחד ולחוד בחובות האלה וגם בסיכון.

נילי חיון דיקמן: צריך להבין שנציג אחראי שמקבל לידיו את התפקיד, הוא בוודאי צריך להיות מודע לגודל התפקיד שלו ולגודל האחריות שלו והוא צריך להיות מסוגל גם להגיד לא לבעל התמרוק אם מדובר בתמרוק מזיק כי הוא מייצג את האינטרס המקצועי.

נילי חיון דיקמן: הוא לא מייצג את האינטרס המסחרי וטוב שכך ולכך אנחנו מייחדים אותו.

נילי חיון דיקמן: אחרת באמת לא היה בו צורך.

נילי חיון דיקמן: הרי גם בתרופות אנחנו עושים את אותו הדבר.

נילי חיון דיקמן: אנחנו נותנים לאיזושהי אישיות מקצועית את הסמכות לשחרר את האצוות ורק לה ולא לבעל המוצר.

ענת מימון ענבר: כמובן שאם יש סיטואציה שהנציג האחראי באמת לא ידע וזה משהו שמלמעלה, אז לא תוטל עליו האחריות במקרה הזה.

רוית דימנז: בסוף מדברים על מישהו שמפרנס לביתו קודם כל.

רוית דימנז: זאת לא החברה בבעלותו, אין לו את היכולת לקבל החלטות כלכליות.

אלי אלאלוף: אני חושב שכאן זה נותן אחריות לבחור או לבחורה ומגינים גם עליהם כך שלא יהיו חותמת גומי של בעל המפעל.

אלי אלאלוף: הם יאמרו לו שיש להם אחריות אישית והם לא יכולים לעשות מה שהוא אומר להם.

אלי אלאלוף: להזיז שמאלה או ימינה את המוצר, זאת לא בעיה פלילית אבל בתחום הזה זאת בעיה פלילית.

נילי חיון דיקמן: אני אומרת לך לבעלים, לך ליצרן.

אלי אלאלוף: תלוי במה.

אלי אלאלוף: חבר'ה, יכול להיות שזה לא הוא וזה למעלה אבל תשמרו גם עליו.

אלי אלאלוף: הוא לא חותמת גומי שלכם.

רוית דימנז: אני לא אומרת חלילה שהוא חותמת גומי.

רוית דימנז: אני רק אומרת שלתת לו אחריות כזאת גדולה בלי הסמכות המקצועית, הרבה פעמים - - -

אלי אלאלוף: וגם את הכסף.

אלי אלאלוף: לא לקחתם מישהו מהרחוב שאתם אומרים לו.

רוית דימנז: לא, חלילה, להפך.

אלי אלאלוף: אני בטוח שתדעו לקחת ותיקחו אנשים ברמה הנדרשת גם אם אין דרישות כרגע ל-ב.א.

אלי אלאלוף: ול-מ.א., לפעמים בני אדם לא צריכים תואר.

אלי אלאלוף: אני יכול לתת לכם כמה דוגמאות, כולל אישית.

מיקי לוי: זה לא עושה את הבן אדם.

אלי אלאלוף: אחריות היא גם הגנה עליו, על העובד.

ענת מימון ענבר: פסקה (7) בעמוד 20.

ענת מימון ענבר: כאן זה הסעיף של העיצומים הכספיים.

ענת מימון ענבר: (7) בסעיף 60ד - זה הסעיף בפקודה שעוסק היום כבר בעיצומים הכספיים.

ענת מימון ענבר: בסעיף קטן (ב)(2), במקום "רביעית א'" יבוא "רביעית ד'".

ענת מימון ענבר: בסעיף קטן (ג)(2), במקום "רביעית א'" יבוא "רביעית ד'".

קטן יבוא: "(ג1) מי שהפר הוראה מההוראות לפי פקודה זו , כמפורט להלן, רשאי הממונה להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה בסכום של עשרים אלף שקלים חדשים, ואם הוא תאגיד – בסכום של חמישים אלף שקלים חדשים: בעל רישיון שלא דיווח למנהל על שינוי בפרטים שנכללו בבקשה או במסמכים שצורפו לה, בניגוד להוראות סעיף 55א2.

קטן יבוא: גם כאן זו הבקשה לרישיון תמרוקים כללי.

קטן יבוא: בעל רישיון או נציג אחראי שלא הודיעו למנהל על שינוי בפרטי הנציג האחראי, בניגוד להוראות סעיף 55א6.

קטן יבוא: בעל רישיון שלא הודיע למנהל על סיום כהונתו של נציג אחראי, בניגוד להוראות סעיף 55א7(א).

קטן יבוא: גם כאן אנחנו מוסיפים לגבי הדוח בטיחות שזה סעיף חדש שנוסף.

קטן יבוא: עוסק בתמרוקים שלא ערך דוח בטיחות כנדרש בסעיף יהיה עיצום כספי במדרג הזה של העשרים אלף שקלים חדשים.

קטן יבוא: (ג2) מי שהפר הוראה מההוראות לפי פקודה זו, כמפורט להלן, רשאי הממונה להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה בסכום של שלושים אלף שקלים חדשים, ואם הוא תאגיד – בסכום של 75 אלף שקלים חדשים: מי שייצר, ייבא, ייצא או אחסן תמרוק בלי שיש בידו רישיון תמרוקים או בניגוד לתנאי רישיון תמרוקים, בניגוד להוראות סעיף 55א1(א).

קטן יבוא: יצרן או יבואן ששיווק תמרוק בישראל בלי שיש נציג אחראי לתמרוק בישראל, בניגוד להוראות סעיף 55א4(א).

קטן יבוא: עוסק בתמרוקים שלא נקט אמצעים סבירים למניעת שימוש בתמרוק מזיק, בניגוד להוראות סעיף 55א9(ב).

קטן יבוא: זאת שוב ההוראה של החזרה מהשוק והודעה על מסוכנות.

קטן יבוא: עוסק בתמרוקים שלא דיווח ל מנהל, בניגוד להוראות סעיף 55א9(ב)(2).

קטן יבוא: מי שלא פעל בה תאם להוראות שנתן לו המנהל, בניגוד להוראות סעיפים 55א9(ב)(3) או 55א10.

קטן יבוא: מי שייבא תמרוק לישראל בלי שיש לו תעודה תקפה כאמור בסעיף 55ג1(א), בניגוד להוראות הסעיף האמור".

קטן יבוא: גם כאן אנחנו כמובן נתאים את זה להוראה המהותית החדשה שנוסיף לגבי השיווק ללא תעודת שיווק חופשי.

קטן יבוא: אנחנו נוסיף למדרג הזה של השלושים אלף שקלים גם מי ששיווק תמרוק שלא יוצר בתנאי ייצור נאותים וגם מי ששיווק תמרוק שיש בו חומרים אסורים בשיווק שנקבעו ככאלה.

נילי חיון דיקמן: ואי הגשת הודעה על שיווק.

ענת מימון ענבר: ואי הגשת הודעה על שיווק.

ענת מימון ענבר: נכון.

ענת מימון ענבר: אלה העיצומים הכספיים.

רוית דימנז: יש לי שאלה לגבי סמכות לשר לתקנות הפחתה.

רוית דימנז: זה נהוג בדברי חקיקה אחרים.

לילך וגנר: יש תיקון לפקודה.

לילך וגנר: יש את ההסמכה.

אייל שורצברג: יש תקנות.

אייל שורצברג: יש כבר את ההסמכה.

רוית דימנז: כבר יש תקנות כאלה.

לילך וגנר: צריך לתקן את הסעיף כדי שיתייחס לסעיף.

ענת מימון ענבר: אנחנו נכנסים בסעיף 60ד לגביו יש תקנות הפחתה אבל עוד לא הותקנו תקנות ההפחתה או שכן?

נילי חיון דיקמן: הן הותקנו כבר.

רוית דימנז: אתם יכולים לכוון אותי?

רוית דימנז: אני לא ראיתי בסעיף.

נילי חיון דיקמן: בפקודת הרוקחים.

רוית דימנז: אתם אומרים שבתוך הסעיף שמתקן, זה קיים.

ענת מימון ענבר: הנה, זה 60ח.

ענת מימון ענבר: זה כבר נכלל בתוך סעיף קיים.

ענת מימון ענבר: תבדקי אותנו.

ענת מימון ענבר: (דׂ) בסעיף קטן (ה)(5), במקום "רביעית א'" יבוא "רביעית ד'".

ענת מימון ענבר: עכשיו אנחנו מגיעים לפסקה (8) שמתקנת את סעיף 61. (8) בסעיף 61 -

אחרי פסקה  יבוא: "(3א) לשנות את תוספת רביעית א'.

אחרי פסקה  יבוא: (3ב) לעדכן את רשימת המדינות המוכרות שבתוספת רביעית ב', לפי המלצת המנהל ובשים לב להגנה על בריאות הציבור".

אלי אלאלוף: איך בחרתם את הרשימות האלה?

אלי אלאלוף: הרשימה של המדינות האלה.

אייל שורצברג: זה מאוד פשוט יחסית.

אייל שורצברג: אלה מדינות מהן אנחנו מאפשרים יבוא של תרופות לרישום בישראל וגם תמרוקים היום.

אייל שורצברג: גם היום אנחנו עובדים על פי הדבר הזה ובמקרים חריגים כשעולה צורך נגיד לאומי חלילה לאיזושהי תרופה נדירה שלא קיימת בשום מקום, יש הפעלת שיקול דעת.

אייל שורצברג: אני חושב שבתמרוקים זה קצת שונה.

אייל שורצברג: אין כאן עניין כזה אבל אנחנו רוצים שבמדינות האלה, כל מדינות האיחוד האירופאי, 28 מדינות, בארצות הברית יש 52 סטייטס, קנדה, אוסטרליה – אלה מדינות שאתה רוצה, שיש להן מערכות כבדות של איכות ואנחנו רוצים להסתמך עליהן.

אייל שורצברג: במיוחד כשאנחנו הולכים לפתיחת השוק, אני חושב שזה רק נכון.

עדי שאולי: האם יצרן סיני שמוכר לגרמניה - - -

אייל שורצברג: אם הוא מוכר לגרמניה ומשווק בגרמניה, אין שום בעיה.

עדי שאולי: אותו מוצר מיובא לישראל.

עדי שאולי: הוא משווק לגרמניה ואחר כך אותו יבואן משווק אותו לישראל.

עדי שאולי: איזה מנגנון יש לנו שמבטיח שהמוצר באמת עומד בכל הקריטריונים הישראלים?

אייל שורצברג: אנחנו אומרים שאם הוא משווק בגרמניה והרשות הגרמנית בדקה אותו ונתנה לו את ההיתר, הוא עשה את זה בנוטיפיקציה שם, אנחנו מסתמכים עליהם.

אייל שורצברג: אין לזה גבול.

אייל שורצברג: אז בצורה הזאת בוא נישאר בלי שמות ולא נצא מזה לעולם.

מיקי לוי: אם אתה תשאל את השאלה הזאת, ישימו עליך עוד מגבלות.

מיקי לוי: אני אתן לך דוגמה.

מיקי לוי: צמיגים של פירלי שמיוצרים בסין, נכנסים למדינת ישראל בלי בדיקה נוספת כי זה של פירלי.

מיקי לוי: אתה רוצה שיעשו לך עוד בדיקה?

קריאה: לא.

קריאה: הוא יצרן מקומי.

קריאה: הוא שאל על היבואנים.

אייל שורצברג: היבואנים, נחה דעתם מהסעיף.

אמיר רשף: לא צריך החמרה.

אמיר רשף: יש כאן רגולציה מאוד מאוד מובנית.

אלי אלאלוף: האם יש איזה שיקול דעת דיפלומטי שרוצים דווקא לעודד יחסים עם מדינה שהיא לא בין הרשימה?

אייל שורצברג: ניגש לכנסת ונאשר אותה.

נילי חיון דיקמן: הנימוק הוא מקצועי.

נילי חיון דיקמן: יש שם רגולציה שהיא שוות ערך לרגולציה שיש בישראל.

ענת מימון ענבר: זה לא באישור ועדה.

ענת מימון ענבר: זה לא מגיע אלינו.

אלי אלאלוף: אני חושב שבאמת אפשר להביא ממדינות קטנות באירופה דווקא.

אמיר רשף: יש כאלה שהן לא באיחוד.

אייל שורצברג: אני רוצה לחדד את הנקודה.

אייל שורצברג: זאת נקודה חשובה.

אייל שורצברג: זה לא נעשה רק על בסיס מדינתי.

אייל שורצברג: חלילה, שלא יחשבו שאנחנו מדירים מדינות.

אייל שורצברג: אנחנו עושים את זה על בסיס מקצועי.

אייל שורצברג: אנחנו הולכים ברגולציה אירופאית.

אייל שורצברג: מטבע הדברים אתה רוצה רגולציה אירופאית והרגולציות של המדינות האחרות הן די שוות ערך למה שקורה כאן.

חביב פאר: יש לך חסם של יבוא מסין שאתה לא יכול לשלוט בו.

אייל שורצברג: אנחנו לא שמים חסם בפני יבוא מסין.

אייל שורצברג: אם משווק באירופה עבר את הרגולציה האירופאית שאתם כל כך רוצים להסתמך עליה, לכן יכול להיות שהוא משווק גם כאן.

מיקי לוי: אבל אם הוא מגיע באופן ישיר, הוא לא יכנס?

אייל שורצברג: אם אין לו Free Sale, על זה שהוא משווק באירופה – לא.

מיקי לוי: אני אתכם.

מיקי לוי: מצוין.

אמיר רשף: הפרמטר היא מדינת היעד.

אמיר רשף: מדינת המכירה.

אמיר רשף: שם עושים רגולציה טובה והוא אומר שהוא יכול להסתמך על זה אם הוא מביא לו אישור.

מיקי לוי: מצוין.

מיקי לוי: אין בעיה.

גלי עמיר: כרגע אפשר לרשום מתאילנד גם אם המוצר נמכר בתאילנד.

גלי עמיר: למה?

גלי עמיר: אני מגישה בקשה וקיבלתי אישור מקדמי למוצר שנמכר רק בתאילנד.

אייל שורצברג: אנחנו נבדוק את זה.

אייל שורצברג: מאוד מפתיע, אנחנו נבדוק את מה שאת אומרת.

אייל שורצברג: זה מעניין אותי.

גלי עמיר: או מתורכיה.

אייל שורצברג: כשתורכיה תהיה באיחוד האירופאי.

נילי חיון דיקמן: זה מתבסס על בדיקת הרגולציה באותה מדינה ולא על האיכות.

ענת מימון ענבר: בפסקה (4), במקום "רביעית א'" יבוא "רביעית ג' ואת תוספת רביעית ד'".

ענת מימון ענבר: פסקה (4) היא פסקה שאומרת שהשינוי של התוספת תהיה בהסכמת שר המשפטים ובאישור הוועדה.

ענת מימון ענבר: אלה תוספות שקובעות קודם כל את התקן של מה זה תנאי ייצור נאותים והתוספת הרביעית ג' אלה תקנות שכרגע לא מנויות שם.

אלי אלאלוף: מה היתרון בידע של משרד המשפטים?

ענת מימון ענבר: אני קוראת מהחוק הקיים.

ענת מימון ענבר: אנחנו מכניסים שם עוד תוספת.

מירב בן ארי: למה את צריכה את זה?

מירב בן ארי: הצלחנו להזיז את שר הכלכלה ועכשיו את מכניסה את שר המשפטים?

מירב בן ארי: תכניסי את הוועדה וזהו.

שי סומך: עיצומים כספיים הם תמיד באישור כי זה כמו עבירה פלילית.

מירב בן ארי: באישור של השר ובאישור של הוועדה?

שי סומך: כן.

שי סומך: עיצומים כספיים תמיד הם באישור.

מירב בן ארי: אפשר לומר רק באישור הוועדה.

שי סומך: לא.

שי סומך: עיצומים כספיים תמיד עוברים את משרד המשפטים.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: למדתי למשהו בזכותך.

מירב בן ארי: גם אני.

ענת מימון ענבר: עכשיו אנחנו מגיעים לפסקה (9).

ענת מימון ענבר: סעיף 66(א) מוסיף הסמכה לקבוע אגרות.

אלי אלאלוף: יש לי המלצה.

אלי אלאלוף: אנחנו נעשה הפסקה עד שעה 12:30.

אלי אלאלוף: אנחנו מחדשים את הישיבה.

ענת מימון ענבר: לפני ההפסקה הגענו לעמוד 21, פסקה (9).

ענת מימון ענבר: אנחנו מתקנים את סעיף 66 לפקודה שזה סעיף שקובע אגרות.

ענת מימון ענבר: אני מקריאה מתוך הפקודה כדי שיהיה לנו את ההקשר.

ענת מימון ענבר: "שר הבריאות רשאי לקבוע בצו באישור ועדת העבודה והרווחה של הכנסת" ויש רשימה של אגרות כשאנחנו מוסיפים כעת את פסקה (8) שקובעת אגרות בעד מתן רישיון תמרוקים או חידושו, בעד הגשת בקשות ובעד מסירת הודעות.

פסקה יבוא: "(8) אגרות בעד מתן רישיון תמרוקים או חידושו, בעד הגשת בקשות ובעד מסירת הודעות, לפי פקודה זו".

פסקה יבוא: כלומר, למעשה הדבר שאנחנו מכניסים זאת הסמכה לקבוע בתקנות את האגרות שייגזרו מתוך ההוראות המהותיות שאנחנו קובעים כאן.

פסקה יבוא: כרגע אנחנו לא קובעים את סכום האגרות.

אלי אלאלוף: אני רוצה לבקש מאמיר להסביר לנו למה יש אגרות והגובה שלהן.

אמיר רשף: ככלל, שירותים רגולטוריים שניתנים לאוכלוסייה עסקית כלשהי שבגינה הם גם מניבים רווחים כי הם לא מייצרים תמרוקים בהתנדבות, ככלל השיטה של המדינה היא לגבות איזושהי אגרה שאמורה לשקף את עלות השירות או הרגולציה הנדרשת מהמדינה לאותו עניין וכך עשינו גם בחוק המזון עת הגדרנו במסגרת החוק, בתוספת, ממש במפורש מה האגרה שתיגבה מיצרנים ומיבואנים לפי סוג הפעילות שהם עושים בתחום המזון.

אמיר רשף: כך המצב גם היום בשוק התמרוקים.

אמיר רשף: אנחנו מבקשים לשמר אותו, את הרציונל הזה שמשלמים את האגרה ואותה אגרה אמורה לממן את הפעילות הרגולטורית.

אמיר רשף: אבל המצב הוא כזה שלאור תוספות שניתנו למשרד הבריאות לצורך היערכות ליישום הרפורמה, בין אם אלה תוספות של כוח אדם ופקחים כדי לאפשר את הפיקוח בשווקים ולאפשר את השמירה על בריאות ובטיחות הציבור, וכן תוספות לשם הקמה ותפעול של מערכת מחשוב במסגרתה ינוהל כל הרישום וכל מערך ההודעות, מביא אותנו למצב שהעלות התקציבית לממשלה היום גבוהה יותר מעלות ההכנסות הצפויה מהאגרות, פער של סדר גודל של 12 מיליון שקלים בצד ההוצאה הממשלתית למימון הפעילות הרגולטורית לעומת הכנסה הנובעת מאותה רגולציה.

אמיר רשף: לכן קשה לנו לקבל את הטענה שצריך להפחית את האגרות, בטח בשלב הזה.

אמיר רשף: מה שכן, לגבי איזשהו מסמך שהצגתם בפני של איגוד לשכות המסחר שמדבר על איזו העלאה דרסטית של תעריפי האגרות, אנחנו כממשלה לא חושבים שצריך להעלות בשלב הזה את האגרות.

אמיר רשף: אני לא יודע בדיוק על מה מסתמך הנייר הזה.

אמיר רשף: אנחנו כן מוכנים להשאיר בשלב הזה את האגרות בגובה בו הן נמצאות היום.

אמיר רשף: לאורך השנים אנחנו מוכנים לראות את ההתפתחות של ההכנסות מאגרות ככל שתהיה ולראות אם יש איזה צמצום בהוצאות כי חלק מהתוספת התקציבית ניתנה רק לשנתיים הראשונות לצורך הקמת המערך, ולאור זאת לבחון בהמשך שינוי בגובה האגרות.

אלי אלאלוף: לגבי היצוא?

אמיר רשף: לגבי היצוא הייתה כבר החלטה ולדעתי צו מוכן של שר האוצר ושר הבריאות הועבר לוועדת הכספים.

אמיר רשף: דרך אגב, זה עוד מפחית את ההכנסות של אותו מערך רגולטורי ומגדיל לנו את הפער אבל לאור הדיונים שהתקיימו כאן בוועדה בכוונת הממשלה, בכוונת ועדת הכספים, לאשר הפחתת האגרות ליצואנים על מה שנקרא היום רישיון פלוני ומחר זה יהיה נוטיפיקציה שהם לא יצטרכו להגיש.

ראובן בילט: נוצר אבסורד שקשה לתאר.

ראובן בילט: בישיבה האחרונה מודיע משרד הבריאות שהוא צריך לטפל ב-13 אלף רישיונות כל שנה.

ראובן בילט: בכמה הוא יצטרך לטפל עכשיו?

ראובן בילט: אפס.

ראובן בילט: מדוע?

ראובן בילט: הכול בא ליבואן.

ראובן בילט: מי יצטרך לקחת את האנשים?

ראובן בילט: מי יצטרך לשכור את האנשים?

ראובן בילט: מי יטפל בזה?

ראובן בילט: היבואן.

ראובן בילט: אבל אומרים לו, לא, אתה תמשיך לשלם את זה.

ראובן בילט: אחד העקרונות שבאו לכאן כדי לעשות את החוק הזה היה גם ירידת יוקר המחיה.

ראובן בילט: למי יורידו את יוקר המחיה?

ראובן בילט: ב-26 באוקטובר מודיע בהודעה לעיתונות שר האוצר שיורידו את האגרות ליצוא.

ראובן בילט: איזה אבסורד זה.

ראובן בילט: למי יורידו?

ראובן בילט: לצרכן באירופה.

ראובן בילט: לא לצרכן בארץ.

ראובן בילט: אמר אמיר בפעם הקודמת דבר שהוא אבסורד.

ראובן בילט: הוא אומר שהוא לוקח את האגרה והוא מחלק אותה בכמות של המוצרים.

ראובן בילט: האם אתה יודע שיש מוצרים שמביאים אותם והם לא מצליחים?

ראובן בילט: מוכרים מאה יחידות.

ראובן בילט: אתה יודע שמביאים מוצר, מוכרים מאה יחידות, אתה יודע שזה עולה 13 שקלים ליחידה?

ראובן בילט: חלק את ה-1,300 למאה מוצרים.

אלי אלאלוף: כמה מוצרים כאלה?

ראובן בילט: מביאים לארץ 13 אלף רישיונות.

ראובן בילט: משמע, 13 אלף מוצרים כל שנה.

ראובן בילט: לאן זה מגיע?

ראובן בילט: לאיזה אבסורד?

ראובן בילט: מביאים לק, אותו לק, אין הבדל בתכולה, הצבע הוא אחר.

ראובן בילט: מביאים מוצר שפעם קראו לו בשם מסוים, נקרא לו בוס, ואחר כך משנים את האריזה כשזה אותו מוצר וקוראים לו ניו בוס או נייס בוס.

ראובן בילט: עוד פעם אגרה.

ראובן בילט: הם לא יודעים מה שהם מדברים.

ראובן בילט: עכשיו אומרים שהוא לא ידע איך יש עוד אלפי מוצרים.

אלי אלאלוף: למה אתה חושב שהם לא יודעים על מה הם מדברים?

ראובן בילט: הנה, הוא אמר.

אלי אלאלוף: אני מבין.

ראובן בילט: אתה אדוני מבין אבל מה הוא אמר?

ראובן בילט: אני שמעתי מה הוא אמר.

אלי אלאלוף: מה הוא אמר?

ראובן בילט: הוא אמר שאין הבדל.

ראובן בילט: אדוני, לפי פקודת הרוקחים מתווספים כל מה שהיום לא צריך לשלם אגרה.

ראובן בילט: על יבוא בושם לא צריך לשלם אגרה.

ראובן בילט: על סבון לא צריך לשלם אגרה.

ראובן בילט: מהיום מביאים עוד אלפי מוצרים שצריכים לשלם עליהם אגרה.

ראובן בילט: למה?

אלי אלאלוף: אתה לא שמעת את החלק הראשון.

אלי אלאלוף: אגרה היא גם כדי לכסות את הפיקוח.

ראובן בילט: תכף נדבר על זה.

ראובן בילט: למה הדבר דומה אדוני?

ראובן בילט: אני אצטרך לשלם עבור פקח מס הכנסה שבא לביקורת אצלי.

ראובן בילט: נשמע כדבר הזה?

אלי אלאלוף: לא קשור למס הכנסה.

ראובן בילט: סליחה, זאת דוגמה.

אלי אלאלוף: תן דוגמה אמיתית.

אלי אלאלוף: זה קשור לפיקוח.

ראובן בילט: אני צריך לשלם כדי שהוא ילך לפקח אצל מישהו.

ראובן בילט: לדוגמה, יש כל מיני אנשים וחברות שעושים כל מיני דברים לא חוקיים.

ראובן בילט: הוא יצטרך לפקח עליהם.

ראובן בילט: הוא יודע שלחברות הרציניות אין מה לפקח, הם נציגים של חברות בינלאומיות, אז אני צריך לשלם, אני, היבואן שמביא את זה בצורה רשמית, או התעשיין, אני צריך לשלם אגרה כדי שהוא יוכל לפקח על מישהו שלא מקיים את זה?

ראובן בילט: איפה נשמע דבר כזה?

אלי אלאלוף: אתה לא יודע שהטובים משלמים על הרעים?

ראובן בילט: לא.

ראובן בילט: אני לא מסכים עם זה.

ראובן בילט: אתה כחבר כנסת, כיושב ראש ועדה, לא חושב שצריך לתת יד לדבר הזה.

אלי אלאלוף: למה?

אלי אלאלוף: שהטובים תמיד משלמים על הרעים?

ראובן בילט: לכן אתם בכנסת.

אלי אלאלוף: מה אני יכול להגיד?

אלי אלאלוף: שרק הרעים ישלמו מס הכנסה והטובים לא ישלמו?

ראובן בילט: לא.

ראובן בילט: לא הרעים.

ראובן בילט: עכשיו נדבר על עובדות.

ראובן בילט: המצב הוא כזה שהיום על רישיון מבקשים 1,313 ויותר לא יהיה צריך רישיון אבל עוד פעם משלמים 1,300 שקלים.

ראובן בילט: באופן טבעי, בואו לא נטעה, הרי יגלגלו את זה על הצרכן ומה יגידו למה העלו מחירים?

ראובן בילט: יגידו שבגלל שעכשיו עשו חוק חדש - תוספת למחיר.

ראובן בילט: הלא צריך להבין שהחוק הזה בא להוזיל.

ראובן בילט: אתה יכול לבוא ולהגיד שאתה רוצה לדעת איך אתה תוזיל.

ראובן בילט: מתחייבים, אני כבר מצהיר, שלא יהיה מצב כזה שאם יבוטלו האגרות, שהיום משלמים אותן ועכשיו עוד מתווספות אגרות, הצרכן בישראל לא צריך לשלם יותר.

ראובן בילט: יש דבר נוסף שצריך לדעת.

ראובן בילט: לפי ההסכם שישראל חתמה עם ארגון הסחר העולמי, בכל מקום שיש אפליה מהסוג הזה, שליצוא פתאום ביטלו את האגרה וליבוא יש אגרה, צריך יהיה לדווח על זה לארגון הסחר העולמי.

ראובן בילט: זה לא יעבור הדבר הזה.

ראובן בילט: לא יכול להיות שתהיה האפליה הזאת.

ראובן בילט: הלא הרעיון היה להוזיל את יוקר המחיה.

ראובן בילט: אמרו יקר.

ראובן בילט: אז עכשיו יגידו שלא רק יקר אלא יהיה יותר יקר.

ראובן בילט: כפי שאמרתי, עוד אלפיים מוצרים מתווספים לסל הזה.

ראובן בילט: לשם כך באנו לכאן?

ראובן בילט: לשם כך אנחנו נמצאים כאן?

אלי אלאלוף: בוא נלך עם החישוב שלך.

ראובן בילט: אלפיים מוצרים של בשמים.

ראובן בילט: 1,300 שקלים על כל מותג.

אלי אלאלוף: כפול אלפיים?

ראובן בילט: כן.

ראובן בילט: אלפיים.

ראובן בילט: אני אגיד לך את הסכום.

ראובן בילט: עד היום סך כל ההכנסות מאגרות תמרוקים - - -

אלי אלאלוף: אני רוצה לספור מה שאמרת.

אלי אלאלוף: רק כדי להראות לך שהמספרים הם מגוחכים, שאם אתה אומר שזה פוגע ביוקר המחיה, אז באמת, אל תפחיד אותנו בעובדות פשוטות.

אלי אלאלוף: 1,300 כפול אלפיים, כמה זה?

קריאה: שניים וחצי מיליון.

אלי אלאלוף: יוקר המחיה של שוק של שישה מיליארד שקלים.

ראובן בילט: סליחה, אדוני, אתה עושה ערבוב בין בשמים לבין שמפו.

ראובן בילט: עם כל הכבוד, אתה מערבב דברים שאין להם אחד לשני קשר.

אמיר רשף: בכמה גדלו הרווחים של יבואני הקוסמטיקה בעשור האחרון?

ראובן בילט: אני אגיד לך.

ראובן בילט: אין לכם מושג.

אמיר רשף: 175 אחוזים גידול מ-2003 עד 2013.

אמיר רשף: איפה הכסף?

ראובן בילט: אין לכם מושג.

ראובן בילט: זאת דמגוגיה.

אמיר רשף: 13 אגורות על הרישיון של התמרוק.

אמיר רשף: זה מה שיעלה את יוקר המחיה?

ראובן בילט: תסלח לי, איך אתה עושה חשבון?

ראובן בילט: עולה 1,300 שקלים אגרה למוצר.

ראובן בילט: מכרו מאה מוצרים.

ראובן בילט: זה 13 שקלים או 13 אגורות?

אמיר רשף: את כל מה שאתה מביא אתה מוכר מהמוצרים?

ראובן בילט: התשובה היא כן.

ראובן בילט: אתה פשוט לא יודע.

ראובן בילט: אלה סוגים שונים של מוצרים.

ראובן בילט: מביאים איפור לעיניים והוא לא הצליח.

ראובן בילט: מכרו מאתיים.

ראובן בילט: זה יצא שמונה שקלים לכל אחד.

ראובן בילט: הביאו לק, הצבע לא הצליח, יצטרכו להוסיף לכל אחד עוד שמונה שקלים, עשרה שקלים.

ראובן בילט: זה הגיון?

ראובן בילט: הוא חילק את כל המספרים.

ראובן בילט: הוא לא מתייחס לכל דבר ודבר.

ראובן בילט: זה פשוט לקחת ולעשות מספרים.

ראובן בילט: בכנסת יש לכם את מרכז המחקר.

ראובן בילט: שיחקור מרכז המחקר ולא יזרקו מספרים על מיליונים, על 170 אחוזים.

ראובן בילט: זאת דמגוגיה.

אמיר רשף: זה דוח של הכלכלן הראשי שבדק את הרווחים שלכם.

אמיר רשף: גידול של 175 אחוזים בעשור האחרון.

אמיר רשף: בדיון הראשון הראיתי את הפערים במחירים של שישים אחוזים.

ראובן בילט: אנחנו התייחסנו קצת יותר ברצינות לעניין.

ראובן בילט: אתה זורק מספרים ודמגוגיה.

אלי אלאלוף: שמעת מאתנו מילה דמגוגיה?

ראובן בילט: לא.

ראובן בילט: אני מדבר רק על אמיר.

אלי אלאלוף: עד עכשיו היה לנו דיון של חמש-שש שעות ביחד בכבוד מוחלט.

ראובן בילט: שלחנו לך ביום חמישי דוגמה.

ראובן בילט: עשינו את הדבר הכי פשוט.

ראובן בילט: למה אמרתי את זה?

ראובן בילט: כי אפשר לזרוק מספרים באוויר.

ראובן בילט: עשינו את הדבר הכי פשוט.

ראובן בילט: מוצר שהוא מאוד פופולרי בישראל, בשמים.

ראובן בילט: הראינו בטבלה שאין מקום יותר זול באירופה מאשר ישראל.

ראובן בילט: לקחנו והשווינו בחנויות הכי גדולות – בסלפריג'ס, בטוגלס, בספורה – וכתבנו כאן איפה הכי זול.

ראובן בילט: הכי זול זה בישראל.

ראובן בילט: לבוא ולהגיד שהמחירים יקרים?

ראובן בילט: לקחו שלושה מוצרים, הוא לקח בפעם הקודמת שלושה מוצרים, מוצר נישה, ועל זה הוא אומר שהמחיר הוא שונה באירופה.

ראובן בילט: יכול להיות.

ראובן בילט: בין אלפי מוצרים בתחום הזה, יכול להיות.

ראובן בילט: לקחנו את אחד הדברים שהם הכי מקובלים והכי נמכרים וזה הבישום.

ראובן בילט: מה יותר פשוט מאשר ללכת ולבדוק?

ראובן בילט: בבקשה, תראה לי איפה כאן יש נתון אחד לא נכון.

ראובן בילט: זאת עובדה.

ראובן בילט: כל המוצרים האלה, אדוני, לא הייתה עליהם אגרה ומהיום יש אגרה.

ראובן בילט: זה הגיוני?

ראובן בילט: גם הכי זול וגם עוד תהיה אגרה.

ראובן בילט: לכן אנחנו מבקשים, אדוני, שלא תהיה שום אפליה.

ראובן בילט: צריך לדעת שהתעשייה הזו של היבואנים מעסיקה כעשרים אלף אנשים, כמעט שבעים אחוזים נשים, אלה דיילות בנקודות המכירה, חלקן אפילו אימהות חד הוריות.

ראובן בילט: זאת אוכלוסייה גדולה והיא גדולה פי שבע מהתעשייה.

ראובן בילט: אין כמעט ייצור של בושם בישראל.

ראובן בילט: אין דבר כזה.

ראובן בילט: אתה שואל למה.

ראובן בילט: שאלת אותי למה.

ראובן בילט: כי זאת התנהגות של הצרכנים כי הם רגילים, כמו שצרכן באירופה ובאמריקה, לקנות מותגים בינלאומיים.

ראובן בילט: ראשית אני אומר שהמחירים כאן הם יותר זולים.

ראובן בילט: שנית אני מראה שמוסיפים עוד אגרה.

ראובן בילט: שלישית, זאת תעשייה שלמה שמעסיקה עשרים אלף אנשים.

ראובן בילט: זאת לא התעשייה של אלף-אלפיים אנשים.

ראובן בילט: יש לזה משמעות.

ראובן בילט: במקום שיבטלו את האגרות, ומטילים עלינו היום אחריות, עוד באים ואומרים מה אנחנו צריכים פיקוח.

ראובן בילט: לשם כך קיבלתם משר האוצר חמישה מיליון שקלים, תבקשו יותר, תבקשו פחות.

ראובן בילט: אנחנו צריכים לשלם את הפיקוח כשעלינו מטילים היום אחריות שלא הייתה לנו מעולם?

ראובן בילט: הכי נוח היה, אדוני, כמו שהיה בפעם הקודמת.

ראובן בילט: שולחים למשרד הבריאות את הרישיונות, יש לו צוות עובדים, יש 13 אלף רישיונות בשנה, אנחנו כמובן סובלים ומחכים כמה חודשים עד שיהיה רישיון, אין עלינו כמעט שום אחריות, כל האחריות היא על משרד הבריאות ואם קורה משהו, נגיד שניתן רישיון.

ראובן בילט: היום אומרים לנו, לא, הכול מתהפך.

ראובן בילט: חוקים פליליים, עבירות, הכול עלינו.

ראובן בילט: אז גם האגרות עלינו?

ראובן בילט: תודה.

אלי אלאלוף: אני לא רוצה תשובה אבל אני אגיד לך הערה.

אלי אלאלוף: בין חמישה מיליון שקלים לסבסד את התמרוקים בצורה זו או אחרת לחמישה מיליון שקלים שילכו לקבוצות העוני, אתה יודע איפה התשובה.

יואב גזית: אני כנציג התעשיינים לא כל כך מבין על מה הרעש של היבואנים כי יש היום רישיונות וישלמו עוד נוטיפיקציה.

יואב גזית: אדוני, אני רוצה שבאמת תבין את סוגיית העלות לתעשייה.

יואב גזית: היום התעשייה משלמת לא 1,300 שקלים, אדוני נציג האוצר, אלא עלות רישיון היא הרבה יותר.

יואב גזית: יש בדיקות, יש היעזרות במומחים, אבל היבואן מקבל את כל החומר הנדרש לנוטיפיקציה מהיצרן בחוץ לארץ.

יואב גזית: היום על פי החקיקה הזאת התעשיין יצטרך להכין את זה בעצמו.

יואב גזית: אני רוצה לראות כאן מישהו שיגיד שהכנת תיק מוצר עולה פחות מ-5,000 שקלים למוצר.

יואב גזית: אין כזה דבר.

יואב גזית: יש הערכת בטיחות – כ-1,500 שקלים, צ'לנג' טסט – כאלף שקלים, סטביליטי.

יואב גזית: מינימום 5,000 שקלים למוצר יעלה לתעשייה הישראלית לשווק מוצר בישראל.

יואב גזית: מה שהיבואן מקבל בחינם מחוץ לארץ, אנחנו נצטרך לייצר את זה בעצמנו.

יואב גזית: זאת עובדה שלא שנויה במחלוקת.

יואב גזית: עכשיו באים ואומרים שזה שאתה צריך להכין את תיק המוצר ולשלם את ה-5,000 שקלים, זה בסדר, אבל חוץ מזה תשלם עוד אגרת נוטיפיקציה.

יואב גזית: יש כאן משהו שהוא לא יתכן.

יואב גזית: יש כאן אפליה אדירה של התעשייה לעומת היבוא.

יואב גזית: הוא דיבר על גרמניה.

יואב גזית: זה ממש חסר הגיון כי כשאני מייצא לגרמניה, אני משלם בחוץ לארץ לנציג האחראי שלי עם כל העלויות של הנוטיפיקציה.

יואב גזית: מה הדיבור הזה?

יואב גזית: השארת האגרות לתעשייה, זאת לא תוספת של חמישים אחוזים אלא זאת תוספת של 500-600 אחוזים לאגרות הקיימות.

יואב גזית: אנחנו מגיעים כאן אולי ל-6,000-7,000 שקלים ליחידת מוצר ואין מי שיחלוק על זה.

יואב גזית: אני רוצה לראות אחד שיחלוק על זה.

יואב גזית: בשבוע שעבר אמר לי נציג האוצר: מה אתה רוצה מהחיים שלי, זה לא מגיע אלי.

יואב גזית: נו, אז מה?

יואב גזית: מה זה לא מגיע אליך?

יואב גזית: זה יוצא ממני.

יואב גזית: השאלה אם זה מגיע לאוצר או יוצא מהתעשייה?

יואב גזית: להכין תיק מוצר עולה הרבה הרבה אלפי שקלים.

יואב גזית: אני רוצה לראות שנציגי משרד הבריאות יחלקו על המספר הזה.

יואב גזית: לא יתכן שהתעשייה תופלה לרעה.

יואב גזית: כל החקיקה הזאת היא אסון לתעשייה.

יואב גזית: אני אומר לך את דעתי.

יואב גזית: היא אסון לתעשייה.

יואב גזית: לא יישארו הרבה מפעלי תעשייה אם החקיקה הזאת תעבור.

יואב גזית: לפחות באגרות לא יישמע שמדינת ישראל תפלה ותתאכזר לתעשיינים שלה.

חביב פאר: רציתי לומר לאמיר שרוב התעשייה לא מייצרת בהיקפים של עשרות אלפי יחידות.

חביב פאר: אמנות הייצור היום הצטמצמו ל-500 ו-600.

חביב פאר: תחרות מאוד מאוד קשה.

חביב פאר: האגרות האלה מצטרפות לסדרת אגרות ולסדרת פעולות שחלות עלינו כל הזמן.

חביב פאר: זה יכביד עלינו מאוד מאוד.

חביב פאר: מה שיואב אמר לגבי התיק, אני חושב שהוא הגזים למטה.

חביב פאר: עלות של תיק כזה תהיה הרבה יותר מ-5,000 שקלים.

חביב פאר: אתה צריך לקחת בחשבון שלא יכול להיות שאנחנו נישא ברגולציה, בפיקוח על הרגולציה.

חביב פאר: אם החלטתם לעשות רגולציה, אתם לא צריכים לממן אותה מכיס המפעלים.

חביב פאר: בסופו של דבר זה יתגלגל לצרכן ואני בטוח שאתם לא רוצים שזה יקרה.

עינת ארצי: נציגת דיפלומט מפיצים.

עינת ארצי: אמר כאן אדון גזית שאנחנו מקבלים את כל המסמכים מהחברה, בעצם מהיצרן ולנו אין עלויות נוספות.

עינת ארצי: זה לא בדיוק נכון.

עינת ארצי: גם כשאנחנו מכינים תיק מוצר, אנחנו עדיין שולחים את המוצר כאן בארץ לבדיקות מעבדה וגם לנו זה עולה.

יואב גזית: זה לא יהיה קיים ברגולציה החדשה.

עינת ארצי: למה?

עינת ארצי: אנחנו נצטרך להחזיק אצלנו את תיק המוצר.

עינת ארצי: אנחנו עדיין נצטרך בדיקות מעבדה דקדקניות עם כל האחריות הפלילית.

אלי אלאלוף: למה המפיצים מחזיקים תיק מעבדה?

יואב גזית: זאת חובה.

יואב גזית: אחרת זה פלילי.

יואב גזית: חייבים.

אלי אלאלוף: הם עושים בדיקות מעבדה?

יואב גזית: ודאי.

יואב גזית: הם צריכים לבדוק.

יואב גזית: אם מחר יקרה משהו?

יואב גזית: זאת האחריות שלנו.

יואב גזית: יש לנו אחריות.

יואב גזית: קבעתם את זה.

עינת ארצי: גם היום, לפני שאנחנו מעבירים את הדברים למשרד הבריאות, אנחנו מעבירים את המוצרים בדיקות מעבדה.

עינת ארצי: אנחנו לא רק נותנים למשרד הבריאות לערוך את הבדיקות שלהם.

עינת ארצי: אנחנו משלמים על כך אלפי שקלים למעבדות בהן אנחנו מעבירים את המוצרים.

עינת ארצי: היום אנחנו משלמים גם למעבדות וגם למשרד הבריאות ובהמשך נשלם גם למעבדות וגם את האגרות.

עינת ארצי: זה לא ייפול רק על היצרנים אלא זה ימשיך ליפול גם על היבואנים.

אלי אלאלוף: אולי תסבירו גם מה סוג האגרות שאמורות להישאר.

מיקי לוי: למה גם וגם.

מיקי לוי: הרי זה גורם ליוקר המחיה.

אייל שורצברג: לפני שאנחנו אומרים אמירות של יוקר מחיה ודברים כאלה, שזה דבר חשוב, כולנו חיים כאן, אני חושב שכדאי שנסתכל רגע על מה אנחנו מדברים היום וגם על מה אנחנו מדברים בעתיד, בלי לפגוע חלילה בפרנסה שלכם.

אייל שורצברג: דרך אגב, לגבי היבואנים, אני רוצה לומר שגם הם נותנים תעסוקה לעובדים בישראל, כך שכל מי שנמצא כאן שייך למעגל העבודה וזה חשוב מאוד, ואנחנו תומכים בזה גם כמשרד בריאות וגם כמשרד אוצר.

אייל שורצברג: אף אחד כאן לא חושב אחרת.

אייל שורצברג: כשמכניסים את הסכומים, צריך להכניס אותם קודם כל לפרופורציות.

אייל שורצברג: אנחנו מדברים כאן על שווי שוק של שישה-שבעה מיליארד שקלים.

אייל שורצברג: אנחנו מדברים כאן על שווי אגרות היום פחות או יותר של 15 מיליון שקלים שנכנסים למשרד הבריאות ועם ביטול הצו הזה הם כבר לא ייכנסו יותר למשרד הבריאות אלא ייכנסו לאוצר ויחולקו על פי איך שהאוצר יחליט לעשות.

אייל שורצברג: גם בגידול של עוד מוצרים באגרות הקיימות, בסכומים הקיימים שיעלה הסכום לעשרים מיליון שקלים, כשאנחנו לוקחים עשרים מיליון שקלים ומחלקים אותו בשישה מיליארד, יוצא סדר גודל של - - -

אמיר רשף: 0.3 אחוזים.

קריאה: שישה מיליארד, זה כולל סכיני גילוח ואבקות כביסה.

אייל שורצברג: אני יכול להסתמך רק על נתונים שנותנים לי ואני רוצה להאמין שמה שמעביר האוצר, אלה הנתונים הנכונים.

אייל שורצברג: אולי אני תמים אבל כך נראה לי שנעשית עבודת ממשלה.

אייל שורצברג: לגבי הנושא הזה של הגשה ובדיקות נוספות וכדומה.

אייל שורצברג: אם תיק היצרן שיועבר מחוץ לארץ יכלול את כל הבדיקות, הרי שאותו נציג אחראי יכול לבוא ולהגיד שהוא שבע רצון, הוא מעלה את זה לאתר הנוטיפיקציה שלהם ואנחנו לא נבקש ממנו שום דבר נוסף.

אייל שורצברג: היום יש בדיקות מסוימות שנעשות כי אנחנו עובדים במשטר מסוים.

אייל שורצברג: כשנעבור למשטר חדש, זה יהיה אחרת.

אייל שורצברג: קשה לי לקבל את מה שאתם אומרים שבשיטת העבודה החדשה אין כביכול אחריות למשרד הבריאות.

אייל שורצברג: להפך.

אייל שורצברג: האחריות פשוט עכשיו, המבנה שלה משתנה אבל נשארת אחריות מאוד מאוד כבדה.

אייל שורצברג: ראשית, בפיקוח בשווקים, שנית, בתחזוקה של מערכת מחשוב שזה נשמע דבר שהוא טריביאלי אבל הוא עולה עלות רבה בהקמה ועלות רבה גם בתחזוקה, ולכן צריך למצוא מקורות מימון כדי לבצע את הדברים האלה.

אייל שורצברג: אני לא רואה למה מעבר משיטה אחת לשיטה אחרת מייתרת את המנעד של האגרות, אבל באמת, קטונתי, אולי אני לא מבין כאן משהו כלכלי.

אייל שורצברג: אני חושב שמדינה מתוקנת גובה על השירותים שלה, בין אם בנוטיפיקציה ובין אם לא.

אייל שורצברג: אתה מקבל את השירות.

אייל שורצברג: יכולת להגיד אותו דבר, כשאתה הולך לאוטומט של משרד הרישוי ומוציא את הרישיון שלך, למה אתה צריך לשלם שם כי רובוט עושה את העבודה.

אייל שורצברג: אני לא רואה איך זה משפיע על יוקר המחיה.

אייל שורצברג: יוקר המחיה הוא גם החלטה של התעשיינים ושל היבואנים לקיים מה שנקרא משטר רווחים סביר.

אייל שורצברג: אני רוצה להגיד עוד דבר.

אייל שורצברג: אנחנו לא יודעים מה הרפורמה הזאת תעשה ליבואנים חדשים שמבקשים להיכנס אבל אנחנו כן רוצים שמי שנכנס, יבואנים או יצרנים חדשים שמבקשים להיכנס, אנחנו כן יודעים דבר אחד והוא שאנחנו רוצים שאנשים רציניים ייכנסו וחלק מהסינון הזה הוא גם שיהיה לך מספיק מקורות שלך כדי לקיים את הדבר הזה כולל גם בתשלום של אגרות.

אייל שורצברג: זאת לא מילה גסה להגיד אגרות.

אייל שורצברג: לשיטת העלויות, אני חושב שאמיר התייחס לזה.

אייל שורצברג: אין כוונה להעלות את העלויות הקיימות.

אייל שורצברג: רישיון תמרוקים כללי הוא משהו כמו 1,723 שקלים והוא ניתן לחמש שנים.

יואב גזית: האם אתה מסכים אתי שרישיון תמרוקים לפי הרגולציה שאתה רוצה להביא יעלה 5,000 שקלים צפונה?

אייל שורצברג: למה?

אייל שורצברג: כמה זמן עולה לך בזמן שאתה ממתין לקבל רישיונות היום לעלות לשוק?

אייל שורצברג: הזמן הזה גם שווה משהו.

אייל שורצברג: זאת אומרת, יש כאן איזשהו טרייד אוף אבל אני לא נכנס אתך לדבר הזה.

יואב גזית: כמה לדעתך המקצועית יעלה להכין תיק?

אייל שורצברג: אני לא יכול להגיד לך.

אייל שורצברג: אני לא יודע להגיד.

אייל שורצברג: גם היום יש עלויות.

יואב גזית: אתה מסכים אתי שהמספר מגיע ל-5,000 שקלים?

אייל שורצברג: אני לא יודע להגיד לך.

אלי אלאלוף: כמה עלה לפני התיקון הזה?

יואב גזית: אפס.

נילי חיון דיקמן: לא נכון.

נילי חיון דיקמן: קודם כל הם צריכים להגיש בקשה.

נילי חיון דיקמן: דבר שני, הם צריכים להגיש שם לפעמים, לפי המוצר, תעודות בדיקה של מעבדות וכולי.

נילי חיון דיקמן: התיק כולל משהו והוא לא נעשה בחינם.

נילי חיון דיקמן: כל אחד צריך לתמחר את הפעילות שלו.

קריאה: העלות שמשרד מדבר עליה היא בזמן שממתינים.

נורית הראל: לגבי הנתונים שמציגים כאן ומדברים על הענף הרווחי.

נורית הראל: יש כמה חברות שנסחרות בבורסה, לא חברות פרטיות, ואפשר לפתוח את זה לחברות הפרטיות.

נורית הראל: אנחנו לא חושפים מידע.

נורית הראל: הענף בישראל עובד על חמישה אחוזים רווח או חברות שמפסידות.

נורית הראל: תבדקו את כל חברות הקוסמטיקה והתמרוקים בבורסה הישראלית ותבדקו את מתח הרווחים שלהן ואז תנהלו לנו את העסקים.

נורית הראל: עסקים נסגרים.

נורית הראל: אחד פשט את הרגל, אחד עומד להיסגר.

נורית הראל: אנחנו נחשבים גדולים אבל בענף המזון אנחנו לא גדולים.

נורית הראל: יש ל נו 700 עובדים וזה כלום לעומת ענף המזון.

נורית הראל: רוב חבריי בענף הרבה יותר קטנים עם מאה עובדים ופחות.

נורית הראל: אל תגידו שהחברות חיות כאן בבוננזה ומרוויחות מיליונים.

נורית הראל: לצערנו זה לא כך.

נורית הראל: הלוואי.

אמיר רשף: המספר שאמרתי התייחס לדוח של הכלכלן הראשי לגבי היבואנים.

נורית הראל: אני מתייחסת לתעשייה הישראלית.

נורית הראל: אני רוצה שנהיה מיושרים לגבי התעשייה הישראלית.

נורית הראל: לגבי האגרות, יש לנו בעיה לנהל כאן דיון רציני, וסליחה שאני אומרת את זה, כי לא ראינו את ההצעה שלכם.

נורית הראל: אם אנחנו נראה שמדברים על 160 שקלים אגרה לתמרוק, כולנו נשב כאן בשקט.

נורית הראל: אם מדברים על 5,000 שקלים, אנחנו לא נעמוד בזה.

נורית הראל: אולי נראה מספרים ונדע על מה אנחנו מדברים?

אמיר רשף: אנחנו הצענו, ואני אמרתי כאשר היושב ראש ביקש ממני להתייחס בהתחלה, להשאיר את האגרות כמו שהן.

אמיר רשף: חלף רישיון פלוני אגרה על נוטיפיקציה ומה שאתם משלמים היום, יהיה אותו גובה.

נורית הראל: מה לגבי הגוון?

נורית הראל: מה לגבי גוונים?

אמיר רשף: גם.

אמיר רשף: היום זה 290?

נורית הראל: זה יישאר באותה הגדרה?

מיקי לוי: הגוון לא יהיה מוצר חדש אלא ייחשב כגוון ב-300 שקלים?

אמיר רשף: זאת הכוונה.

אמיר רשף: כשלא היית כאן, אמרתי שאנחנו מפסידים על זה כמדינה.

אמיר רשף: אנחנו משלמים על הרגולציה יותר.

נילי חיון דיקמן: רישיון תמרוקים כללי שזה מקביל לרישיון תמרוק של ה-GMP עליו אנחנו מדברים, רק לגבי מי שמייצר תמרוקים או מי שמחזיק במחסני שיווק והפצה של תמרוקים – העלות היא 1,728 שקלים לחמש שנים.

נילי חיון דיקמן: כל חמש שנים צריך לחדש.

נילי חיון דיקמן: רישיון התמרוקים הכללי הפלוני שאנחנו נותנים היום פר מוצר, שהיום הוא מוגבל בשנים, בתקופה, ובעתיד הוא יהיה אחת לכל מוצר לכל החיים – עלות של עד 313 שקלים להגשת ההודעה על שיווק תמרוק ואם רוצים גוון נוסף, זה 161 שקלים.

נילי חיון דיקמן: שם נוסף לתמרוק קיים, כלומר, עוד שם, כמו מותג נוסף, זה 312 שקלים.

נילי חיון דיקמן: אלה הסכומים.

ראובן בילט: למה צריך לשלם בשביל שם?

ראובן בילט: היום קוראים לי כך ומחר קוראים לי אחרת.

ראובן בילט: למה צריך לשלם?

חנה לאידרשניידר: אני מבקשת להעיר שתי הערות.

חנה לאידרשניידר: מדינת ישראל בעצם מאמצת את הרגולציה האירופאית.

חנה לאידרשניידר: בהרבה מדינות אין אגרות.

חנה לאידרשניידר: זאת אומרת, האירופאים השכילו להבין - - -

אלי אלאלוף: אני אתקן אותך.

אלי אלאלוף: מתבססת על רגולציה אירופאית ולא אימוץ מילה במילה ומעתיקה את מה שקיים שם.

חנה לאידרשניידר: בכל זאת שם המדינות השכילו להבין שהמעמסה על התעשייה תהיה כבדה מאוד במשטר החדש והאגרות בוטלו.

חנה לאידרשניידר: דבר נוסף אני מבקשת לשאול והוא איזה שירות אנחנו מקבלים היום עבור האגרות האלה?

חנה לאידרשניידר: במשטר הנוכחי אנחנו מקבלים שירות עבור 1,300 שקלים שאנחנו משלמים אגרה.

חנה לאידרשניידר: מה נקבל במשטר החדש?

חנה לאידרשניידר: איזה שירות?

אייל שורצברג: היום יש בדיקה.

אייל שורצברג: בעתיד תהיה בדיקה אבל היא תהיה בפוסט מרקטינג.

אייל שורצברג: זאת אומרת, יש מודל מסוים שעל בסיסו יהיה פרופיל של הסיכון של התמרוק שמשווק ואנחנו נבוא לשווקים.

אייל שורצברג: יהיו שתי צורות – האחת, ביקור פיזי באותו אסטבלישמנט שמשווק את התמרוק, בין אם זה יצרן ובין אם זה יבואן, ואנחנו נבקש לראות את התיק שנכנס לנוטיפיקציה ולשבת עם הנציג האחראי.

אייל שורצברג: הדבר הנוסף הוא במסגרת פיקוח שאנחנו מבצעים בשווקים עצמם.

אייל שורצברג: אנחנו נתפוס תמרוק ואנחנו נראה שהוא עולה בקנה אחד עם התיק שהוגש.

חנה לאידרשניידר: זה יהיה למאה אחוזים תמרוקים?

אייל שורצברג: זה יהיה לפי פרופיל.

אייל שורצברג: את בעצמך לא רוצה את הדבר הזה.

אייל שורצברג: אנחנו עושים פיקוח שהוא הרבה יותר אפקטיבי.

אייל שורצברג: אנחנו מנסים להתנהל באחריות.

אייל שורצברג: מצד אחד אנחנו אומרים שאנחנו מאמצים מודל אירופאי, ומצד שני אנחנו אומרים שאנחנו לא רוצים לאפשר לכל אחד להתחיל לשווק את המרכולת שלו בשוק.

אייל שורצברג: זה גם לא האינטרס שלכם.

ראובן בילט: יכול להיות שיש הגיון כשמישהו מבקש רישיון ומשרד הבריאות צריך לבדוק האם התנאים במקום הזה נאותים ולשם כך הוא רוצה אגרה.

ראובן בילט: אבל איזו סיבה יש לשלם אגרה עבור זה שהיום המוצר הזה הוא אותו מוצר, לא השתנה כלום, לשם שלו הוסיפו עוד אות, איזה הגיון?

ראובן בילט: איזו בדיקה יש כאן?

ראובן בילט: אין כאן בעיה של בריאות, אין כאן שום דבר.

ראובן בילט: עבור שם צריך לשלם כסף?

ראובן בילט: או גוון.

ראובן בילט: היום מביאים את הליפסטיק אדום ומחר מביאים אותו צהוב.

ראובן בילט: אותו מוצר.

ראובן בילט: על מה צריך לשלם אגרה?

ראובן בילט: אין שינוי.

ראובן בילט: זה אותו הדבר.

נילי חיון דיקמן: זה יהיה שונה כי הגוון שונה.

ראובן בילט: לא יהיה כלום.

ראובן בילט: לא יהיה שום שינוי בתכונה שלו.

ראובן בילט: בגלל שם רוצים אגרה?

ראובן בילט: בגלל שהצבע הוא אחר רוצים אגרה?

ראובן בילט: אין שינוי בתכולה.

ראובן בילט: אנחנו הרי אחראים.

נילי חיון דיקמן: צריך להסביר שהאפשרות לתת אגרה חלקית לצורך שם נוסף היא הקלה עבור אותם מבקשים.

נילי חיון דיקמן: במקום להגיד רישיון חדש, למעשה זה מוצר חדש, זה תמרוק שכתוב עליו משהו אחר.

ראובן בילט: זה לא מוצר חדש.

ראובן בילט: זה אותו מוצר.

ראובן בילט: לא להטעות את חברי הכנסת.

ראובן בילט: אם אתה לוקח את הפחית הזאת ובמקום זירו אתה כותב אפס, זה לא מוצר חדש.

ראובן בילט: לא צריך לשלם.

ראובן בילט: למה לשלם?

ראובן בילט: עבור מה?

ראובן בילט: עבור שם צריך לשלם?

ראובן בילט: לשלם רק כי האריזה השתנתה או השם?

ראובן בילט: שום לא השתנה.

ראובן בילט: למה לשלם?

אלי אלאלוף: אחרי הדיון תדברו על הצבעים.

מירב בן ארי: אפשר לדעת לגבי ה-GMP שהיה על אפס ועכשיו הוא 5,000?

מירב בן ארי: לא הבנתי.

אמיר רשף: הוא לא על 5,000.

אמיר רשף: זה מסמך שהעביר ארגון שיושב כאן מסביב לשולחן.

נילי חיון דיקמן: היום הסכום הוא 723 שקלים.

מירב בן ארי: כמה ה-GMP?

מירב בן ארי: כמה עולה GMP?

נילי חיון דיקמן: 1,723.

קריאה: זה רישיון כללי.

חנה לאידרשניידר: אני יכולה להראות מהיכן הבאנו את הנתונים האלה.

מירב בן ארי: נתנו כאן מסמך ואני רוצה לדעת.

מירב בן ארי: אם אישה רצינית כותבת 5,000 שקלים על GMP, מותר לי לקבל תשובה.

חנה לאידרשניידר: הנתונים האלה נלקחו מנוסח של תקנות הרוקחים (תמרוקים) שפורסם על ידי משרד הבריאות.

חנה לאידרשניידר: נוסח ישן יותר.

נילי חיון דיקמן: הנוסח הזה לא רלוונטי.

אלי אלאלוף: אנחנו נגיד את המספרים והם מחייבים אותנו אם החוק עובר.

אלי אלאלוף: בבקשה, אתם יכולים לחזור על המספרים?

ענת מימון ענבר: אנחנו נכניס את זה בתוספת לחוק.

ענת מימון ענבר: זה לא יהיה בתקנות.

ענת מימון ענבר: אנחנו קובעים את זה עכשיו בנוסח.

נילי חיון דיקמן: רישיון תמרוקים עבור יצרן או מי שעוסק בשיווק והפצה של תמרוק – 1,723 שקלים.

נילי חיון דיקמן: אגרה עבור הודעה על שיווק תמרוק – 1,313 שקלים.

נילי חיון דיקמן: גוון נוסף – 161 שקלים.

נילי חיון דיקמן: שם נוסף – 312 שקלים.

נילי חיון דיקמן: לגבי שם נוסף, אני מציעה שעד הדיון הבא אנחנו נראה עד כמה הוא ישים ברגולציה החדשה.

מיקי לוי: אני מבקש להוסיף עוד משהו.

מיקי לוי: היועצת המשפטית, תשומת לבך.

מיקי לוי: קרו הרבה מקרים, גם בתפקידי הקודם, שהמדינה שכחה אגרות בלירות ואחרי עשרים שנים התעוררנו.

מיקי לוי: אני מציע שזה יהיה דו סטרי.

מיקי לוי: שלא יהיה שום שינוי באגרות ללא אישור ועדת הרווחה.

מיקי לוי: אם זה מקובל על אדוני.

אמיר רשף: אגרות זה בוועדת כספים.

מיקי לוי: אי אפשר לעשות יום כך ויום כך.

עדי שאולי: מה ההבדל בין שינוי גוון לשינוי שם?

אלי אלאלוף: אתה מקבל מוצר מסוים בצבע מסוים ופתאום יש לו צבע אחר.

אלי אלאלוף: אולי אני טועה במעט שאני לא מבין.

אלי אלאלוף: כדי לשנות את הגוון, אתה מוסיף משהו או אתה מוריד משהו.

עדי שאולי: לא, זאת לא הייתה השאלה.

עדי שאולי: השאלה הייתה מה ההבדל באגרות בין שינוי גוון שזה 160 שקלים לבין שינוי שם שזה 312 שקלים.

עדי שאולי: למה לקחת פי שתיים ולא להשאיר אותו דבר, ב-160 שקלים?

עדי שאולי: השאלה הייתה מה ההבדל בין זה לזה.

עדי שאולי: לא מבחינת ההרכב הכימי אלא מבחינת האגרות.

אלי אלאלוף: היות ואני מזדהה עם השאלה, יש לכם תשובה?

אלי אלאלוף: למה יש הבדל בין גוון לשם בעלויות?

אמיר רשף: בגוון זה בהכרח שינוי פורמולה.

עדי שאולי: בגוון האגרה היא בגובה של 160 שקלים ובשינוי שם האגרה היא 312 שקלים.

עדי שאולי: זה צריך להיות אותו הדבר.

נילי חיון דיקמן: בשם אתה מקבל רישיון נוסף.

נילי חיון דיקמן: כך אני מבינה את זה.

נילי חיון דיקמן: אנחנו צריכים לראות איך זה יהיה ישים במודל החדש של ההודעות על שיווק.

מיקי לוי: תבואו עם תשובה בפעם הבאה.

אלי אלאלוף: לא הבנתי כלום.

אלי אלאלוף: תנו תשובה.

אייל שורצברג: אני חושב שכשאתה משנה שם, עלולה להיווצר איזושהי אמירה כלפי הציבור שזה מוצר שהוא שונה לחלוטין.

אייל שורצברג: לכן חשוב לבחון את זה ולראות אם השתנה רק השם או לא השתנה השם ומה המשמעות שלו גם מבחינת התווית.

אייל שורצברג: לגבי גוון.

אייל שורצברג: היום אנחנו נותנים גוון כאשר על אותו רישיון נותנים מספר גוונים.

אייל שורצברג: גם כאן זה מחייב איזושהי בדיקה לראות שהפורמולה עצמה לא השתנתה כדי שלא יהיה איזשהו מרכיב של סיכון.

אייל שורצברג: מה שאנחנו נעשה לקראת הפעם הבאה, אנחנו נבדוק את הנושא הזה של גוון ושם ואנחנו נבוא עם תשובה שתהיה מקובלת על היושב ראש וחברי הכנסת ולאחר מכן אנחנו נתקדם.

מירב בן ארי: בסדר.

אלי אלאלוף: עכשיו קיבלתם דבר אחד טוב.

אלי אלאלוף: זה לא יהיה יותר גבוה ממה שיש.

ראובן בילט: מדוע זה לא בתקנות?

ראובן בילט: מדוע זה בחוק?

נילי חיון דיקמן: בתוספת לחוק.

אמיר רשף: כי העליתם את זה במסגרת הדיון על החוק.

אמיר רשף: לכן עכשיו נקבע את זה בחוק.

מיקי לוי: היושב ראש החליט לדון בזה.

מיקי לוי: אני מבקש התחייבות שהתקנות יהיו תוך ארבעה חודשים.

אייל שורצברג: זאת החלטת ממשלה.

אייל שורצברג: אנחנו עובדים לפי החלטת ממשלה.

אלי אלאלוף: אנחנו מקיימים את זה במסגרת השלמה לחוק.

ענת מימון ענבר: אנחנו ממשיכים.

ענת מימון ענבר: תוספת רביעית א' היא התוספת שקובעת את התקן שצריך לעמוד בו כדי לקבל רישיון תמרוקים כללי.

ענת מימון ענבר: היום התוספת מדברת על תקן איזו 22716.

ענת מימון ענבר: "תוספת רביעית א' (סעיף 55א1(ב)(4)) תקן איזו 22716 המתפרסם באתר האינטרנט של ארגון התקינה הבין-לאומי (ISO), כפי שהוא מתעדכן מעת לעת.

ענת מימון ענבר: אני מזכירה שבסעיף יש אפשרות לעמוד גם בהנחיות בין-לאומיות לתקנים אחרים, ככל שהמנהל מוצא שהן שוות ערך ואותו יצרן ויבואן עומד בהן.

ענת מימון ענבר: את התוספת הרביעית ב', קראנו קודם לכן.

ענת מימון ענבר: לתוספת רביעית ג' התייחסנו קודם לכן.

ענת מימון ענבר: יהיו שם את התקנות שקובעות ענישה.

ענת מימון ענבר: תוספת רביעית ג' (סעיף 60(ב)(29)) (11) בתוספת רביעית א', בכותרת, במקום "רביעית א'" יבוא "רביעית ד'".

ענת מימון ענבר: זאת רק התאמה של הנוסח.

ענת מימון ענבר: 3.

ענת מימון ענבר: פרק ב' – תחילה ותחולה אנחנו נקבע שתחילתו של פרק זה במועד מסוים.

ענת מימון ענבר: נקבע שתקנות לפי הסעיפים שקבועים, שאלה התקנות המהותיות, יובאו לאישור ועדה בתוך כך וכך ימים.

ענת מימון ענבר: כמובן שהוועדה צריכה לקבוע תוך כמה זמן היא רוצה שהחוק ייכנס לתוקף ותוך כמה זמן יובאו תקנות לאישורה.

אלי אלאלוף: אני יכול להודיע כבר עכשיו.

אלי אלאלוף: אנחנו סיכמנו שהתקנות יהיו מוכנות עד סוף המושב הזה, דהיינו סוף מרץ 2017.

ענת מימון ענבר: והחוק ייכנס לתוקף.

אלי אלאלוף: הוא יכול להיכנס לתוקף בלי התקנות?

ענת מימון ענבר: אפשר לקבוע חצי שנה ואפשר לקבוע כמו במזון.

אלי אלאלוף: אחרי התקנות, מה זה דורש ממשרד הבריאות כדי להיות מוכן?

נילי חיון דיקמן: הנקודה היא שגם התעשייה צריכה להיערך.

נילי חיון דיקמן: לכן קבענו שנה.

חביב פאר: לתעשיינים נתנו שנתיים.

אייל שורצברג: משרד הבריאות יידרש לפחות לשנה כדי להיערך.

אלי אלאלוף: שנה אחרי מה?

אייל שורצברג: אחרי התקנות, וזאת מכמה סיבות.

אייל שורצברג: אם אפשר פחות, יופי, אבל אנחנו כבר עכשיו בשלבים של גיוס אנשים לתפקיד הזה.

אייל שורצברג: האנשים האלה צריכים לעבור הכשרה מסוימת.

אייל שורצברג: אלה לא דברים שהם טריביאליים.

אייל שורצברג: נפתחים כאן הרבה מאוד תפקידים בגלל האופי של הנוטיפיקציה.

אייל שורצברג: זה דורש זמן.

אייל שורצברג: אחרי שאנחנו נצליח לגייס אותם, ויש קושי בגיוס אנשים היום, ייקח לנו זמן להכשיר אותם.

אייל שורצברג: הדבר הנוסף הוא הנושא של מערכת המחשוב.

אייל שורצברג: מערכת המחשוב הזאת היא מערכת שהיא מורכבת והיא תצטרך להתפרס אצל כל מי שמייבא או משווק וזה דבר שייקח זמן.

אייל שורצברג: הדבר הנוסף הוא הכשרת הנציג האחראי.

אייל שורצברג: גם הכשרת הנציג האחראי עצמו תיקח תקופה מסוימת.

אייל שורצברג: במנעד שבין שנה לשנתיים, נראה לי הגיוני.

מירב בן ארי: אתה אומר שנה מהתקנות.

מירב בן ארי: זאת אומרת, אנחנו דיברנו על מרץ.

אייל שורצברג: מרץ 2017.

מירב בן ארי: מרץ 2017 או מרץ 2018?

אייל שורצברג: הוא מדבר על מרץ 2018 כי הוא מבקש שנתיים.

עדי שאולי: הוא מדבר על כך שאם זה יבוא במרץ 2017, המשרד יהיה מוכן במרץ 2018.

עדי שאולי: אנחנו אומרים שבין שנה וחצי לשנתיים, זה משהו שגם אנחנו, אחרי שנצליח להתארגן - - -

אלי אלאלוף: בואו נעשה מה שעשינו במזון.

אלי אלאלוף: התקנות יגיעו עד סוף מרץ.

ראובן בילט: זה לא מה שנקבע בחוק ההסדרים.

ראובן בילט: קבעו שזה 120 ימים.

ראובן בילט: בחוק ההסדרים, עת ביקשנו שזה לא יהיה בחוק ההסדרים, קיבלנו הודעה שיש החלטה של הממשלה שתוך 120 ימים מיום קבלת החוק יותקנו התקנות.

אלי אלאלוף: זה רע אם נקצר לכם?

ראובן בילט: אנחנו רוצים שני דברים.

ראובן בילט: אנחנו מבקשים לא רק לקצר אלא מתי תיכנס לתחולה כל השיטה החדשה שלא נזדקק לרישיונות של משרד הבריאות.

ראובן בילט: זה מה שאנחנו רוצים.

ראובן בילט: לא לחכות עוד שנתיים.

אלי אלאלוף: אם היית נותן לי לסיים את המשפט, היית מקבל תשובה.

אלי אלאלוף: התקנות יהיו מוכנות עד סוף מרץ.

אלי אלאלוף: יוגשו עד סוף מרץ אבל אנחנו נדון בהן אם יש צורך בפגרה.

אלי אלאלוף: אנחנו מבקשים שעד סוף יוני החוק ייכנס לתוקפו מטעם משרד הבריאות בהסכמת הצדדים השונים.

אלי אלאלוף: אם יש בעיה, תבואו לדווח בסוף יוני ונאריך את התקופה עד חצי שנה.

אלי אלאלוף: ההארכה שתינתן תהיה בהסכמת שר האוצר.

שי סומך: במזון זה היה חצי שנה.

אלי אלאלוף: זה מה שאמרתי כאן.

ראובן בילט: אבל הכניסה לתוקף של התקנות, לא מקובל עלינו שצריך לחכות עוד שנתיים.

מירב בן ארי: הוא מביא את התקנות וצריך דיון.

אלי אלאלוף: אני יכול להיות אחראי רק על דבריי ולא על דברי אחרים, כמה שאני מכבד אותם.

אלי אלאלוף: אנחנו חושבים שכניסת התקנות והחוק לתוקף כמה שיותר מהר, זה טוב לכל הצדדים.

אייל שורצברג: כבוד היושב ראש, אני מבקש להסתייג.

אייל שורצברג: בדרך כלל אני מיישר קו אבל אני רוצה לומר משהו לפרוטוקול.

אייל שורצברג: אני חושב שפרק זמן של חצי שנה מהתקנת התקנות, הוא לא - - -

אלי אלאלוף: אני לא רוצה להסביר מה קרה במזון.

אייל שורצברג: אני יודע מה קרה במזון.

אייל שורצברג: עדיין אני מבקש לשקול בכובד ראש.

אלי אלאלוף: אנחנו נשקול.

ענת מימון ענבר: לא ברור לאיזה תקנות.

ענת מימון ענבר: הכוונה היא לכל התקנות?

ענת מימון ענבר: כאן היה מדובר על תקנות לגבי התפקידים של הנציג האחראי, על תנאים לאישור נציג אחראי ומניעת סיכונים בריאותיים.

נילי חיון דיקמן: לא כל התקנות כי יש לנו גם תקנות לייצוא.

ענת מימון ענבר: צריך שיהיה מסודר.

ענת מימון ענבר: שתהיה רשימה של איזה תקנות אנחנו רוצים שיובאו.

נילי חיון דיקמן: תקנות שהן הכרחיות.

אלי אלאלוף: את הנוסח המלא נאשר.

ראובן בילט: אם לא יהיו כל התקנות, איזה תוקף יש לזה?

ראובן בילט: בלי התקנות על כל הנושאים, לא עשינו כלום.

אלי אלאלוף: אנחנו נאשר כולל כל התקנות.

יואב גזית: אדוני, יש לי הערה מאוד חשובה כי אני חושב שיש טעות בניסוח.

יואב גזית: הוראות המעבר.

ענת מימון ענבר: עדיין לא קראנו את הוראות המעבר.

יואב גזית: זה באמת נושא מאוד מאוד קריטי.

ענת מימון ענבר: אני רוצה לסכם.

ענת מימון ענבר: אנחנו קבענו שהתקנות יובאו לאישור הוועדה בתוך שלושה חודשים, שזה אומר עד סוף מרץ.

מירב בן ארי: איזה תקנות?

מירב בן ארי: כל התקנות?

ענת מימון ענבר: כל התקנות שדורשות אישור ועדה לפי החוק הזה יגיעו עד לסוף מרץ לאישור הוועדה.

ענת מימון ענבר: אנחנו קובעים שתחילתו של החוק יהיה בסוף יוני, שזה למעשה שלושה חודשים אחרי התקנות.

שי סומך: לא.

שי סומך: חצי שנה.

קריאה: דיברו על שלושה חודשים.

ענת מימון ענבר: סוף יוני.

ענת מימון ענבר: אנחנו קובעים בסעיף התחילה שיש אפשרות לשר הבריאות, בהסכמת שר האוצר, באישור הוועדה, להאריך את הכניסה לתוקף בתקופה אחת נוספת של חצי שנה.

אלי אלאלוף: עד חצי שנה.

ענת מימון ענבר: עד חצי שנה.

ראובן בילט: אבל לא אמרת מתי ייכנסו התקנות לתוקף.

ענת מימון ענבר: התקנות ייכנסו לתוקף במועד שיהיה קבוע בסעיף התחילה שלהן.

ראובן בילט: מתי הוא יהיה?

אייל שורצברג: אני מבקש שתי תקופות של חצי שנה.

שי סומך: כך היה גם במזון.

שי סומך: במזון זה היה חצי שנה ועוד חצי שנה.

שי סומך: את התקופה השנייה אני לא זוכר.

אייל שורצברג: אני מבקש לשקול שתי תקופות של חצי שנה ועוד חצי שנה.

קריאה: אני רואה שאתם כמעט מוכנים.

אייל שורצברג: אני חושב שאתה טועה, לצערי הרב.

נילי חיון דיקמן: באישור ועדה.

אייל שורצברג: באישור ועדה.

אייל שורצברג: נבוא אליכם בעוד חצי שנה כדי לבקש הארכה.

אלי אלאלוף: אנחנו בהערות הסופיות שייכללו בטקסט הסופי, שם תוכלו לראות את פרטי הפרטים.

ענת מימון ענבר: נשאר עוד סעיף קטן אחד שקובע את הוראות המעבר.

ענת מימון ענבר: (ב) הוראות סעיף 55ג1 לפקודה כנוסחו בסעיף 2(4) לחוק זה, לא יחולו על תמרוק שערב תחילתו של פרק זה היה לגביו רישיון לתמרוק פלוני לפי צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (תמרוקים), התשל"ג-1973, וזאת עד תום תקופת תוקפו של הרישיון האמור.

ענת מימון ענבר: זה סעיף שמתייחס ליבוא.

ענת מימון ענבר: אני רק אעיר שאנחנו צריכים להוסיף גם לתמרוק רגיל הוראת מעבר שמדברת על זה שתמרוק שיש לו רישיון תמרוקים פלוני, לא יצטרך לתת הודעה חדשה על שיווק לפי הנוסח החדש אלא הרישיון יעמוד בתוקפו עד תום הרישיון.

ענת מימון ענבר: אנחנו נוסיף את זה.

אייל שורצברג: זה ברור.

ענת מימון ענבר: גם ליבוא וגם ליצוא.

ענת מימון ענבר: רק תכשיר חדש יצטרך.

נילי חיון דיקמן: גם כללי.

אייל שורצברג: הכול.

שי סומך: צריך גם הערכת בטיחות חדשה?

אייל שורצברג: לא.

אייל שורצברג: מה שקיים, קיים.

עדי שאולי: כולל בקשות שנמצאות היום אצלכם?

אייל שורצברג: מה שביום ההגשה.

אייל שורצברג: מזה אני קצת חושש כי עכשיו אני שומע מה הוא אומר.

אייל שורצברג: אנחנו לא נצליח להגיש את התקנות אם הם עכשיו יתחילו להציף אותנו בכל הדברים 15 שנים קדימה.

אייל שורצברג: אני מבקש לנהוג כאן באיזושהי צורה מסוימת של הגיון.

אייל שורצברג: מה שיהיה ביום – אני הייתי מציע ביום התחילה של התקנות – בזה סוגרים.

שי סומך: גם הערכת בטיחות.

חביב פאר: מה יקרה בחצי השנה הזאת?

חביב פאר: לא יהיה כלום.

אייל שורצברג: אמרנו ביום התחילה של התקנות.

ענת מימון ענבר: אנחנו נפיץ את הנוסח לפני הישיבה הבאה.

ענת מימון ענבר: אתם תראו את זה.

אלי אלאלוף: הישיבה הבאה תתקיים בשבוע הבא.

אלי אלאלוף: נודיע לכם על מועד.

אלי אלאלוף: אנחנו גם רוצים להודיע לחברים שיבואו להצביע.

אלי אלאלוף: תודה רבה.