הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 122, 2016-11-29 10:30

מירב בן ארי: שלום, בוקר טוב.

מירב בן ארי: סליחה על האיחור, רצתי מהצבעה להצבעה.

מירב בן ארי: הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, היום 29.11.2016, כ"ח בחשוון תשע"ז, השעה 10:30.

מירב בן ארי: אני אחליף את חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מירב בן ארי: הנושא הוא מתן כלים להורים לחינוך שיוויוני מגדרית לילדיהם.

מירב בן ארי: ראשית אני רוצה לברך, כמובן, את חברי הכנסת אבל בעיקר את חברתי, חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין שהיא חרוצה ונפלאה, עושה עבודה נהדרת ובאמת כינסה את כל היום המיוחד הזה בוועדות שונות בכנסת.

מירב בן ארי: וכמובן, את כל הפרגון וההערכה, בדרך כלל אני מפרגנת לך, אבל הפעם במיוחד.

מירב בן ארי: אני חושבת שהנושא הזה, קצת קראתי עליו גם לפני כן, הוא נושא חשוב מאוד, הוא נושא שבמדינת ישראל 2016 לא מספיק מקודם.

מירב בן ארי: לצערי, אנחנו נתקלים בזה המון - גם בבתי ספר, גם בגנים, בצבא, מה שגם אני ואיילת מובילות עכשיו דיון בוועדת חוץ וביטחון על העניין של השוויון, ואני חושבת שזה הכל מתחבר בסוף לאווירה משפחתית, לאיך הילדים נולדים, לאיזו מציאות הם נולדים ובעצם מה הם רואים בבית ולפי הערכים האלה, איתם הם מגיעים לכל המסגרות החינוכיות ולשירות לאומי, צבאי.

מירב בן ארי: וכמובן, איך שהם בונים את הבית שלהם אחר כך לפי מה שהם זוכרים מבית הוריהם.

מירב בן ארי: אין ספק שיש קידמה והחברה שלנו משתנה ואנחנו יותר ויותר מקדמים את הנושא הזה של שוויון, אבל לדעתי יש לנו עוד הרבה עבודה בנושא הזה.

מירב בן ארי: אני לא רוצה להאריך, אני גם אתן הערות לפני, אני רוצה לתת לחברתי, חברת הכנסת נחמיאס ורבין לפתוח את הדיון, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה חברתי היקרה מירב ואני תיכף אומר לך גם כמה אני חשבתי עלייך ביומיים האחרונים.

איילת נחמיאס ורבין: כי כשאני הקמתי את שדולת המשפחה הישראלית בכנסת אז גם מירב היתה לנגד עיני מבלי שעוד ידעתי שמירב תהיה לנגד עיני.

איילת נחמיאס ורבין: כי ההחלטה היום להקים משפחה מאוד מאוד מאוד השתנתה מהימים שחברי הטוב, עמיר פרץ, התחתן עם אחלמה והביאו ילדים לעולם וכבר נכדים ואפשר לברך את עמיר פרץ שהוא לפני חודש נהיה סבא בשלישית.

איילת נחמיאס ורבין: ויש לנו את חבר הכנסת אילן גילאון שתמיד אומר שהוא עשה ילדים בשביל הנכדים אז אני תמיד מצטטת אחריו בעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל באמת כשהקמתי את שדולת המשפחה הישראלית היתה לי תחושה שאף אחד בעצם לא מבין או בוא נאמר לא מסתכלים על המשפחה הישראלית בתצורה החדשה, המודרנית שלה, אולי הפחות שגרתית או לפחות הפחות מוכרת ממה שאנחנו זוכרים בציורים: אבא, אמא, ילד, ילדה וכלב.

איילת נחמיאס ורבין: אפילו חתול לא היו מכניסים שם, זה תמיד היה כלב.

איילת נחמיאס ורבין: אז באמת אני מאוד מאוד נרגשת לפתוח גם פה את יום המשפחה הישראלית שהוא באמת יום שבו אנחנו מנסים לקיים דיונים במה שחשוב למשפחה הישראלית.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד מאוד שמחה לקבל כאן בברכה את סימונה מורלי וגילית אבטליון מהמרכז להעצמת הורות באשדוד, שמלווים אותי כבר למעלה משנה בכל העשייה שקשורה למשפחה.

איילת נחמיאס ורבין: הם בעיני מודל מדהים לבאיזה אופן הרשות המקומית יכולה להרתם לכל הנושאים שקשורים למשפחה ובהם מתן כלים לחינוך לשוויון מגדרי.

איילת נחמיאס ורבין: המכללה למנהל זה המקום היחיד בישראל חבריי שמלמדים לימודי משפחה לתואר שני, באמת מתוך אותה הכרה שהמשפחה הישראלית כבר לא נראית אותו דבר וצריך לתת לה כלים חדשים.

איילת נחמיאס ורבין: החשיבות של הדיון כאן - - - אני מוכרחה לציין, אגב, שהוועדה הזאת בכנסת הזאת גם חבר הכנסת עמיר פרץ יושב בה כחבר, גם חבר הכנסת נחמן שי שהוא לא נמצא כאן היום, הוא ציין אתמול את יום הולדתו העגול אז אנחנו מכאן מברכים אותו.

איילת נחמיאס ורבין: אבל הוא התעקש לשבת בוועדה הזאת ואותי זה מאוד מרגש, סליחה דב שאותך אני לא מציינת בעניין הזה, זה מובן מאליו, סליחה.

איילת נחמיאס ורבין: החשיבות של חינוך לשוויון מגדרי במשפחה הוא באמת מתחיל מאבני היסוד של איך שאני רואה, אני מגדלת את שלושת ילדיי, את יהונתן שהוא בן 11, אסף ועלמה שהם תאומים בני 5.5, בתוך המערכות יחסים ביניהם איך הם רואים את הנשים ומה שהן יכולות לעשות בבוא היום.

איילת נחמיאס ורבין: לא רק בלימודים שהן יכולות ללמוד מדעים ושהן יכולות לעשות הכל, אלא כפי שאת ואני כרגע מטפלות, יכולות להיות קרביות בצבא אם הן יבחרו בכך ואפילו שריונריות וכמובן בבוא היום להיות חברות כנסת, זה ברור, וגם ראשות ממשלה.

איילת נחמיאס ורבין: בשבוע שעבר אירחתי כאן את בני ואת כיתתו וגם את הכיתה המקבילה והמדהים היה, עמיר, שכששאלנו, חבר הכנסת דוד ביטן שאירח אותם יחד איתי, שאלנו אותם מי מכם רוצה להיות ראש ממשלה כמה בנות הרימו ידיים וזה היה מאוד מאוד מרגש.

איילת נחמיאס ורבין: ובעיניי זה סוג של שינוי שההורים הם בעצם המסד שבלעדיו אי אפשר.

איילת נחמיאס ורבין: כשאנחנו מגיעים למערכת החינוך, אני לא מסירה אחריות ממערכת החינוך כי למערכת החינוך יש אחריות לכבוד הדדי בין המינים ואיך אנחנו תופסים נשים כעצמאיות כלכלית, וזכות האישה על גופה, וזכות האישה לבחור ובאמת את כל מערכות היחסים, אבל זה מתחיל בבית.

איילת נחמיאס ורבין: לעניין הזה אנחנו חייבים להידרש ולראות איך אנחנו, באמצעות מערכת החינוך הרבה פעמים, נותנים כלים כדי לחנך את הילדים שלנו שמשפחה יכולה להיות אמא ואמא, אבא ואבא, יכולה להיות אמא לבד ויכולה להיות אמא בשותפות הורית עם אופיר ויכולה להיות באמת בכל מיני תצורות שאנחנו לא היינו רגילים.

איילת נחמיאס ורבין: כי בסופו של דבר זה יוביל לשוויון חברתי, אבל בעיקר לשוויון מגדרי.

איילת נחמיאס ורבין: העובדה שבשבוע האחרון אני מרגישה שמירב ואני נאלצות להאבק במשהו שלא חשבנו כבר שנצטרך להאבק בו, וזה שנשים, תהיה דה לגיטמיציה לשירות נשים בחילות קרביים ובתפקידים קרביים.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת, היתה לי תחושה, שאנחנו כבר את הדיון הזה סיימנו.

איילת נחמיאס ורבין: מה שאני אומרת לכולם, לכל האלופים בצבא, את חלקם אני מכירה באופן אישי מקרוב.

איילת נחמיאס ורבין: ואמרתי להם באופן אישי, אני אומרת להם, אתם רוצים להחזיר אותנו למטבח, אז אבוד לכם.

איילת נחמיאס ורבין: ברחנו.

איילת נחמיאס ורבין: ברחנו.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו כבר לא שם והבנות שלנו כבר לא שם ואני רוצה לתת הזדמנות לבנות לבחור.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לסיים במשהו קטן שראיתי הבוקר.

איילת נחמיאס ורבין: מסתובבת כאן בינינו בכנסת הרבה פעמים לוביסטית מקסימה שקוראים לה גל זילברמן.

איילת נחמיאס ורבין: וגל פרסמה איזשהו פוסט וקיבלה תגובות מאוד מאוד קשות על זה שהיא חזרה כל כך מהר לעבודה ואמרו לה, אולי תגדלי את הילד שלך, למה את חוזרת לעבודה, תהיי אמא וכל מיני דברים כאלה.

איילת נחמיאס ורבין: באמת דברים, אני אומרת לכם, באמת חשבתי שעברו מהעולם - - -

<קריאה: תוך כמה זמן היא חזרה לעבודה?

איילת נחמיאס ורבין: אני לא יודעת.

איילת נחמיאס ורבין: לדעתי, אולי שלושה חודשים אולי אפילו פחות.

איילת נחמיאס ורבין: אני חזרתי לעבודה, חברת הכנסת מלינובסקי, אחרי חודש ימים שילדתי את בני בכורי, ואחרי שבועיים כשילדתי את תאומיי.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה שנשים תהיה להן חופשת לידה - - -

מירב בן ארי: תני לי רעיונות בסוף, הצוות שלי גם ככה בהיסטריה מזה ש- - -

איילת נחמיאס ורבין: ברור.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה שנשים יוכלו לבחור זה כל מה שאני אומרת.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא אומרת לאישה לא לקחת חופשת לידה.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת שאישה תהיה מסוגלת לבחור בלי שכולם יעמדו מהצד וישפטו אותה כמו מקהלה יוונית.

איילת נחמיאס ורבין: זה פשוט דבר נורא ואיום בעיני ואני שמחתי שהיא השיבה.

איילת נחמיאס ורבין: וראיתי שהיא היתה היום בטלוויזיה והיא סיפרה על תגובות שהיא מקבלת פה בכנסת ומכל מיני בכירים בממשלה וכתבתי לה "גל אנחנו איתך".

איילת נחמיאס ורבין: מסתובבת כאן במסדרונות שגית אפיק, היועצת המשפטית של ועדת כספים.

איילת נחמיאס ורבין: היא בחופשת לידה של שנה, אבל היא כאן בחוק ההסדרים והבת המקסימה שלה איתה ככה פה כמו קנגרו קטן עליה.

איילת נחמיאס ורבין: אישה, מותר לה לבחור.

איילת נחמיאס ורבין: כך אני עשיתי כשילדתי את ילדיי.

איילת נחמיאס ורבין: ילדיי היו בוועדות השקעה והיו בכנסים.

איילת נחמיאס ורבין: הם הלכו לכל מקום.

איילת נחמיאס ורבין: האם אני חושבת שאני אמא מושלמת?

איילת נחמיאס ורבין: ממש, ממש, ממש רחוק מזה לצערי הרבה.

איילת נחמיאס ורבין: ממש רחוק מזה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני חושבת שאני נותנת להם דוגמא אחת ברורה, שהם יוכלו לבחור ובעיקר שבתי האהובה, עלמה, תוכל לבחור.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: בבקשה, חבר הכנסת עמיר פרץ.

עמיר פרץ: קודם כל באמת גברתי היושבת ראש, חברתי, חברת הכנסת ורבין, שיזמה את כל היום.

עמיר פרץ: שכחת לציין את יחיאל מלכה שדחף את כולם.

איילת נחמיאס ורבין: אני ציינתי את סימונה ב- - -

עמיר פרץ: כן, כן אני יודע.

איילת נחמיאס ורבין: יחיאל הוא - - -

עמיר פרץ: אני חייב להגן על הגברים קצת.

איילת נחמיאס ורבין: יש לו ארבע בנות ליחיאל אז זה חשוב.

עמיר פרץ: אני באמת חושב שהראייה הכוללת של לראות את התא המשפחתי כדבר אחד הוא דבר לא רק נכון, הוא דבר הכרחי בחברה כזאת.

עמיר פרץ: המון שנים נלחמנו כאן בכנסת שבאמת ההזדמנות שתינתן לאישה במדינת ישראל תהיה הזדמנות אמיתית.

עמיר פרץ: לכן עברנו תהליכים שזכותו של גבר לקחת חופשת לידה וזכותם להתחלק בנטל ובעומס.

עמיר פרץ: אני חושב שאנחנו נמצאים במקום אחר.

עמיר פרץ: יחד עם זאת, אני רוצה דווקא את החברות כנסת להזהיר.

עמיר פרץ: יש לאוצר תכונה, בשם הליברליות הוא לוקח זכויות נשים מותנות.

עמיר פרץ: כל הוויכוח שמתקיים היום על זכותה של אישה לא לצאת לפנסיה בגיל 62-63, אין לי בעיה, בתנאי שלא תקחו להן את הזכויות המגיעות להן.

עמיר פרץ: כי הרי מה המטרה המרכזית של האוצר כשהוא אומר בואו ניתן לאישה לעבוד, למה אתם מונעים ממנה, למה אתם מקצרים לה את הזכויות שלה לצבור יותר זכויות פנסיה וכו'.

עמיר פרץ: אין בעיה, אתם כל כך ליברלים, מאה אחוז, אל תגעו לה בקצבת הזקנה.

עמיר פרץ: תנו לה לקבל את הגמלה המגיעה לה, היא עבדה יותר קשה מגבר היא הגיעה לשם בגיל כזה שהמגיע לה את התוספת הזאת מביטוח לאומי.

עמיר פרץ: מטרת האוצר בסך הכל פשוט לקחת זה מאות מיליונים.

עמיר פרץ: אתן צריכות לזכור, ברגע שיאריכו את גיל הפרישה באופן אוטומטי מתבטלת ההקצאה של קצבת הזקנה.

עמיר פרץ: האוצר פחות מודאג אם אנשים יצברו עוד 5%-6% בקרנות.

עמיר פרץ: הוא מאוד שמח על כך שהוא יוכל לחסוך לעצמו מאות מיליונים, ולכן אני אומר, זכות הבחירה היא הדבר הכי נכון וטוב שאתם מדגישים זאת.

עמיר פרץ: היתרון של הנשים על גברים שתהיה להם הזכות לבחור.

עמיר פרץ: זה יותר חשוב.

עמיר פרץ: שהיא תבחר אם היא רוצה לוותר על אותה חופשת לידה כן או לא.

עמיר פרץ: לכן אני מזהיר באותה מידה מחופשת לידה, כי אם נציגי האוצר ישמעו את זה הם יגידו, אה באמת נשים בישראל מוכנות להסתפק בחודש אז בואו נקצר, זה עלות כל כך גדולה, בוא נמעיט בעניין.

עמיר פרץ: אסור בשום פנים באופן לאפשר להם כהוא זה לבוא ולפגוע באותן זכויות שהן זכויות שהחברה הישראלית קבעה אותן.

עמיר פרץ: שיטת החלוקה בין מס הכנסה לביטוח לאומי קבעה זאת, התפיסת עולם שלנו שמבחינה בין שירות שהוא שירות אוניברסלי לפי הצורך, לא לפי השקעה.

עמיר פרץ: זה שנשים מקבלות את אותן זכויות אחרי לידה, לא משנה אם האישה היתה אישה שהרוויחה קודם 100 אלף ₪ בחודש או הרוויחה 10,000 ₪ בחודש.

עמיר פרץ: זה אחד המבחנים החשובים ביותר במבט שלנו על ילד.

עמיר פרץ: הרי מדוע אני מתנגד למשל לדיפרנציאציה בנושא קצבאות ילדים.

עמיר פרץ: יש הרבה פעמים טענות מוצדקות.

עמיר פרץ: באים ואומרים לך, תגיד, מה שרי אריסון צריכה את הקצבת ילדים, למה צריך לתת לה בכלל?

עמיר פרץ: תקח את הכסף תן רק למגזר מסוים, לאוכלוסיה מסוימת בנשים, אולי הן תקבלנה יותר.

עמיר פרץ: אני רוצה שתדעו, העניין שהקצבה מגיעה לחשבון של האישה הוא לא מקרי.

יוליה מלינובסקי: הוא לא של אישה הוא של המשפחה.

עמיר פרץ: זה נכון אבל זה לא מקרי כי אנחנו לא רוצים לצבוע שום משפחה בכתם של תדמית, הנה מי שמקבל את זה זה רק עניים וחלשים.

עמיר פרץ: כי ילד הוא ערך, הוא ערך בפני עצמו, והקצבה צריכה להגיע אליו.

עמיר פרץ: דבר נוסף, אני כיושב ראש ועדת העבודה והרווחה לפני 15 שנה, 20 שנה, אז גם מעמד האישה היה בתוך הוועדה, כי אני הרי ויתרתי על זה, אני הקמתי את הוועדה למעמד האישה.

עמיר פרץ: כאשר פנוי אלי בכנסת ואמרו - - - יעל דיין, יוזמה של יעל דיין, ותמר גוז'נסקי יזמה את הקמת הוועדה לשלום הילד, שתיהן, שתי הוועדות האלה היו בתוך ועדת העבודה והרווחה.

עמיר פרץ: בשביל להתחיל תהליך כזה צריך שיושב ראש הוועדה יסכים.

עמיר פרץ: אני מאוד הסכמתי כי באמת חשבתי שצריך לתת ייחודיות לטיפול בנשים בכל תהליך החקיקה.

עמיר פרץ: ואני אומר באופן הכי מפורש, קצבת הילדים הזו היא אחד המבחנים לדרך שהחברה הישראלית תופשת את המשפחה, את האישה.

עמיר פרץ: כי ברגע שקצבת הילדים תהיה דיפרנציאלית ולא אוניברסלית זה אומר, מה שקרה לנו כשעשינו את הניסיון הזה.

עמיר פרץ: עשינו פעם אחת ניסיון כזה שהמעסיקים היו אמורים לשלם לנשים או למשפחה את קצבת הילדים.

עמיר פרץ: הילדים היה צריך לתבוע אחר כך את הביטוח הלאומי ולבקש ממנו.

עמיר פרץ: כל שנה נוצרו בביטוח הלאומי קרוב ל-50 מיליון ₪ שאין להם דורש.

עמיר פרץ: כי ביום שמתחילים מבחני הזכאות ומשפחה צריכה לעבור את כל התהליך של להביא את התלושים ולהוכיח שהיא עומדת ברף הזכאות, והיא תבוא לשם והוועדה תגיד לה לא, אתם מכניסים 200 ₪ יותר מהרף אז לא מגיע לכם, כן מגיע לכם.

עמיר פרץ: דבר ידוע, כלל ידוע, ובזה אני אסיים, כי אני באמת חושב שהנושא הזה כל כך חשוב וכדאי לרדת לפרטים, אבל כדאי שתזכרו דבר אחד.

עמיר פרץ: כלל ידוע במימוש זכויות - עשירים מממשים זכויות יותר מאשר עניים.

עמיר פרץ: ככל שאתה אדם חלש יותר, אתה יודע פחות לממש את זכויותיך.

עמיר פרץ: הסיכוי שמישהו מכם יגיש את הבונזו כחלק מההוצאות של המפעל כי הכלבים שומרים על המפעל הוא קטן.

עמיר פרץ: חלק קטן מכן מגישות את כל הטיפולי שיניים וכולי וכולי.

עמיר פרץ: כלל הוא, ככל שאתה חזק יותר אתה מממש את הזכויות המגיעות לך.

עמיר פרץ: ככל שאתה חלש יותר אתה מתקשה למממש אותם.

עמיר פרץ: ולכן, דווקא מירב עכשיו שעוסקת בעניין של השריפות והייתה שם והיא חלק מעורה מה שנקרא, אז תדעי, שבניגוד למה שאומרים אני אומר לך שהחבר'ה האלה עם השריפה הולכים לעבור תקופה קשה מאוד.

מירב בן ארי: למזלם יש שר אוצר שמגוייס אתה יודע.

מירב בן ארי: באמת מגוייס לנושא - - -

עמיר פרץ: אבל זה לא יעזור.

עמיר פרץ: אני אמרתי להם בחיפה, אחרי ששר האוצר היה והודיע מה שהודיע, אמרתי להם, נדבר מחר.

עמיר פרץ: כי כשיגידו לו, עם כל הכבוד, החוק לא מתיר לך לשלם במקום חברות הביטוח.

עמיר פרץ: כי הוא רצה לעשות דבר פנטסטי.

עמיר פרץ: הוא לא יכול.

עמיר פרץ: הוא לא יכול לשלם במקום חברות הביטוח ואחר כך - - -

מירב בן ארי: זה ברור.

עמיר פרץ: זה מה שהוא חשב ביום הראשון ואז אמרתי לראש עיריית חיפה, תקשיב, אין מה לעשות, אני מכיר אותם, את החבר'ה של מס רכוש, אנחנו היישוב המופצץ בשדרות, אני יודע מה עוברים האנשים שחוטפים טיל לתוך הבית ואז בא איש ממס רכוש ואומר רגע מה, הווילונות, אחד הולך ימינה, אחד שמאלה, נשרף לך רק חצי הווילון הימני.

עמיר פרץ: אני משלם לך רק על החצי וילון.

עמיר פרץ: איפה אני אמצא עוד חצי וילון שמתאים לחצי וילון ההוא?

עמיר פרץ: עד כדי כך.

עמיר פרץ: ולכן, מימוש זכויות הוא הדבר החשוב ביותר.

עמיר פרץ: אם את ביום הזה, וכמובן בעזרתה של היושבת ראש, בעזרת כולנו, תהיה יותר מאשר הגדלת זכויות, שזה חשוב, כלים למימוש הזכויות.

עמיר פרץ: כלים למימוש הזכויות.

עמיר פרץ: המדינה צריכה ללמוד לייצר כלים לתת לאנשים לממש את זכויותיהם.

עמיר פרץ: תודה.

מירב בן ארי: תודה רבה, חבר הכנסת פרץ.

מירב בן ארי: סימונה מורלי, מנכ"לית הרשות העירונית למאבק בהתמכרויות ואלימות.

<סימונה מורלי: אני מנכ"לית תאגיד עירוני של עיריית אשדוד.

<סימונה מורלי: ככה בנימה אישית, אז אני סגן אלוף במילואים והייתי ראש ענף תותחנים 25 שנה.

<סימונה מורלי: וזה גם מדבר בעד עצמו עם שלושה ילדים ושני נכדים.

<סימונה מורלי: וגם פעילה במועצת נשים עירונית ומקדמת בעיקר את נושא שיוויון הזדמנויות לאוכלוסייה של נשים יוצאות הקהילה האתיופית.

<סימונה מורלי: זה בנימה האישית.

<סימונה מורלי: אז קודם כל תודה על המעמד ומברכת על הנושא הנדון בהיבט של ההורי כי אנחנו יודעים שבעצם המשפחה היא התא החיברות הראשון שאנחנו מדברים וההורים שם הם אלה שמובילים.

<סימונה מורלי: אבל קצת על המרכז ואיפה הוא נמצא כי הוא לא נמצא בואקום.

<סימונה מורלי: אשדוד, עיר שלישית בגודלה, 250 אלף תושבים, השכילה להעמיד תאגיד עירוני והשכילה עוד יותר לבנות מרכז להורות משמעותית.

<סימונה מורלי: אני מזמינה את כל באי המקום לבוא ולהיחשף.

<סימונה מורלי: זה לא רק מבנה מדהים שמדבר בשם עצמו, אלא זה הקונספט והתפיסה העירונית המדברת על עיר לכל תושביה שבכללם זה ההורים - - -

איילת נחמיאס ורבין: סימונה אני אעיר, זה מודל בעיני לחיקוי לכל עיר בארץ.

איילת נחמיאס ורבין: באמת אני מוכרחה להגיד לכם, אני אומרת את זה בכל מקום.

איילת נחמיאס ורבין: אני אוהבת לנסוע לשם זה ממש - - - אני פועלת, אני כמו שליחה שלהם, אני פועלת לשכנע ראשי ערים להקים מרכזים כאלה.

<סימונה מורלי: אז קצת על המרכז.

<סימונה מורלי: המרכז מצד אחד מכשיר, מנחה הורים וכולל התמחויות.

<סימונה מורלי: מכשיר לתעודה שמוכרת על ידי משרד החינוך מחד ומאידך הוא מביא לידי יישום בכל רגע ומקום, ונמצאת פה קולגה שלי, אושרת, שגם ניהלה בית ספר.

<סימונה מורלי: שאנחנו מפתחים שם מודלים של מנחת הורים בית ספרית.

<סימונה מורלי: מנחה שנמצאת בתוך הסגל הבית ספרי ונותנת מענה, מתוקצב על ידי העירייה, מענה לכל ההורים שהם באי בית הספר.

<סימונה מורלי: מחד היא עושה הכשרת סגלי הורים-מורים, ומאידך גם סופר נני שמוכוונים לפי היועצת לילדים שהם יותר מאתגרים.

<סימונה מורלי: כל המודלים מיושמים כבר שנים ורק תופסים תאוצה, מודל נוסף הוא מודל במקומות עבודה כגון: נמל אשדוד, אלתא, אגן כימיכלים.

<סימונה מורלי: אנחנו בקשרי - - - מנחת הורים נמצאת שם במפעל, לסבר קצת את האוזן, באלתא, עד שמגיעה הסעה מנחת הורים נותנת מענה לעובדים שהם, סביר להניח גם הורים, וכשהוא כהורה גם פנוי אז הוא גם פרודוקטיבי יותר במקום העבודה.

<סימונה מורלי: אנחנו מנגישים את השירות בשש שפות, אנחנו עיר רב תרבותית קולטת עלייה.

<סימונה מורלי: אנחנו גם מנגישים את זה למגזרים שונים כמו המגזר החרדי למשל.

<סימונה מורלי: אנחנו מנגישים את השירות הזה, מתאימים חליפה לפי מידה.

<סימונה מורלי: מעבר להצגת המודל המוניציפלי שכאן אני חושבת שהוא יכול להוות מודל וכן ללכת לכיוון ופה אתם כחברי כנסת, אפשר להרים את הכפפה וליצוק את המודל הזה בכל עיר - - -

עמיר פרץ: על איזה היקף משפחות מדובר אבסולוטית?

<סימונה מורלי: שנה שעברה נתנו מענה ל-8500 הורים.

<סימונה מורלי: גדלנו משנה קודמת ב-6000 - - -

מירב בן ארי: כל המרכז הזה הוא במימון של הרשות?

<סימונה מורלי: רובו.

מירב בן ארי: והשאר?

מירב בן ארי: יש השתתפות גם של ה - - -

<סימונה מורלי: יש השתתפות מאוד סימבולית.

<סימונה מורלי: לשלוש סדנאות, למשל, 50 ₪.

<סימונה מורלי: באמת סמלי כי אנחנו לא מאמינים בחינם טוטאלי כדי לתת רצון ומוטיבציה.

<סימונה מורלי: מנחת הורים בתוך בית הספר - - -

מירב בן ארי: אז מי עוד מתקצב חוץ מהרשות אם זה סכום כזה נמוך?

<סימונה מורלי: הכנסות אישיות.

מירב בן ארי: אז הכנסות אישיות והרשות.

<סימונה מורלי: גם הכנסות אישיות והרשות, כן.

<סימונה מורלי: זה המקום לומר, ואני רוצה לקחת את דבריו של חבר הכנסת עמיר פרץ ולהגיד, אם יש עודפים אפשר לשים אותם במשרד ממשלתי כלשהו ולתקצב את נושא הנחיית ההורים.

<סימונה מורלי: לשים את זה כתקציב נפרד ולא לחם חוקו של ראש מנהל כזה או אחר או של ראש רשות מוניציפלית, שלשמחתנו ד"ר יחיאל לסרי מאוד minded לנושא הזה.

<סימונה מורלי: אז פעם אחת אני מדברת על הקצאת משאבים בספר התקציב הממשלתי.

<סימונה מורלי: שימו שורה לגבי ההורים - - -

מירב בן ארי: רגע, יש כאן מישהו מהמרכז ?

<סימונה מורלי: הם הגיעו אלינו לביקור - - -

מירב בן ארי: טוב אנחנו נוציא להם המלצה.

<סימונה מורלי: אוקיי, זה פעם אחת.

<סימונה מורלי: הדבר השני שדיברנו זה על מודל.

<סימונה מורלי: הדבר השלישי שאני כן רוצה לדבר ואז אני אגע למהות של הדיון כאן זה הנושא של כן ללכת לכיוון של חקיקה.

<סימונה מורלי: אנחנו מדברים על חקיקה, למשל, לקבל רישיון אז אנחנו זה על פי חוק, נהיגה מונעת - זה על פי חוק אתה צריך לעשות.

<סימונה מורלי: אבל כשוולד ועולל מגיע אנחנו לא נותנים שום כלים בסיסיים להורה.

<סימונה מורלי: אנחנו מאוד משתמשים באינטואיציה, סבתא - - -

מירב בן ארי: רישיון להורות.

<סימונה מורלי: לא לרישיון להורות, ממש לא.

<סימונה מורלי: מתן כלים איכותיים - - -

איילת נחמיאס ורבין: היא אומרת, סליחה, אני אגיד לך למה יכולה לכוון סימונה, נגיד כשאנחנו נבוא לבקר אותף, טפו, טפו, טפו, ואת כנראה תלדי בליס אז את תגלי שיש יועצת לענייני הנקה שבית החולים מחזיק אותה, אבל בית החולים למשל לא נותן סדנא לאיך לגדל את הילד, יותר מזה, מדריכים אותך על איך - - -

מירב בן ארי: הבנתי אותה אבל לא הבנתי איך זה קשור לחקיקה.

איילת נחמיאס ורבין: אז סימונה הולכת כבר לעניין הרגולטיבי אבל ברמה העקרונית זה לא העניין של הרישיון, אלא יותר באיזה שלב אנחנו אומרים כבר אנחנו רוצים לתת כלים להורים כדי שהם יוכלו להיות הורים טובים.

<סימונה מורלי: הכלים הנוספים שאנחנו, ואני מרימה כאן, חבר הכנסת עמיר, את נושא מימוש הזכויות, כי אם כהנחיית הורים נעשה משהו שיוכל להביא את זה לידי ביטוי הלכה ולמעשה ולא רק להסביר מה הזכויות, אלא גם כיצד ואיך מממשים ששם זה החוליה החלשה.

<סימונה מורלי: מבחינת שוויון מגדרי, אז כפי שאמרתי, מערכת החיברות הראשונה היא המשפחה ומכאן החשיבות הרבה בעיצוב תפיסות מגדריות של הילד.

<סימונה מורלי: אם המשפחה מהווה modeling והמשפחה מתקיימת באווירה משפחתית שוויונית, ביחסים במשפחה, בשיח משפחתי ותקשורת, פיתוח קריירה של שני המינים וקבלת החלטת שוויונית, ניתן לשמש כ-modeling ודוגמא גם לילדים ואני חושבת שעל ידי כך אנחנו נחנך.

<סימונה מורלי: לסיכום בנושא של חשיבות הנחיית הורים אני אעביר את רשות הדיבור באמת למנהלת המרכז להורות משמעותית, גילית אבטליון.

מירב בן ארי: אז גילית תדבר אחרי חבר הכנסת דב חנין בסדר?

מירב בן ארי: היא תמשיך?

מירב בן ארי: היא השנייה אצלי בכל מקרה.

מירב בן ארי: בבקשה חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: תודה גברתי יושבת הראש ותודה לך איילת על היוזמה של היום החשוב הזה.

דב חנין: אנחנו נמצאים במציאות של אי שוויון בין נשים וגברים בחברה שלנו, ומול אי השוויון הזה צריך לפעול, וצריך לפעול מולו בכמה מישורים.

דב חנין: בצדק הוא שם פה דגש ביום הזה על מה שקורה בתוך הזירה של המשפחה.

דב חנין: ואין שום ספק שהמשפחה הישראלית, אבל לא רק המשפחה הישראלית, בדרך כלל משפחה לא שוויונית.

דב חנין: אין חלוקה שווה בנטל בין גברים ונשים, בין האבות לבין האמהות.

דב חנין: והדברים האלה הם דברים שמחייבים שינוי, אבל השינוי הזה הוא לא מהלך פשוט והוא לא מהלך קצר.

דב חנין: הוא מהלך חינוכי ותרבותי, ארוך טווח ומשמעותי, וצריך לא להרפות ממנו וצריך להעביר את המסר הזה שמשפחה טובה היא משפחה שוויונית.

דב חנין: אני מאוד שמחתי את דברי הדוברת הקודמת על הזירה העירונית כזירה של שינוי, ובזירה העירונית ניתן לעשות הרבה מאוד דברים כדי שהחברה שלנו, המרחב העירוני והמציאות בו תהיה יותר שוויונית.

דב חנין: אני בכל זאת רוצה כמו חברי, חבר הכנסת פרץ, להגיד כמה מילים על הזירה של המדינה.

דב חנין: יש כמה דברים שנמצאים על סדר היום שלנו שצריך להמשיך לטפל בהם.

דב חנין: נושא חופשת הלידה.

דב חנין: חופשת הלידה בישראל קצרה מדיי.

דב חנין: בכל השוואה בינלאומית אנחנו נמצאים אחרי שהעלינו בפעם הקודמת מ-12 ל-14 שבועות, אנחנו עדיין נמצאים בחופשת לידה קצרה, חופשת לידה משולמת, בכל השוואה בינלאומית.

דב חנין: לכן, מחר אני מביא בפני הכנסת להצבעה את הצעת החוק שלי ושלנו להעלות את חופשת הלידה ל-16 שבועות - - -

עמיר פרץ: היית צריך לקרוא לזה חוק הסדרת חופשת לידה.

דב חנין: אז היה עובר בערוץ מהיר.

דב חנין: אני רוצה לומר לכם שזה נראה לי מאוד מאוד חשוב.

דב חנין: אני אומר מראש ש-16 שבועות גם זה לא מספיק, צריך יותר ארוך, אבל צריך להתקדם.

דב חנין: אנחנו לא יכולים להתקע במקום של ה-14 שבועות, הגיע הזמן להתקדם ואנחנו צריכים להתקדם.

מירב בן ארי: אתה יודע, חבר הכנסת חנין, שיש דיונים עכשיו גם אצל שר האוצר להרחיב - - -

דב חנין: אני שמח על כך ואני באמת מברך על כך מאוד ואנחנו המטרה שלנו היא לעזור ולנסות לקדם את זה מכל הכיוונים.

דב חנין: אגב, בהקשר הזה צריך לקדם גם, וזה מתקשר לדיון שלנו היום, גם הארכה של חופשת הלידה או חופשת ההורות לגברים.

דב חנין: זה חלק מהמהלך וזה מהלך חשוב.

דב חנין: אני רוצה להגיד משפט גם על הנושא של יציאה לפנסיה.

דב חנין: המהלך שמקודם עכשיו אין לי מילה אחרת, אלא לתאר אותו כמהלך ציני.

דב חנין: להעלות את גיל הפרישה של נשים ובעצם לשלול מנשים קצבת זקנה בלי לתת פתרונות אחרים, זה בעצם מה שמציעים לנו.

דב חנין: הרי מציעים, בעצם, לשלוח נשים למציאות שבה לא תהיה להן קצבת זקנה ורבות מהן גם לא תוכלנה לעבוד.

דב חנין: תסתכלו על הנתונים, הנתונים הרשמיים שנמצאים על השולחן.

דב חנין: זה פשוט מהלך מקומם וציני ומרגיז ואני מקווה שאנחנו נמצא את הדרך לעצור אותו.

דב חנין: בנושא ההורות, גברתי, דיברת על האפשרות לקדם חקיקה בעניין הזה, אני רוצה לומר לך שיש לנו בישראל מנגנונים שבעבר ידעו לסייע.

דב חנין: כשאני הייתי אב צעיר אני נעזרתי במערכת שנקראה טיפת חלב.

דב חנין: וטיפות חלב עברו גם הן קיצוצים, צמצומים, הפכו להיות למערכת טכנית של רק חיסונים וכאלה - - -

<קריאה: דב מה אתה רוצה האחיות הן נשים, הן לא חשובות.

דב חנין: בדיוק על זה צריך להתקומם - - -

<קריאה: זה היה בציניות.

דב חנין: עמיתיי, גבירותיי ורבותיי את זה אנחנו חייבים לשנות.

דב חנין: טיפות חלב זה מערכת מאוד מאוד חשובה ומה שקורה למערכת הזאת בשנים האחרונות זה מאוד מאוד מקומם.

דב חנין: זה לא רק פגיעה בתנאי העבודה של האחיות שעובדות שם ועובדות בתנאים לא ראויים, זה פגיעה ביכולת של כולנו להעזר במערכת שהיא מערכת תומכת לענייני הורות.

דב חנין: אז ברכות ואיחולי הצלחה ביום הזה ואני מניח שכמו עמיר אנחנו רצים לוועדת כספים.

איילת נחמיאס ורבין: אני רק רוצה להוסיף מירב, שחופשת הלידה זה דבר מאוד מאוד חשוב, וחשוב לשמר אותה ויכול להיות שצריך להאריך אותה בשבוע או שבועיים.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להגיד לכם שהדבר הכי חיוני בעיניי זה לדון בשאלה איך מייצרים תמריצים לבניית ארגונים עסקיים וציבוריים תומכי הורות ומשפחה.

איילת נחמיאס ורבין: משום שאם, בסופו של דבר, היום מתארח אצלי פה בנאדם מדהים, תעשיין שבונה מפעל ענק בנגב והוא רוצה להקים מעון יום לעובדות ולעובדים שלו והוא פשוט נתקל גם בבירוקרטיה אינסופית וכמובן שאפס תמריצים ואני אומרת זה אחד הדברים הכי קריטיים לדון בו, אין שום סיבה שזה יהיה רק בהייטק.

עמיר פרץ: אני נאלץ לעזוב אתכם אני משאיר פה את מודי בר און שהוא - - -

איילת נחמיאס ורבין: גם אני תיכף אצטרך ללכת ולחזור לוועדת קליטה כי יש הרבה דיונים ביום הזה.

מירב בן ארי: גילית אבטליון, מנהלת המרכז להורות משמעותית.

<גילית אבטליון: קודם כל תודה רבה על ההזדמנות לדבר.

<גילית אבטליון: אני רוצה רק לציין שהמרכז להורות הוא תחום בתוך הרשות העירונית למאבק בהתמכרויות כך שאנחנו גוף מניעה להורים מגיל לידה ועד בכלל.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אתם הרי לא מטפלים רק במשפחות של מכורים, זה היופי במה שאתם בניתם.

<גילית אבטליון: לא לא לא, כל הורה באשר הוא.

<גילית אבטליון: הורה מגיל לידה.

<גילית אבטליון: ההורים שמגיעים אלינו, קודם כל כמו שסימונה אמרה, כ-8500 הורים שנתנו להם שירות במהלך השנה האחרונה, רוב ההורים שמגיעים אלינו, כמו שקורה בערים אחרות, אלה נשים.

<גילית אבטליון: ומכוון שהנשים מגיעות אלינו חשוב לנו גם לראות אותן בהעצמת הנשים שמגיעות למרכזי הורים.

<גילית אבטליון: גם הגברים, אבל בעיקר הנשים.

<גילית אבטליון: מה אנחנו נותנים שם מעבר לכלים הוריים?

<גילית אבטליון: אנחנו מדברים על הנושא של מתן הזדמנות שווה לבנים ובנות.

<גילית אבטליון: כשאנחנו מדברים על שוויוניות זה לא שוויונות של אחד מול אחד.

<גילית אבטליון: זה בעיקר שוויוניות בערך.

<גילית אבטליון: לראות את הערך של בנים ובנות כערך שווה ביותר.

<גילית אבטליון: העידוד, העלאת המודעות לגבי אי שוויוניות בחברה כפי שנותנת ביטוי בתכניות טלוויזיה, פרסומות, עיתונות, ספרים ואפילו ספרי לימוד.

<גילית אבטליון: ולמה הכוונה, ברגע שאנחנו מעלים את המודעות הזאת באוזני ההורים הם מביאים את זה הלאה לאוזני הילדים.

<גילית אבטליון: למשל יש איזשהי פרסומת ללימוד אנגלית שהגבר יושב באוטו וככה הוא למד אנגלית והבחורה היפה בתוך האמבטיה.

<גילית אבטליון: הילדים שלי שומעים כמה זה מקומם אותי, כמה זה מרגיז אותי.

<גילית אבטליון: מה זאת אומרת שמים את האישה באמבטיה שהיא לומדת אנגלית, מזה הם למדים את הנושא הזה של מה זה שוויוניות ומה זה מגדריות על ידי זה שאני מתווכת להם ביום יום דרך העיתון, דרך הספרים, דרך הטלוויזיה, דרך פרסומות, את האי שוויוניות שבעצם סובבת אותנו.

<קריאה: השאלה אם ההורים בקבוצות ההורים עוברים את אותו תהליך.

<גילית אבטליון: אנחנו מעבירים אותם את אותו תהליך.

<גילית אבטליון: יש לנו מטרה להעצים את הנשים שמגיעות אלינו לקבוצות הורים, יש לנו מטרה להראות להם את הנושא הזה של הצורך בשוויוניות בערך וזה הם מתווכים אחר כך במשפחות לילדיהם.

<גילית אבטליון: הנושא הזה גם בהדרכת צוותי המנחים שלנו, גם בהכשרות שלנו להנחיית - - -

מירב בן ארי: תגידי, פנו אלייך מערים אחרות לבוא וללמוד את המודל שלכם?

<גילית אבטליון: פונים אלינו ואנחנו מארחים אותם - - -

<סימונה מורלי: הרשות צריכה לשים כסף כי אין משרד ממשלתי ששם.

איילת נחמיאס ורבין: צריך להגיד שאשדוד פשוט התמודדה גם עם אתגרים מאוד מאוד גדולים כתוצאה מכניסת עלייה מאוד מאוד מאסיבית.

איילת נחמיאס ורבין: ברגע שנקלטה עלייה בעצם הופנו הרבה יותר משאבים, אנחנו כבר יודעת לשווק לכם את המרכז.

<גילית אבטליון: אני רק רוצה לסיים בשני דברים: אחד, כל הנושא של השוויוניות בערך מורידה את תופעות של אלימות במשפחה, לכן אנחנו שמים דגש על זה.

<גילית אבטליון: דבר נוסף, דיברו על טיפת חלב, חבל שחבר הכנסת לא נמצא כאן, אבל אנחנו ממליצים גם על מנחת הורים בתוך טיפת חלב, ולמה, אחות טיפת חלב עוסקת בכל כך הרבה דברים.

<גילית אבטליון: בין היתר גם בהדרכת ההורים.

<גילית אבטליון: אנחנו עובדים רק בהדרכת הורים.

<גילית אבטליון: כשאנחנו משלבים כוחות ואנחנו נמצאים שם, כמו שאנחנו נמצאים במפעלים שונים, ששם אנחנו נותנים הדרכת הורים לעובדי המפעל אז ההורים פנויים מנושאים הוריים יכולים לעבוד בצורה יצרנית גבוהה יותר.

<גילית אבטליון: אני רוצה לסיים במשהו אישי, אני סנדביץ', נולדתי בין שני בנים, בן מעליי, אח מעליי, אח מתחתיי, ולא מספיק שזה, אז גם התפיסה המגדרית בבית היתה כזו שגברים הם בחוץ, נשים בבית.

<גילית אבטליון: אבל עשיתי חינוך מגדרי מתקן במשפחתי ואני אקריא לכם מה הבן שלי כתב לי שהוא לפני שבועיים הפך להיות אבא: הוא אומר, הסוד לזוגיות טובה היא לעשות הכל ביחד, היא מחליטה ואני מסכים, היא רוצה, אני נותן, היא מדברת, אני מקשיב, היא טועה, אבל אני מתנצל.

<גילית אבטליון: ושיהיה להם זוגיות ממשיכה.

<סימונה מורלי: סיפרתי על כל הנושא של הרשות המוניציפלית בהובלה של ד"ר יחיאל לסרי ובאמת ב-19 במרץ, save the date, אנחנו מובילים בראשותו של ראש העיר, אשדוד עיר חושבת הורים, ומזמינים את כל מי שיש לו יד ועניין גם בנושא שוויוניות וגם בנושא הורים לבוא ולקחת חלק בכנס שיהיה עירוני, אבל מוכוון לרמה הארצית.

<סימונה מורלי: תודה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: כל הכבוד על המודל המרשים שלכם.

מירב בן ארי: אושרה לרר שייב, ממונה על היחידה לשוויון בין המינים במשרד החינוך.

<אושרה לרר שייב: חבל לי שחברותיי מאשדוד יוצאות מכיוון שאני התחלתי את דרכי בתוך מערכת החינוך באשדוד לפני שנהייתי ממונה על השוויון בין המינים במשרד ואחראית על עוד תכניות לימוד.

<אושרה לרר שייב: אני רוצה לחזק את מה שנאמר כאן קודם, המודל של יועצת הורים בתוך בית הספר במשך היום התחיל אצלי בבית הספר.

<אושרה לרר שייב: מדיי שנה היו שתי קבוצות הורים בנוסף ליועצת שנפגשה באופן פרטני עם משפחות שיש להן בעיות היו גם בכל שנה ושנה נפתחו שתי קבוצות להנחיית הורים - - -

מירב בן ארי: איזה כיתות?

<אושרה לרר שייב: אני ניהלתי על יסודי ויסודי.

<אושרה לרר שייב: בעל יסודי היו לנו גם שתי קבוצות הורים מדיי שבוע וגם ביסודי היו לנו שתי קבוצות הורים במשך כל שנים.

<אושרה לרר שייב: עכשיו אני אעבור למשרד החינוך.

<אושרה לרר שייב: ככלל, משרד החינוך רואה בהורים שותפים.

<אושרה לרר שייב: הם לא המושא לחינוך שלנו, אלא הם שותפים בגידול הילדים.

<אושרה לרר שייב: אנחנו לא נחנך את ההורים, אבל אנחנו בהחלט, מתוך הבנה שחינוך נכון לילדים וילדות מתחיל בבית וביחד איתנו, אנחנו בהחלט עושים הרבה שיתופי פעולה כמו שהצגתי כאן קודם.

<אושרה לרר שייב: בבתי ספר להורים, בהרצאות להורים, היחידה שלנו מקיימת עשרות פעילויות במהלך השנה, במהלך כל שנה, בבתי הספר שאנחנו עובדים בהם בהתאם לרצון בית הספר.

<אושרה לרר שייב: אם זה פעילות אמהות וילדות, אם זה פעילות הרצאות לכלל ההורים בנושא גיל ההתבגרות, בנושא מגדר, בנושא גיל הרך, אנחנו בעצם גם נותנים להם מגדר אבל גם חוברים למשל, שבוע האלימות למניעת פגיעות מיניות אנחנו חוברים אל שפ"י ועושים ביחד איתם פעילויות - - -

מירב בן ארי: אני חייבת לומר לך שבמקרה ביום שישי שמעתי מאחותי, ממש במקרה, שהם קיבלו כל ההורים בבית ספר מן חוזר כזה לסדנאות ייחודיות להורים, הוא בכיתה ז', הם קיבלו פעם ראשונה, אני חייבת לומר, בגלל זה היה אירוע מאוד מרגש, שהיא קיבלה הזמנה ל-3 מפגשים בנושא גיל ההתבגרות.

מירב בן ארי: אז השאלה, בגלל זה שאלתי אותך על איזה גיל.

מירב בן ארי: השאלה אם הסדנאות להורים הן ניתנות בגילאי המשבר או בעיקרון, אני לא שמעתי - - -

<אושרה לרר שייב: אנחנו מתחילים בגיל הרך - - -

מירב בן ארי: אז זה מעניין אותי אם ההכוונה היא מההתחלה או שרק שהם מגיעים למשבר של הילד.

<אושרה לרר שייב: קודם כל ככלל, העבודה של היחידה לשוויון בין המינים היא בשני ערוצים.

<אושרה לרר שייב: ערוץ אחד זה הטמעת חשיבה מגדרית בתוך תכניות הלימוד בתוך מפתח הלב, בתוך כישורי חיים, בתוך היסטוריה, בתוך הספרות - - -

מירב בן ארי: זה לילדים, מפתח הלב וכישורי חיים זה לילדים - - -

<אושרה לרר שייב: זה בתוך הליבה שהיא חובה.

<אושרה לרר שייב: הערוץ השני שלנו זה סדנאות לתלמידים ותלמידות בתוך המערכת, זו רשות - - -

מירב בן ארי: לא, אני שואלת אותך על הורים.

<אושרה לרר שייב: בית הספר בוחר אם לעבוד איתנו או לא לעבוד איתנו - - -

מירב בן ארי: אני מכירה, תאמיני לי, נכון את יכול להעיד שיש לי קצת ניסיון של כמעט שנתיים בוועדת חינוך.

מירב בן ארי: אני יודעת מה הילדים לומדים, כישורי חיים, מפתח הלב, מגדר.

מירב בן ארי: אני שאלתי על ההורים.

<אושרה לרר שייב: ככלל אנחנו ממליצים לגנים לעשות בתוך גן הילדים שלהם, ועיריית תל אביב לקחה את זה וגם ברמת גן הולכים ועושים את זה, להטמיע חשיבה מגדרית כבר בגן הילדים וזה כולל שיתוף הורים בתוך התהליך.

<אושרה לרר שייב: אנחנו עובדים בכל ערוצי הגיל, אבל כיוון שזה וולנטרי וזה צריך להיות בית ספר שזה ביעדים שלו או רשות שזה ביעדים שלה זה ניתן לבחירה, זה לא חובה.

<אושרה לרר שייב: אנחנו בהחלט ממליצים להתחיל כבר בגיל הרך.

<אושרה לרר שייב: אם תשאלי אותי מתחילים באולטראסאונד, בשאלה הראשונה זה בן או בת, שמכוונת אחר כך את כל החיים של הילד והילדה, ומכוונת את החינוך שניתן להם, את הבגדים שנקנה להם, את הדרך שבה נדבר אליהם ואת המתווה לחיים שנטווה להם.

<אושרה לרר שייב: אז כמובן שאנחנו מתחילים בגיל הרך.

<אושרה לרר שייב: העניין הוא שזה וולנטרי וזה צריך לבוא מתוך - - -

מירב בן ארי: שאת אומרת וולנטרי זה אומר שהרשות גם צריכה לממן את הפעילות?

<אושרה לרר שייב: את הפעילות של היחידה לשוויון בין המינים אנחנו מממנים.

מירב בן ארי: והרשות?

<אושרה לרר שייב: יש רשויות שהן שותפות לנו והן עושות את הפעילות שלהן - - -

מירב בן ארי: גם בגן?

<אושרה לרר שייב: גם בגן.

מירב בן ארי: אוקיי, בסדר, תודה.

מירב בן ארי: את רוצה להוסיף עוד משהו?

<אושרה לרר שייב: לא.

מירב בן ארי: אוקיי אז אני רוצה לשמוע גם את לילי פרגמניקוב, מנכ"לית מכנה משותף, עמותה לחינוך מגדרי בישראל, בבקשה גברתי.

<לילי פרגמניקוב: תודה רבה על ההזמנה לכאן.

<לילי פרגמניקוב: בכלל זה מאוד מרגש אותי, באופן אישי, כי אני רק נכנסתי לתפקיד וזה ממש כיף להיות כאן - - -

מירב בן ארי: בהצלחה.

מירב בן ארי: כמה זמן העמותה הזו קיימת?

<לילי פרגמניקוב: העמותה קיימת שלוש שנים, ארבע שנים כבר.

<לילי פרגמניקוב: אני פה גם עם עידית שמנהלת את מחוז מרכז שהיא תדע גם לתת נתונים סטטיסטיים על העבודה שלנו ובכלל - - -

מירב בן ארי: איפה אתם יושבים?

<לילי פרגמניקוב: אנחנו יושבים בירושלים, אבל הפעילות שלנו מתרחבת גם בירושלים וגם בתל אביב.

<לילי פרגמניקוב: יש לנו שיתוף פעולה מאוד יפה עם תל אביב, עם רות סופר, יועצת ראש העיר לקידום מעמד האישה וגם אנחנו עובדים עם מלכי בירושלים.

<לילי פרגמניקוב: וגם בעצם יש לנו פריסה ארצית, אנחנו עובדים גם עם אורט שהצליחו להביא אותנו גם לאזורים אחרים מעבר למרכז העשיר בתכנים ורעיונות.

<לילי פרגמניקוב: ובאמת מה שעולה - - - אני חייבת להגיד באופן אישי כמי שגדלה לאמא שיש לה תודעה מגדרית מאוד מאוד מפותחת שהדברים האלה שעליהם את דיברת, פיתוח תודעה מגדרית בקרב הורים משפיעים אחר כך לחינוך לטווח ארוך בצורה שהיא פנומנלית.

<לילי פרגמניקוב: זה שאמא שלי הכניסה לי לראש שבעצם היא יוצאת לעבוד והיא לא מתנצלת על כך, לא מתנצלת על כך, רגשות האשם בצד, אני הולכת לפתח לעצמי קריירה, זה משהו שהנחה אותי במשך כל חיי והוביל אותי בעצם לעשות את מה שאני עושה היום.

<לילי פרגמניקוב: העמותה שלנו באמת בעיקר מתמקדת בעבודה עם ילדים, עם נוער בתיכונים ובתי ספר וגם עם צוותים חינוכיים, כי התחלנו להבין שבעצם סוכני השינוי המאוד משמעותיים אלו המורים.

<לילי פרגמניקוב: ועכשיו אנחנו גם עוברות - - -

מירב בן ארי: איך השיתוף פעולה שלכם עם המשרד?

<אושרה לרר שייב: אני חייבת להגיד שהולדת העמותה הזאת נולדה בעצם אצלנו כשהגיעו אלינו סטודנטים וסטודנטיות שאמרו, אנחנו רוצות לעשות משהו במגדר בהתנדבות ומה אפשר לעשות.

מירב בן ארי: הם היו סטודנטים או סטודנטיות למגדר?

<אושרה לרר שייב: לא לא.

<לילי פרגמניקוב: הסטודנטים והסטודנטיות שמתנדבים אצלנו הם סטודנטים מגוונים מכל הקשת של המקצועות.

<לילי פרגמניקוב: האמת שהעמותה הוקמה על ידי אנשים שבאו דווקא מרקע של מתמטיקה ומדעים, נשים שפשוט נתקלו שוב ושוב בשאלה של איך יכול להיות שאת לומדת את הנושא הזה, זה כל כך גברי בנוגע ללמידת מתמטיקה ופיזיקה ומדעים מדויקים.

<לילי פרגמניקוב: ובאמת יש לנו המון מתנדבים ומתנדבות חרוצים שרוצים מאוד לקחת חלק בכל הנושא הזה של קידום חינוך מגדרי.

<לילי פרגמניקוב: זה אולי הדבר הראשון שבכלל מדברים עליו באקטיביזם פמניסטי או מגדרי זה איך אנחנו מגיעים לאותם אנשים שלא יודעים ורוצים לפתח את זה.

<לילי פרגמניקוב: אני אשמח אם אידית תוכל להרחיב קצת על התכנים עצמם שאנחנו מעבירים ואני רק רוצה לציין בכוכבית שאנחנו מתחילים פיילוטים של עבודה עם הורים ואנחנו נשמח להתרחב.

<לילי פרגמניקוב: אנחנו מאוד מאוד מאוד מחפשות לדחוף את הנושא הזה כמה שיותר ולפתח את התודעה המגדרית, אבל אידית בואי תרחיבי שאני לא אתפוס לך את הבמה.

מירב בן ארי: בבקשה, אידית שאולי, מכנה משותף, מה התפקיד שלך?

<אידית שאולי: אני מנהלת את אזור המרכז, אזור המרכז גם כולל את הפריפריה שאנחנו עובדים עם רשת אורט וכן הלאה.

<אידית שאולי: חוץ מזה אנחנו גם עושים כנס שנתי שלא הזכרנו ואנחנו בעצם, המטרה של העמותה, זה להנגיש את הידע האקדמי בנושא מגדר לקהל הרחב.

<אידית שאולי: אנחנו עושים גם סדנאות בארגונים, עשינו ב-salesforce, ב-Google וכן הלאה.

<אידית שאולי: מבחינת ההגעה שלנו לתלמידים, אז הגענו בשנה שעברה ל-4000 תלמידים ותלמידות בכל הארץ שזה אומר שאנחנו מגיעים גם לעשות הכנות לצוות המורים והבנות שהמטרה העיקרית שלנו זה לעבור לעבוד עם סוכני החיברות, סוכני השינוי, אז אנחנו התחלנו לעשות פיילוט השנה גם לעבודה עם מורים וגם לעבודה עם הורים.

<אידית שאולי: הפיילוט לעבודה עם ההורים הגיעה מתוך צורך של בית הספר, מתוך בית ספר אורט מעלות, שעבדנו איתו, שהוא ביקש את ההרחבה הזאת והתחלנו לעשות את זה.

<אידית שאולי: בגדול, העיקרון שאנחנו מתבססים עליו הוא גם העלאת המודעות כמו שהיא אמרה על הפרסומות, הניתוחים של הפרסומות - - -

מירב בן ארי: מי מממן את הפעילות שלכם?

מירב בן ארי: בית הספר שמזמין?

<אידית שאולי: גם בתי הספר, זה תלוי באיזורים.

<אידית שאולי: בעיריית תל אביב ועיריית ירושלים יש לנו - - -

מירב בן ארי: גם תקציב של הרשות?

מירב בן ארי: מה זה תמיכות או תקציב - - -

<אידית שאולי: תקציב פר סדנאות שאנחנו מעבירים וחוץ מזה היה לנו קמפיין Headstart שמאוד הצליח - - -

מירב בן ארי: אה עשיתם Headstart, כמה גייסתם?

<אידית שאולי: 91,000 ₪

מירב בן ארי: בכמה זמן?

<אידית שאולי: חודש.

מירב בן ארי: יפה.

מירב בן ארי: כל הכבוד.

מירב בן ארי: אני עוקבת אחרי קמפיינים, זה יפה מאוד.

<אידית שאולי: כי המטרה חשובה ואנחנו באמת יש לנו - - -

מירב בן ארי: זה מטרה באמת חשובה.

מירב בן ארי: אז גם פילנתרופיה?

<לילי פרגמניקוב: אנחנו עובדים ועובדות על זה.

<לילי פרגמניקוב: אנחנו בעיקר מנסות כמה שיותר ליצור שיתופי פעולה ככה שהעמותה תעמוד בזכות עצמה ותעבוד אפילו יותר בכיוון של עסק חברתי, זה הכיוון לפחות שאנחנו - - -

מירב בן ארי: תגידי, הסטודנטים והסטודנטיות שמתנדבים אצלכם, מה הם מקבלים?

<לילי פרגמניקוב: סיפוק, הערכה - - -

מירב בן ארי: עזבי סיפוק, בואי תדברי איתי על דברים אמיתיים.

מירב בן ארי: שתי נקודות זכות?

<לילי פרגמניקוב: לא

<אידית שאולי: הם באים מתוך מוטיבציה ורצון לעשות שינוי.

מירב בן ארי: כמה סטודנטים יש לכם?

<אידית שאולי: יש לנו כרגע 80 מתנדבים.

מירב בן ארי: איזה מוסדות אקדמיים?

<אידית שאולי: אוניברסיטת תל אביב, ירושלים, העברית, מכללות.

מירב בן ארי: אז אני כבר יכולה להגיד לך שבכל המוסדות האלה, זה תכנית שאני קידמתי של מעורבות חברתית, יש אפשרות שהסטודנט חוץ מהסיפוק יקבל 2 נקודות זכות לקורס בחירה.

<אידית שאולי: קודם כל מעולה לשמוע, אבל חשוב לי גם להגיד שחוץ מהסטודנטים יש לנו גם אנשי הייטק - - -

מירב בן ארי: לא, עזבי את המתנדבים.

מירב בן ארי: המתנדבים שבאים מהייטק, אני מכירה את זה, הם באים פעם בזה.

מירב בן ארי: אם את רוצה לבנות מערך של התנדבות קבוע שהם יבואו כל שבוע, כמו קורס בחירה, במקום לקחת את תולדות האיסלאם או תולדות התנ"ך, היא יכולה לקחת קורס שנקרא אצלכם, אתם צריכים לסגור את זה מול המוסד ואז הסטודנט והסטודנטית, שגם ככה אנחנו יודעים שלא קל להיות סטודנט היום, יקבלו לפחות שתי נקודות קרדיט וזה יוכר להם כקורס בחירה.

מירב בן ארי: אני נותנת לך איזשהו רעיון כי חבר'ה שבאים מהייטק זה חבר'ה שזה מאוד משתנה, בטח אתן יודעות.

מירב בן ארי: וגם זה יהיה לך מנוף לגייס יותר סטודנטים או סטודנטיות.

<לילי פרגמניקוב: לקחנו לתשומת ליבנו.

<אידית שאולי: גם חשוב לנו להגיד שבעצם ההכוונה שלנו עכשיו לעבודה עם סוכני השינוי ראינו שצורך מאוד גדול זה בעצם כלים פרקטיים.

<אידית שאולי: זאת אומרת, לדבר את השיח בגדול הרבה יודעים אבל הם רוצים, אחת, שתיים, שלוש מה לעשות.

<אידית שאולי: אז גם הכנו צ'קליסט למורה שממש לפני שיעור - - -

מירב בן ארי: יש עוד עמותות שעוסקות בזה כמוכם, בנושא של מגדר?

<אידית שאולי: בנושא הספציפי של סטראוטיפים מגדריים והעלאת המודעות אליהם אני לא מכירה באופן אישי - - -

<קריאה: בטוח יש.

<קריאה: כחלק ממכלול.

מירב בן ארי: את מהעמותה שלהם גם?

<קריאה: לא, אני מנציבות שירות המדינה.

מירב בן ארי: אה אוקיי בסדר.

<קריאה: גם לי יש מה להגיד.

<אושרה לרר שייב: יש הרבה עמותות שעוסקות בתחום אבל אני חייבת לציין שהעמותה היחידה שקיבלה תו תקן ירוק מאיתנו זה מכנה משותף.

<אושרה לרר שייב: כיוון שהם יודעים לשלב בין מגדר לחינוך.

<אושרה לרר שייב: כי הרבה עמותות קמות מתוך תפיסה מגדרית וחסרה להם התפיסה החינוכית.

מירב בן ארי: בסדר גמור, משפט אחרון לסיכום.

<אידית שאולי: משפט אחרון, התקווה שלנו היא גם לעשות איזשהו צ'קליסט להורים, איזה משהו שנוכל להפיץ ולעשות להם בסדנא יחסית קצרה, מפאת המשאבים שיש לנו כעת, ונוכל להתפתח בהמשך.

מירב בן ארי: כל הכבוד.

מירב בן ארי: ישר כוח על הפעילות שלכן, תמשיכו עם זה, בהחלט גאווה לשמוע אתכן.

מירב בן ארי: אני רוצה רגע לאזן עם הדור הצעיר.

מירב בן ארי: טל רחמים, ממועצת תלמידים והנוער, חבר ועדת מיניות ומגדר במועצה הארצית.

<טל רחמים: תודה רבה, אנחנו באמת במועצה הארצית אנחנו עובדים הרבה - - -

מירב בן ארי: חתיכת תפקיד יש לך שם.

<טל רחמים: עם החברי כנסת והנושאים האלה.

<טל רחמים: באמת גם עכשיו ככה משהו שקשור לנושא, באמת הקמנו לפני שנתיים - שלוש, משהו כזה, צוות שנקרא מיניות ומגדר במועצה הארצית כי הבנו שזה נושא שבני הנוער עצמם בארץ לא מבינים עליו בכלל.

<טל רחמים: דוגמא ממני קצת, אני בא מבית ספר דתי, כיפה חמודה כזאתי.

<טל רחמים: בבית ספר שלי אני הבנאדם הראשון שלימד תלמידים בבית ספר ובבתי ספר אחרים על זה שיש עוד אותיות חוץ מ-ל' ו-ה' בלהט"ב.

<טל רחמים: בעצם, עד אז אף אחד לא ידע מה זה, מבחינתם הרבה תלמידים באו אלי "ההומו היחיד שאני מכיר זה אסי עזר" וגם זה רק מה שמופיע בטלוויזיה וזה מגיע גם במגדריות.

<טל רחמים: בהרבה בתי ספר, גם במגזר הדתי וגם במגזרים אחרים אין את הנושא הזה ועכשיו במועצה הארצית אנחנו התחלנו פרויקט שאנחנו קודם כל אנחנו עכשיו חותמים על אמנה עם עמותות באמת, גם על מיניות וגם על מגדר אנחנו חותמים עם איגי, עם הבית הפתוח, עם כל מיני מקומות.

<טל רחמים: אנחנו נשמח באמת לשיתופי פעולה עם כל מי שדיברו פה על העמותות, אם אתם מעוניינים לשלוח עוד אלינו אז אנחנו נשמח.

<טל רחמים: אנחנו גם עכשיו מארגנים קול קורא למורים ולמנהלי בתי הספר באמת להעביר לתלמידים עצמם, כי ההורים עד כמה שזה חשוב, אבל הילדים עצמם לא יודעים את זה.

<טל רחמים: הורה בדרך כלל יעדיף לראות את המצב במשקפיים הוורודות, במשקפיים של אין דבר כזה, זה לא קיים, הרבה הורים יכחישו.

<טל רחמים: עד כמה שיש הורים שיהיו כמוך וידברו עם הבן שלהם ובאמת יעשו שינוי מגדרי, אבל רוב ההורים יעדיפו לראות את זה שהבן או הבת שלהם מתחתן במשפחה נורמטיבית מסוימת, שבן מתחתן עם בת ונולד להם ילד וכלב כמובן, כמו שנאמר פה מקודם.

<טל רחמים: הורים יכחישו את זה, לא משנה מה, כל עוד התלמידים לא באים בעצמם ואומרים, יכול להיות שזה באמת אפשרי שזה יהיה בן עם בן, ובת עם בת, ואולי חתול ואולי ארנבת בכלל.

<טל רחמים: כל עוד זה לא יקרה מהילדים עצמם ההורים בחיים לא ישימו לב לזה שמשהו מתרחש והם יעדיפו להכחיש את זה.

<טל רחמים: אז כרגע אנחנו באמת מתמקדים יותר בנוער וזה באמת הרבה יותר חשוב, לפי דעתי לפחות, שזה יבוא מהילדים עצמם.

<טל רחמים: כי כל עוד הילדים לא יודעים את זה אז ההורים עצמם לא - - -

מירב בן ארי: איך אתם מקדמים את עצמכם בבתי הספר?

<טל רחמים: כרגע אנחנו באמת מדברים המון עם הנהלות בתי ספר בכל רחבי הארץ, אנחנו שולחים להם הצעות לעמותות שמעבירות סדנאות.

מירב בן ארי: אתה מכיר את העמותה?

<טל רחמים: עכשיו באמת, לא יצא לנו לשמוע עליכם ואנחנו נשמח - - -

מירב בן ארי: אולי תדברו אחרי.

<טל רחמים: אנחנו בינתיים עושים רשימת עמותות שיעבירו סדנאות לתלמידים עצמם.

<טל רחמים: הרבה פעמים מנהלים מסרבים או נענים בחיוב, זה תלוי במקום.

<טל רחמים: אבל אנחנו באמת משתדלים להגיע לכל תלמיד בארץ ולדבר על זה.

<טל רחמים: יש לנו גם עכשיו מוקד פניות מעבר ל-"סליחה, באיזו זכות" יש לנו מוקד פניות רחב גם על הנושא הזה שמגיעים אליו מכל רחבי הארץ תלמידים שבאמת באים לשאול שאלות.

<טל רחמים: גם באתר של המועצה עכשיו החדש, שנפתח ביום רביעי הזה, מזל טוב לנו, נפתח גם מוקד שקשור רק לזה.

<טל רחמים: מעבר לזה אנחנו גם כרגע מתמקדים בנושא - - - כרגע בחרנו נושא אחד שזה טרנסג'נדרים וטרנסג'נדריות שאנחנו מעבירים את זה בינתיים כמוקד.

<טל רחמים: אנחנו העברנו רשימה של בסביבות 20 עמותות שמתמקדות בזה למנהלי בתי ספר - - -

מירב בן ארי: 20 עמותות שמתעסקות בטרנג'נדרים?

<טל רחמים: כן.

<טל רחמים: כל אחת - - -

מירב בן ארי: זה משהו, כל 10 אנשים מייעצים.

מירב בן ארי: יש לך עמותה שנקראת מעברים היא עמותה הכי משמעותית, נראה לי שתתחיל איתם לפני שאתה מתפזר לעוד 20.

<טל רחמים: לכל מחוז אנחנו מעבירים את העמותות החזקות ביותר שנמצאות במחוז שלו כי יש עמותות שמתמקדות באזורים כמו תל אביב, ירושלים, ובעצם אנחנו מנסים להגיע גם לאילת לפעמים או לקרית שמונה או עפולה או מקומות שלא מגיעים אליהם.

<טל רחמים: באמת אנחנו מנסים.

<טל רחמים: כרגע גם - - -

מירב בן ארי: משפט סיכום, זו שלידך האם את רוצה להוסיף משהו?

<קריאה: לא.

<קריאה: אבל זה שוויון מגדרי מה שעשית עכשיו.

מירב בן ארי: בטח אני רואה, אל תדאגי, אני רואה הכל.

<טל רחמים: דווקא כרגע לפי מה שהולך פה בשולחן אנחנו המיעוט.

מירב בן ארי: אתה צודק.

<טל רחמים: בשמחה שיהיה מיעוט תמיד אפילו.

<טל רחמים: אנחנו נשמח לכל שיתוף פעולה אפשרי, אנחנו פתוחים לכל רעיון אפשרי וצריך לקדם את הצד של הנוער בזה ולא רק את ההורים.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: שיהיה לך בהצלחה עם האתר גם אם אתה שומע.

מירב בן ארי: עורכת דין מרים זלקינד, מנהלת קידום ומדיניות, שדולת הנשים, בבקשה.

<מרים זלקינד: שלום, אז קודם כל גם אני כמו לילי נכנסתי בשבוע שעבר לתפקיד ואני מאוד מאוד שמחה להיות כאן ולהכיר את הנפשות הפועלות, לשמוע את הדברים החשובים שנאמרים כאן.

<מרים זלקינד: אני חושבת שזה דיון חשוב ומרתק.

<מרים זלקינד: אני כן רוצה להגיד שנכון שהכותרת של הוועדה כאן זה מתן כלים להורים לחינוך שוויוני מגדרי לילדיהם, שזה דבר חשוב מאין כמוהו ובהחלט חייבים לתת לזה את הדגש.

<מרים זלקינד: אבל אני חושבת שבנוסף ההורים לא יכולים לעמוד לבדם בפרץ.

<מרים זלקינד: כלומר, יש צורך מאוד מאוד גדול שהמדינה תדאג לחינוך המגדרי, תכניס אותו כחובה בתכניות הלימוד, תכשיר מורים ומורות לתת חינוך מגדרי.

<מרים זלקינד: אני יודעת שכבר בשנת 2002, ואני אשמח לשמוע אחר כך על דברים שאני אולי לא יודעת בתחום הזה, אבל ב-2002 כבר יצא חוזר מנכ"ל שמחייב את בתי הספר להטמיע חינוך מגדרי.

<מרים זלקינד: ככל שאנחנו יודעות, יכול להיות מצב שילד או ילדה בישראל יעברו את כל מערכת החינוך שלהם בלי לעבור חינוך מגדרי משמעותי.

<מרים זלקינד: בעינינו זה דבר שצריך לשנות אותו ויפה שעה אחת קודם.

<מרים זלקינד: אני חושבת שצריכים להיות יעדים מדידים לכמה בתי ספר מטמיעים את המגדר, לכמה מורים מוכשרים לנושא הזה, זה משהו שצריך לדווח עליו ושתהיה לנו יכולת למדוד אותו, כי אחרת לצערי ולצערנו, זה לא משהו שישתנה בזמן הקרוב אם לא נדע באמת כמה זה קורה וכמה בבית הספר זה ניתן, כמה מורים מוכשרים לכך, זה מה שרציתי להגיד ובהצלחה לכולם.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: קרן חדד טאוב, מקול"ך, בבקשה.

<קרן חדד-טאוב: אז אני מארגון קול"ך.

<קרן חדד-טאוב: בארגון קול"ך לפני כשנתיים הקמנו קבוצת פעולה של הורים, בעיקר אמהות הגיעו, כדי לדון בקושי שבנושא שוויון מגדרי בבתי הספר הדתיים.

<קרן חדד-טאוב: אנחנו נוכחנו שנורא קל לראות את ההבדלים כי בנים לומדים בנפרד מבנות.

<קרן חדד-טאוב: הפער קיים בעיקר, הוא מתחיל מהגן בעצם, אבל אפשר לראות אותו בתכניות הלימודים.

<קרן חדד-טאוב: יש תכניות לימודים שונות לבנים ובנות, יש ספרי לימוד שונים לבנים ולבנות.

<קרן חדד-טאוב: אנחנו רואים את זה שבתחום המדעים יש הרבה פחות בנות שלומדות.

<קרן חדד-טאוב: אנחנו נראה הרבה אולפנות שאין בהן מגמות כימיה ופיזיקה, מתמטיקה הן עוד איכשהו בסדר.

<קרן חדד-טאוב: הפער בלימודי הקודש גם מתחיל מכיתה א'-ב', בנים יכולים ללמוד משנה מכיתה - - -

מירב בן ארי: קול"ך זו עמותה נכון?

<קרן חדד-טאוב: כן זה פורום - - -

מירב בן ארי: שמה בעצם אתן עושות, תסבירי לי.

<קרן חדד-טאוב: אז אנחנו ישבנו יחד אמהות, קבוצת פעולה של אמהות ועמדנו דרך הסיפורים שאמהות הביאו על הפער בין הרצון של ההורים לשנות לבין התגובות שהן מקבלות ממנח"י.

<קרן חדד-טאוב: הפער נוצר בהעדר, להורים לא היה ידע והם קיבלו תשובות שאי אפשר.

<קרן חדד-טאוב: יש שונות מאוד מאוד גבוהה בין מחוזות שונים לאוכלוסיות שונות, ולכן הפעילות שלנו בעצם היתה מוכוונת לבניית - - - גם לתווך את הידע, זאת אומרת מה חוזר מנכ"ל אומר, מה ההנחיות של מנח"י שהרבה פעמים פשוט אין הנחיות - - -

מירב בן ארי: רגע, אני לא מצליחה להבין, את פועלת בתוך בתי הספר?

<קרן חדד-טאוב: אנחנו פועלים מול ההורים.

<קרן חדד-טאוב: עכשיו אנחנו בשלבי סיום של כתיבת מדריך - - -

מירב בן ארי: להורה.

<קרן חדד-טאוב: כן.

מירב בן ארי: אבל מי יפיץ לך את זה להורים?

<קרן חדד-טאוב: אנחנו כארגון שטח.

<אושרה לרר שייב: ארגון קול"ך זה הארגון הפמניסטי הגדול ביותר שפועל במגזר הדתי.

<אושרה לרר שייב: הן עושות עוד הרבה דברים והיא מספרת על פעילות אחת של מה שהן עושות - - -

מירב בן ארי: אבל איך היא מגיעה להורים בבתי ספר?

<קריאה: יש לה רשימות תפוצה.

מירב בן ארי: אז אין לך קשר עם משרד החינוך

<קרן חדד-טאוב: יש לנו קשר, יש לנו תכנית - - -

מירב בן ארי: עם עיריית ירושלים מנהל חינוך.

<קרן חדד-טאוב: לא, יש את מנהל החינוך הדתי בכלל.

<קרן חדד-טאוב: יש את אברהם ליפשיץ, חמ"ד.

<קרן חדד-טאוב: יש לנו תכנית שעובדת גם בבתי הספר, אבל היא פונה לילדים, תכנית תל"ם שהיא בעצם ההתאמה של התכניות לשוויון מגדרי לבתי ספר דתיים, זאת אומרת סוגיות שהן ספציפיות, אבל פה באנו לדבר על ההורים אז.

מירב בן ארי: לא, אנחנו מדברים פה כמו שאת רואה על כל מיני דברים אבל בסדר.

<קרן חדד-טאוב: אני משתדלת להשתדל צמודה לנושא.

מירב בן ארי: אז עכשיו אתם בשלב סיום של המדריך?

<קרן חדד-טאוב: של המדריך, שהמטרה שהוא יתן כלים להורים להיות אקטיביסטים בבתי הספר שלהם.

<קרן חדד-טאוב: בגלל שיש שונות גם מבחינת הפתיחות.

<קרן חדד-טאוב: אנחנו לא מאמינות בזה שאנחנו צריכות לכפות פתרון אחד על כל בתי הספר.

<קרן חדד-טאוב: כל בית ספר יש לו גוון וצורך משלו ולכן המטרה היא לייצר איזשהו מהלך כולל של ההורים בבתי הספר.

<קרן חדד-טאוב: היום למשל, בנושא של לימוד גמרא לבנות נוצר מצב קצת אבסורדי שבו ההנחיה של המשרד היא שבאופן אוטומטי בנים ובנות לומדים בנפרד.

<קרן חדד-טאוב: זאת אומרת, בנות ילמדו משנה ובנים ילמדו גמרא בכיתה מעורבת ורק אם - - - וכרגע האחריות היא על ההורים לייצר רוב, שאם יש מעל 50% הורים שרוצים שהבנות ילמדו גמרא אז הבנות גם ילמדו גמרא.

<קרן חדד-טאוב: בעצם מצב הפוך שצריך להיות מלכתחילה שכולן לומדות.

מירב בן ארי: שכולן יכולות לקבל את האפשרות.

מירב בן ארי: אוקיי תודה, בראונשטיין אלה, המכללה למנהל, בבקשה.

<אלה בראונשטיין: תודה על זכות הדיבור.

<אלה בראונשטיין: אני סטודנטית ללימודי משפחה, ואחד הקורסים שאנחנו לומדים הוא כלכלת משפחה.

<אלה בראונשטיין: אם אני מסתכלת על סביבותיי אני רואה שהחינוך המסורתי אומר לנשים לא לדבר על כסף ולא להתנהל עם כסף ואני חושבת שזה מאוד מאוד מגדיל את הפער המגדרי.

<אלה בראונשטיין: הייתי מאוד מאוד שמחה לראות אם בתיכונים היו לומדים קורס לכלכלת משפחה.

<אלה בראונשטיין: ההתנהלות הפשוטה והיום יומית איך לבדוק את כל ספקי האינטרנט למיניהם והביטוחים למיניהם ואיך לנהל את החשבונות.

<אלה בראונשטיין: תודה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: הערה נבונה.

מירב בן ארי: אגב, את יודעת שבמשרד החינוך יש את - - -

<אושרה לרר שייב: יש תכנית של חינוך פיננסי - - -

מירב בן ארי: זאת תכנית חדשה?

<אושרה לרר שייב: זאת תכנית שהיא קיימת לדעתי שלוש שנים כבר.

<אושרה לרר שייב: היא אחד התוצרים של המחאה, מחאת 2011.

<אושרה לרר שייב: אני לא יכולה לתת עליה פרטים כי זה לא במנהל שלנו.

מירב בן ארי: שווה לך לבדוק את התכנית הזאת, אני אומרת את זה לאלה.

<אלה בראונשטיין: אין ביכולתי להכניס את זה לבתי הספר.

מירב בן ארי: לא לא, זה אני יודעת, כי פשוט שמענו על זה לאחרונה בוועדת חינוך על העניין של לתת כלים כלכליים יותר - - -

<קריאה: יש הצעת חוק של חברת הכנסת תמר זנדברג בדיוק בנושא הזה, לתת חינוך פיננסי לבתי הספר- - -

מירב בן ארי: לא צריך הצעת חוק, צריך שמשרד החינוך יעשה את זה.

מירב בן ארי: המציאות היא - - -

<קריאה: גם המפקחת על הבנקים - - -

מירב בן ארי: המציאות היא שמשרד החינוך צריך להכניס את זה.

מירב בן ארי: אוקיי.

מירב בן ארי: חגית ביטן, רכזת הגיל הרך במכללת הורים בראשון לציון.

מירב בן ארי: קשר לדוד ביטן?

<חגית ביטן: כן.

מירב בן ארי: מה?

<חגית ביטן: אשתו.

מירב בן ארי: אה את אשתו.

מירב בן ארי: היית צריכה להגיד את זה ראשונה.

<חגית ביטן: ככה, מכללת הורים בראשון קיימת כ-17 שנים.

<חגית ביטן: היא פועלת בהעשרה ומתן כלים להורות מיטיבה באמצעות סדרות הרצאות ללא תשלום וסדנאות להורים בתשלום מסובסד.

<חגית ביטן: אנחנו פועלים בימים אלה להקמת בית להורות ולמשפחה בשיתוף הרווחה והחינוך.

<חגית ביטן: השירותים שאנחנו מנגישים לכלל האוכלוסיות, כשאנחנו רואים נוכחות גוברת והולכת של אבות בסדנאות שלנו, אותם אנחנו מודדים גם באמצעות שלא גובים תשלום נוסף.

<חגית ביטן: התכנים מתמקדים גם במסרים של הורות שוויונית, עידוד שוויון מגדרי בחינוך הביתי ואנחנו באמת רואים תוצאות.

<חגית ביטן: עשינו פעולות בנושא של הקהילה הלהט"בית, אמהות יחידניות וזה הולך ומתרחב, אנחנו רואים באמת נוכחות גוברת שזה נותן את המענה.

מירב בן ארי: את עובדת מול בתי ספר, גנים?

<חגית ביטן: כמובן, אנחנו עובדים, בכדי לגייס הורים לסדנאות שלנו, בשיתוף עם גננות, הורים, אנחנו עושים reaching out, פונים לגנים.

<חגית ביטן: יש לנו גם מנחות בית ספריות כמו באשדוד, שאנחנו ככה, לקחנו גם את הפרויקט מהם.

מירב בן ארי: העירייה מממנת את זה?

<חגית ביטן: העירייה מממנת, חלק זה גם - - - הסנדאות למשל, מממנות את עצמן כמעט, ההרצאות בחינם וגם אנחנו כל הזמן הולכים ומתרחבים בפעילות שלנו באמת בשאיפה גם להקים בית, אולי לא אם - - - משהו בסגנון עם דגש לגיל הרך.

מירב בן ארי: זאת אומרת שהפעילות כרגע היא בתוך המסגרות החינוכיות.

מירב בן ארי: את לא יכולה לעשות את ההרצאות שלך, אין לך מקום.

<חגית ביטן: לא לא לא, אנחנו עושים ברחבי העיר סדרות של הרצאות להורים שאנחנו מפרסמים אותן לבתי הספר ברשימת דיוור שלנו, זה ברחבי העיר, במרכזים קהילתיים גם.

<חגית ביטן: וגם יש לנו את ההנחיה הפרטנית בבתי ספר וסדנאות להורים שהם גם בגנים וגם במקומות עירוניים.

<חגית ביטן: אנחנו ככה מנסים להיות בכל מקום.

מירב בן ארי: הבנתי.

מירב בן ארי: יפה.

מירב בן ארי: אז עכשיו את רק מחכה לראות אם יהיה בית - - -

<חגית ביטן: אנחנו ככה ממש בתחילת הדרך - - -

מירב בן ארי: שזה מאוד דומה למה שקורה באשדוד.

מירב בן ארי: יפה מאוד, טוב שיהיה בהצלחה.

מירב בן ארי: יש לך גב מהקואליציה, את בטח יודעת.

מירב בן ארי: נחמה גולדווסר, סטודנטית גם במכללה למנהל.

<נחמה גולדווסר: שלום, שמי נחמה גולדווסר, אני תלמידת תואר שני - - -

מירב בן ארי: תגידי, רגע, אני חייבת לשאול אותך בגלל שאת מראשון, יש קשר לזה שמלמדים שם?

מירב בן ארי: כי היא אומרת שזה המקום היחיד בארץ שמלמד, יש לכם קשר?

<חגית ביטן: עם הלימודי משפחה, בוודאי.

<חגית ביטן: יש לנו פרויקט בלימודי משפחה, הם באים לעשות אצלנו התמחות בנושא של הדרכת הורים.

<חגית ביטן: פרויקט משותף.

מירב בן ארי: אה יופי.

מירב בן ארי: כי אמרתי אם אתם בראשון והם בראשון אז אני בודקת כל מיני אפשרויות לקשרים.

<נחמה גולדווסר: תודה.

<נחמה גולדווסר: אני תלמידת תואר שני במכללה למנהל ומדעי ההתנהגות באמת במסלול משפחה כמו שאמרת ואני גם בעלת סוכנות ביטוח שמעסיקה 10 עובדים, אני גם אלקטורית בפורום ההורים הארצי מטעם העיר תל אביב ובקורס מפקחי רכישה הייתי אישה יחידה.

<נחמה גולדווסר: שהייתי שם אז הבנתי שאם אני אישה יחידה אז כנראה שהשכר טוב.

<נחמה גולדווסר: מה שרציתי להגיד - - -

מירב בן ארי: רגע, השכר היה טוב ?

<נחמה גולדווסר: מצויין.

<נחמה גולדווסר: מה שרציתי להגיד שמה שבוער בעורקיי זה הפער בשכר בין נשים לגברים.

<נחמה גולדווסר: ואני כל פורום שאני יכולה ובכל הזדמנות אני גם נותנת עזרה לנשים שהן בתחילת עסק בהתהוותו, אבל אני מרגישה שאין פה מספיק תמיכה ביזמות לנשים.

<נחמה גולדווסר: הכוונה, אפילו עסקים פשוטים, מישהי רוצה לעשות ציפורניים, היא צריכה לדעת דברים בסיסיים.

<נחמה גולדווסר: אין לנו מספיק כלים היום לעזור לנשים, לפחות מה שאני רואה, בהקמת עסק ראשוני.

<נחמה גולדווסר: עכשיו אני עושה את זה המון פעמים בהתנדבות לכל מיני נשים שאני מכירה וגם גיליתי למשל בעיר תל אביב שחברת גוגל, להבדיל, עושה בחינם לנשים חינוך טכנולוגי, נותנת בתל אביב ביגאל אלון, חינם לגמרי.

<נחמה גולדווסר: עכשיו אנשים לא יודעים על זה, יש כל מיני פרויקטים קטנים, אבל לדעתי, ברמת מאקרו אין מספיק תמיכה בנשים שרוצות להקים עסק - - -

מירב בן ארי: וכל יוזמות כאלה.

מירב בן ארי: אגב, יש גם קורסים של הכשרה מקצועית שהם רק לנשים, אפרופו, קוסמטיקה וזה.

מירב בן ארי: שתדעי שיש קורסים של משרד הכלכלה - - -

<נחמה גולדווסר: שגם מלמדים אותן איך - - - מע"מ, ביטוח לאומי, כל מיני דברים כאלה?

מירב בן ארי: כן, היה לי לפני יומיים חוג בית ואחד החבר'ה הצעירים שאל על אמא שלו והפניתי אותו לאתר של משרד הכלכלה.

מירב בן ארי: יש קורסים שהם, כמובן יש כאלה שגם נשים גם גברים, אבל אפשר ללכת וללמוד גם הכשרה על חשבון המדינה וגם לא מספיק יודעים את זה.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: מנציבות שירות המדינה רצית להוסיף, רק תגידי את השם שלך כי לא נרשמת אצלי.

<ענבר סבג: ענבר סבג.

מירב בן ארי: והתפקיד בנציבות?

<ענבר סבג: אני מנהלת תכנון אסטרטגי של קידום נשים.

<ענבר סבג: רציתי להגיד כמה דברים.

<ענבר סבג: אם מתעסקים היום בעיקר בהורים אז לאחרונה הוציאה נציבות המדינה, בעיקר האגף לשוויון מגדרי, אוגדן זכויות הורות ומשפחה שמיועד לכל עובדי שירות המדינה, שמטרתו בעצם להעלות את המודעות לזכויות של הורים שעובדים בשירות המדינה.

<ענבר סבג: דבר שני - - -

מירב בן ארי: איפה זה נמצא האוגדן?

<ענבר סבג: באתר, באינטרנט.

מירב בן ארי: של נציבות שירות המדינה.

<ענבר סבג: כן תחת האגף לשוויון מגדרי.

<ענבר סבג: אנחנו שלחנו את האוגדן הזה לכל עובדי שירות המדינה.

<ענבר סבג: יש לנו ממונות על שוויון מגדרי בכל אחד ממשרדי הממשלה שהן מהוות סוכנות שינוי שלנו בשטח וגם באמצעותן אנחנו מפזרות מידעים בנושא, זה דבר אחד.

<ענבר סבג: דבר שני יצאנו לפיילוט עבודה מהבית שנועד לתת להורים בשירות המדינה את האפשרות לעבוד מהבית.

<ענבר סבג: הפיילוט עכשיו הוא אמנם על קבוצה מאוד קטנה ומוגדרת כי הוא פיילוט.

מירב בן ארי: כמה?

<ענבר סבג: היום יש בפיילוט כ-1000 איש, אבל בעיקרון יש כוונה להרחיב את הפיילוט הזה גם בעתיד.

<ענבר סבג: זה אומר שעל מנת לתרום לאיזון חיים עבודה טוב יותר גם נשים וגם גברים יכולים לעבוד בחלק מהשעות הנוספות שלהם מהבית ולקבל על זה שכר כמו שקורה במגזר העסקי.

מירב בן ארי: כמה זמן זה כבר הפיילוט?

<ענבר סבג: פיילוט יצא לדרך בפברואר האחרון, הוא מתוכנן להמשך כשנתיים ואחריו בנינו מדדי בקרה מאוד ספציפיים כדי לבחון את היעילות של הפיילוט, כמה אנשים ניצלו את הזכות הזאת.

<ענבר סבג: ודבר שחשוב להגיד בהקשר הזה, בעקבות פיילוט עבודה מהבית יותר גברים מנצלים היום זכויות הורות בשירות המדינה.

<ענבר סבג: מה זה אומר?

<ענבר סבג: את האפשרות לצאת יותר מוקדם.

<ענבר סבג: דרך אגב, שירות המדינה, אני לא יודעת אם אתם יודעים, הוא המעסיק הכי גדול מהבחינה הזאת שהוא, זכויות הורות, הן נר לרגליו.

<ענבר סבג: כל מה שקשור למשרת אם בוטל, היום אנחנו במשרת הורה, גם גברים יכולים לנצל זכויות הורות וקיצור יום עבודה ואנחנו מובילים בכל מיני תחומים.

<ענבר סבג: בשנת 2017 אנחנו גם מתכננים לעשות קורסי הורות שוויונית להורים בשירות המדינה להעלאת המודעות לכל מה שקשור לשוויוניות במשק הבית, גם בבית, מהבחינה הזאת שהם לא רק באים, עובדים, עובדים בשירות המדינה, אלא גם מודעים ליתרונות של הורות שוויונית ולזה שבעצם גם אבות ייצאו מוקדם ויהיו עם הילדים.

<ענבר סבג: זה מה שרציתי להגיד.

מירב בן ארי: יפה, דברים מאוד חשובים.

מירב בן ארי: אני מסכמת כי אני סיימתי את כל אלה שבזכות דיבור, יש מישהו - - -

<קריאה: אפשר משהו?

מירב בן ארי: כן, אז תיכף, יש פה נשים שיושבות פה מהתחלה, את הגעת עכשיו.

<נורית שכטר: נורית שכטר מפורום ועדי ההורים הישוביים - - -

מירב בן ארי: כן האמת שאני תהיתי לגביכם כי כשהיא דיברה על זה אמרתי איפה ועד ההורים, אני מכירה שאתן מכירות את פז אבל יופי, בסדר גמור.

<נורית שכטר: הגיעו הצד הנשי - - -

מירב בן ארי: ובצדק.

<נורית שכטר: גם בצדק וגם הגברים יכלו להגיע, אבל מאחר שכולם מתנדבים ועושים את זה ב- - - אז אנחנו מגיעים מי שיכול.

<נורית שכטר: אני חשבתי דבר ראשון כשאנחנו מדברים על שוויון מגדרי אנחנו צריכים למקד חשיבה מי דמויות המודל שיש לנו בבתי הספר, מי מוביל את התהליכים האלה.

<נורית שכטר: כשאנחנו מסתכלים על מי מוביל את התהליך הזה ונותנים למורה שאין לה מושג בדברים האלה אז בעצם היא לא יכולה להוביל תהליך חשיבתי כזה.

<נורית שכטר: מצד שני, אנחנו יכולים גם להסתכל כמה מורים ממין זכר יש בבתי הספר וכבר לומר, אוקיי, זה מעלה בעצם שאלה, איפה המקום של הגבר בתוך הבית ספר, האם יש לנו מקום לבוא ולעודד מורים וגברים שגם יהיו בתוך בתי הספר וייחשפו לילדים.

<נורית שכטר: זה דבר ראשון.

<נורית שכטר: הדבר השני, אני רואה חשיבות מאוד מאוד גדולה, ודיברו על זה גם קודמותיי, לעידוד המשפחה להיות ביחד.

<נורית שכטר: אבל כדי שיהיו ביחד וכשכולם עובדים מאוד מאוד קשה כל היום ולוח החופשות לא מותאם ללוח החופשות של העבודה אז אנחנו נמצאים פה באיזשהו קונפליקט שבעצם המשפחה יכולה להיות בהרבה מאוד קורסים, אבל ליישם את הקורס בפועל עם המשפחה ולהיות ב-bonding עם הילד שלך, אחד על אחד, כל מיני דברים שמקדמים את הקשר האישי עם הילד, ולהוביל את החשיבה הזאת של אני הורה, אני הורה מעצים, אני הורה מחבר, אבל אין לי מתי לעשות את זה, אז זה בעצם, מתי אנחנו באים ומתרגלים את מה כל שלמדנו בכל הקורסים.

<נורית שכטר: אז יש חשיבות לקורסים, ויש חשיבות גם לבוא ולהקדיש את הזמן הזה שלא יהיו לנו אסרו חג לאסרו חג וחודשיים חופש בחופש, כשבעצם כל שאר ההורים עובדים ורק מפרפרים לאיזה סידור, וזה סידור, למצוא לילד.

<נורית שכטר: כשזה סידורים בדרך כלל של כל מיני בייביסיטרים כאלה ולא בהכרח דברים ערכיים, כי הדברים הערכיים עולים הרבה מאוד כסף.

<נורית שכטר: אני עוזבת את פורום ועדי ההורים הישוביים בגלל שאני יצאתי, אני הייתי הרבה מאוד זמן, ככה בפן אישי אם מותר לי לומר, שכירה בתעשייה אווירית.

<נורית שכטר: זה מאוד נוח להיות אמא עובדת בתוך המשרות האלה וזה מן סוג של כלוב של זהב ומתוך ההבנה שלי שחסרים ערכים.

<נורית שכטר: למשל בת מצווה מול בר מצווה.

<נורית שכטר: בבר מצווה יש את התוכן, התוכן מובנה, כבר יש בר מצווה, הוא צריך לעלות לתורה, זה כבר מובנה.

<נורית שכטר: אבל בבת מצווה מה יש?

<נורית שכטר: אז כל ההורים מג'נגלים כדי לחפש שיהיה או איזשהו ערך או לחלופין אם זה לא מעניין אותם פשוט לוקחים את הילדים לאיזשהו מועדון או פעילות אחרת שהיא לא בדיוק ערכית.

<נורית שכטר: מהמקום הזה אני החלטתי לצאת, לקחתי חופשה עכשיו למשך שנה והתחלתי בהקמה של איזשהי חברה שעושה, וההתלבטות היתה אם להקים את זה כעמותה או כעסק פרטי, במטרה לטעת חוויות וערכים בתוך הפעילויות שלנו.

<נורית שכטר: זה אומר bonding של ילדים, זה אומר שהיינו במחנה העצמה פה בכנסת ואחרי זה אני מקבלת מהבנות - - - משפט לסיום - אני חושבת שצריך דבר ראשון לעודד את הנשים העסקיות.

<נורית שכטר: אני עכשיו בתחילת דרך, אני רואה שזה קשה מאוד להיות עסקית במציאות של ימינו.

<נורית שכטר: קושי בחופשים, קשה לנו כלכלית, אני רואה את ה - - - נניח חופשת לידה, נניח חופשות מחלות שאין לנשים עסקיות ואם הייתי בשבוע שעבר בועידת העסקיות אז - - -

איילת נחמיאס ורבין: מה זה עסקיות את מתכוונת עצמאיות?

<נורית שכטר: אז הייתי בועידת העסקיות - - -בועידת נשים עצמאיות שבוע שעבר אז ליהיא לפיד אמרה שם שכל הזמן היא דיברה - - - אמא שלה שאלה - - - אמא שלה היתה עצמאית והיא עבדה אז השכנה שלה באה ואמרה לה את ילדת מפתח.

<נורית שכטר: אז היא באה לאמא שלה ושאלה אותה, אמא תגידי, מה זה ילדת מפתח, אז היא אמרה לה ילדת מפתח זה ילדה שאוהבים אותה, שמעצימים אותה וזה ילדה בוגרת בדיוק כמוך.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: משפט אחד כי אני חייבת לסיים.

<לאה גוטרמן: אני תלמידת תואר שני בלימודי משפחה, ולשמחתי לומדות איתנו נשים בדואיות שפשוט נחשפנו במסגרת העבודה לתרבות שלהן, ומה שראינו זה חוסר בהעצמה של האישה הבדואית, בהדרכה ההורית, בפעילויות משותפות לאוכלוסייה הישראלית והבדואית, וזה מתוך הכרה למעמד האישה שהוא שם יותר נחות גם בהיבט של גידול ילדים.

<לאה גוטרמן: כשבעצם כשהאישה מתגרשת הילדים כבר לא נשארים אצל האמא הם עוברים לאבא.

<לאה גוטרמן: והשאלה מה אנחנו עושים כחברה בשביל בעצם להרים את האוכלוסייה הזאת כי ככל שנעצב אותה בצורה יותר נבונה וטובה זה יזמין לנו פחות צרות בהמשך ויצור יותר שיתוף.

<לאה גוטרמן: אז אני לא יודעת איפה זה בא לידי ביטוי - - -

מירב בן ארי: תאמיני לי שיש פה כמה ועדות שמתעסקות היטב בחברה הבדואית.

מירב בן ארי: גם הוועדה הזו בעצמה סיירה, גם אנחנו ועדת החינוך סיירנו - - -

<לאה גוטרמן: אבל גם בפעילויות אני חושבת, של נשים ושל ילדים של בעצם - - -

מירב בן ארי: בסדר גמור.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: אנחנו צריכים לסיים את הדיון.

מירב בן ארי: את יכולה משפט מסכם איילת.

איילת נחמיאס ורבין: קודם כל אני באמת רוצה להתנצל בפניכם, אבל כשיש לנו ימים מיוחדים בכנסת אז אנחנו רצים בין הוועדות כדי לנסות ולמצות את כל הנושאים ואני מוכרחה להגיד לכם שבגלל שחוק ההסדרים נפל לנו כאן אז אתם תזומנו ליום המשפחה - השלמה כי חלק מהוועדות לא יכלו להתחייב היום לדיון.

איילת נחמיאס ורבין: ואני נורא מודה ליושבי הראש שכולם פנוי אליי ואמרו לי, אנחנו נעשה את זה בתחילת שנה הבאה, אז יהיו עוד דיונים בנושאים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: אני כמובן מודה לחברתי, חברת הכנסת מירב בן ארי.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד שמחה שנמצאת כאן אשתו של יושב ראש הקואליציה, חגית ביטן, שהיא אישה יקרה לי במיוחד.

איילת נחמיאס ורבין: וגם אני שמחה שהיא פה כי ככה הוא אולי יהיה יותר רגוע.

איילת נחמיאס ורבין: אז אני רוצה רגע לסכם באמת ולמצות את הדיון.

איילת נחמיאס ורבין: יש המון היבטים בנושא של נשים עצמאיות שאנחנו עוסקים בהם.

איילת נחמיאס ורבין: חברת הכנסת טלי פלוסקוב ואני עכשיו עמלות על איזשהי הצעת חוק למשל, שנשים עצמאיות שהן בחופשת לידה יוכלו גם לעבוד וגם לקבל את דמי הלידה, שלא תבוטל הזכאות שלהן לדמי לידה.

איילת נחמיאס ורבין: בשעה 15:30 היום בוועדת החינוך אנחנו נקיים דיון נוסף במסגרת יום המשפחה שעוסק במאבק החופשות שאני מובילה אותו יחד עם חברים כאן.

איילת נחמיאס ורבין: ואני מוכרחה להודות לחבר הכנסת מרגי שעודד אותי לקיים את הדיון הזה.

איילת נחמיאס ורבין: כלומר, אנחנו באמת מנסים לפרק את כל ההיבטים המורכבים מאוד של הנושא של גידול משפחה במדינת ישראל היום וזה באמת דבר מאוד מאוד לא טריוויאלי.

איילת נחמיאס ורבין: אני שמחה שאני זוכה לקשב במשרד האוצר בראשותו של משה כחלון ובאמת במשרדים נוספים כי מבינים שיש כאן איזשהי בעיה יסודית אם עולה 630 אלף ₪ לגדל ילד עד גיל 13 - - - אבל אם זה מה שאנחנו מדברים עליו אז צריך להבין על איזה דרמה אנחנו מדברים בהקשר הזה ועל כן החינוך לשוויון מגדרי הוא כל כך קריטי כדי לגדל יותר נשים עצמאיות ונשים שנהיו עצמאיות כלכלית.

איילת נחמיאס ורבין: אני מודה, נמצאת כאן פרופסור רחל פסטרנק שהיא דיקן החוג למדעי ההתנהגות במכללה למנהל, שותפים שלי, אתם גם מוזמנים לראות את התערוכה של פרי עיניהם הטובות של תלמידים מהמכללה למנהל שעסקו במשפחה, עיצוב פנים, אני מאוד מאוד מודה לכם על השותפות הזאת.

איילת נחמיאס ורבין: ביקשה ממני סימונה מורלי להשלים את זה שבמרכז להורות משמעותית הם עמלים על תכנית שתוגש למשרדי הממשלה להעצמת נשים בדואית דווקא, אפרופו מה שהועלה כאן.

איילת נחמיאס ורבין: שוב המון המון תודה על אורך הרוח ועל החשיבות שנתתם לדיון הזה היום.

מירב בן ארי: תודה רבה, חברת הכנסת נחמיאס ורבין.

מירב בן ארי: אני רוצה לסכם בכמה משפטים.

מירב בן ארי: ראשית לומר לכן תודה.

מירב בן ארי: אני אומרת לכן כי, תסלח לי כן, אבל הרוב מי שדיבר היו כאן נשים.

מירב בן ארי: לומר לכן תודה על זה ששיתפתן, היה כאן דיון מאוד מעניין, גם אחרי שהלכת, שמענו כאן על עמותות, על ארגונים, על יוזמות גם עצמאיות וגם של ארגונים חברתיים וכמובן אין ספק שראוי לציין את המכללה למנהל בראשון ובכלל את הפעילות של העיר ראשון וכמובן, הפעילות הכל כך מרשימה של המרכז הורים באשדוד.

מירב בן ארי: הוועדה קודם כל תפנה ליושב ראש השלטון המקומי, שחבל שאין כאן נציגות שלהם, הם הוזמנו לוועדה, שתדעי, ואנחנו נמליץ להם לקחת את המודל של אשדוד וכמובן לחשוב על אפשרויות לפתח אותו גם לרשויות אחרות.

מירב בן ארי: אני חושבת שאתם ממש מודל לחיקוי ואני חושבת שבמדינת ישראל מפתיע אותי שאין - - - איך אתם לא נמצאים בכל הארץ, אבל אני מאוד מקווה שזה יתפתח ושזה ישתנה כי מה שאת הצגת כאן זה היה מאוד מרשים, קראתי גם כאן את הכל מעניין וחשוב.

מירב בן ארי: פשוט עבודה נהדרת.

מירב בן ארי: כמובן, גם אני רוצה לציין את משרד החינוך, אני גם עובדת איתם הרבה בוועדת החינוך, גם הנושא הזה של בתוך המערכת החינוכית והעבודה המשותפת גם עם המועצת תלמידים על כישורי חיים, מפתח הלב שאנחנו שומעים הרבה.

מירב בן ארי: אבל בעיקר, אין ספק, שבכל מה שקשור להורים, אנחנו צריכים להעצים את ההתערבות שלנו.

מירב בן ארי: בעיקר כי הנושא של שוויון מגדרי, ודיברנו על זה בתחילת הדברים, זה מה שהילד רואה בבית.

מירב בן ארי: זאת אומרת, גם אם המורה בבית ספר תגיד לו הרבה דברים בסוף הוא חוזר הביתה והוא שומע דברים אחרים.

מירב בן ארי: לכן הליווי הורי, ראינו כאן מעמותה שעושה עבודה מצויינת, הוא מאוד קריטי.

מירב בן ארי: לא סתם אמרתי שאני במקרה, את לא שמעת מה שאמרתי, אבל יום שישי הייתי אצל המשפחה שלי ואחותי אמרה לי שהיא קיבלה פעם ראשונה, הוא בכיתה ז' חגגנו לו בר מצווה, והיא קיבלה הזמנה למן שלושה מפגשים להורים, וזה היה מאוד מרגש כי אף פעם היא לא קיבלה.

מירב בן ארי: אז הכל פה התחבר לי כי אני אומרת לעצמי, שאלתי כאן האם זה רק כשילד מגיע לשלבי המשבר, כיתה ז', או שזה לפני כן, ולכן בעיניי זה מאוד מאוד חשוב.

מירב בן ארי: יש כאן עמותה נהדרת שעושה גם פעילות בנושא הזה.

מירב בן ארי: אנחנו צריכים להעצים את זה.

מירב בן ארי: אני חושבת, ובאמת משפט אחרון, אתה רואה כמה יוזמות מגיעות מהשטח, אתה רואה כמה יוזמות מגיעות מהרשויות, יוזמות של נשים כמובן שעושות את זה.

מירב בן ארי: אני בהחלט חושבת שאנחנו צריכים לתת לזה את הגיבוי הראוי.

מירב בן ארי: גם, דרך אגב, מול משרד החינוך בהכרה של מה שהם עושים באשדוד, לחשוב איך כן אפשר לטפח את זה וכמובן - - -

<אושרה לרר שייב: הפעילות מתבצעת בתוך בתי ספר.

מירב בן ארי: זה מה שאני אומרת.

מירב בן ארי: אולי אפשר כן לשלב את זה.

מירב בן ארי: ואני מאוד מקווה שעוד מכללות ואוניברסיטאות אחרות יקחו את המודל של המכללה למנהל וגם - - -

<קריאה: אנחנו מקווים שלא.

איילת נחמיאס ורבין: אל תגידי את זה כי כבר הותקפתי על זה שאני משתפת פעולה עם מכללה פרטית, אז אל תאמרי את זה בבקשה בסדר?

איילת נחמיאס ורבין: זה חשוב.

מירב בן ארי: שיתופי פעולה ופיזור הידע זה חשוב.

מירב בן ארי: היא הייתה מאוד רוצה לפזר את הידע בכל המכללות והאוניברסיטאות בארץ שפשוט הם דור החלוצים.

מירב בן ארי: אין מה לעשות כשאתה חלוץ אתה נמצא במקום אחר.

איילת נחמיאס ורבין: לפעמים אתה אוהב לשמור - - -

מירב בן ארי: לא לא, אנחנו לא מפלגת העבודה- - -

איילת נחמיאס ורבין: או, התחלת פוליטיקה?

מירב בן ארי: הכל בסדר, אנחנו חברות טובות, הכל בסדר.

מירב בן ארי: אני מאוד מודה לכם על הדיון המרתק הזה, בהצלחה בהמשך היום החשוב הזה.

מירב בן ארי: תודה רבה.