ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 462, 2017-03-06 14:00

איתן כבל: שלום לכולם, צהרים טובים.

איתן כבל: אני מבקש להתחיל את הישיבה האחרונה של היום, הישיבה כמדומני הרביעית.

איתן כבל: על סדר-יומנו הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון – זמן תשדירי פרסומת בשידורי רדיו), של חברי הכנסת: מכלוף מיקי זוהר, יעקב מרגי, איציק שמולי, יואב בן צור, שרן השכל, נאוה בוקר, מרדכי יוגב, אברהם נגוסה, וזאת הפעם האחרונה שאני מקריא את כל השמות.

מיקי רוזנטל: תגיד, להלן המציעים.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, יועצת, יועצות, רשמת, דובר.

איתן כבל: ברשותך, תציג את ההצעה שאנחנו מעלים כאן.

מכלוף מיקי זוהר: ראשית, אדוני, אני רוצה לומר משפט אחד, קודם כול ברמה האישית.

מכלוף מיקי זוהר: רוצה לחזק אותך.

איתן כבל: תודה, נשמה.

מכלוף מיקי זוהר: ראיתי מה שאתה עובר.

מכלוף מיקי זוהר: אני יכול להגיד לך – כמובן לא באותם סדרי גודל כי אני גם חוויתי את זה לא מזמן באיזשהו ציטוט שציטטו אותי בשיחה אישית – ואני רוצה להסביר לציבור במדינת ישראל בהזדמנות זו שחברי כנסת הם בני אדם.

מכלוף מיקי זוהר: מותר להם לפעמים לכעוס, מותר להם גם לדבר, לפעמים קצת לא יפה, ובלבד שהם יעשו את זה בחדר סגור ולא בפרהסיה.

מכלוף מיקי זוהר: וקורה שבן אדם, בעידנא דריתחא אומר משפט כזה או אחר שהוא לא היה אומר אותו ציבורית אבל ברמה אישית חברית הוא מרשה לעצמו לומר אותו.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו בני אדם, אנחנו לא רובוטים, וזה קשה לפעמים להיות 24/7 עם אמירות ממלכתיות.

מכלוף מיקי זוהר: לכן, אני קודם כול רוצה לחזק ידך.

מכלוף מיקי זוהר: יודעים את העשייה האמיתית שאתה עושה פה למען הציבור במדינת ישראל, ובוועדת הכלכלה בפרט.

איתן כבל: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: זו רוח שתחלוף, סערה שתחלוף בדיוק כמו שחלפה גם מעל גבי ומעל ראשי.

מכלוף מיקי זוהר: לגבי הצעת החוק הזאת, הצעת החוק הזאת לא כזו מסובכת.

מכלוף מיקי זוהר: היא מאוד פשוטה ושלא יסבכו אותה יותר מדי.

מכלוף מיקי זוהר: המטרה שלה לאפשר לתחנות הרדיו לגמור את החודש כי אנחנו יודעים שתחנות הרדיו קורסות תחת הנטל הכלכלי, הן כפופות לאיזושהי רגולציה לגבי זמני הפרסומת שהם יכולים להעניק לציבור, והם מנסים לנייד את הדקות בצורה מסוימת על מנת שיוכלו באמת להגיע למצב שהם גם מצליחים לייצר הכנסה סבירה.

מכלוף מיקי זוהר: מי שחושב שזה מעיב על הציבור באופן הזה, אני חייב לומר, די טועה, מהסיבה הפשוטה.

מכלוף מיקי זוהר: הציבור יודע לבחור למה הוא רוצה להאזין, וגם אם יש שעת פרסומות כזו או אחרת והוא פתאום רוצה להחליף תחנה זה לא כזאת בעיה לעשות את זה.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן, לא צריך לחשוב שהציבור נפגע מזה.

מכלוף מיקי זוהר: הציבור לא נפגע מזה.

מכלוף מיקי זוהר: מי שבסופו של דבר ירוויח מזה, בסופו של דבר, זה תחנות הרדיו.

מכלוף מיקי זוהר: נכון, כדי שהן יוכלו לקיים תוכניות ברמה טובה.

מכלוף מיקי זוהר: כשאנחנו נאפשר לתוכניות הרדיו את היכולת הכלכלית שלהן שתהיה גבוהה יותר, הן יוכלו גם לייצר תכנים הרבה יותר איכותיים והרבה יותר טובים לציבור, שבסופו של דבר צריך להאזין אליהם.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: תודה לחבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר.

איתן כבל: בבקשה, מי מחברי הכנסת שרוצה להתייחס.

איתן כבל: בבקשה, מיקי.

מיקי רוזנטל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי רוזנטל: אני כמובן מצטרף לדברים של מיקי, מחזק אותך.

איתן כבל: תודה.

מיקי רוזנטל: קודם כול, אני מתנגד לחוק הזה ובאופן גורף, משלושה טעמים.

מיקי רוזנטל: אישית, אני רוצה שתחנות הרדיו ירוויחו.

מיקי רוזנטל: חשוב לי שכל כלי תקשורת ירוויחו כי כלי תקשורת חזקים כלכלית הם גם חזקים עיתונאית, וזה משמעותי וזה חשוב.

מיקי רוזנטל: השאלה היא כמובן עניין של משקל ומידה.

מיקי רוזנטל: מדובר קודם כול במשאב ציבורי, זה לא כלי תקשורת פרטיים, חשוב לזכור את זה.

מיקי רוזנטל: התוצאה של החוק עשויה להיות, או תהיה בפועל, שבשעות האזנת השיא יהיו הרבה מאוד פרסומות כי זה המחיר, שם יש מחיר יקר, והרגולציה היום מגבילה את מספר הפרסומות לדקות ספורות – לא נכנס עכשיו למנגנון החישוב, היה פעם תשע דקות בשעה, אחר כך אחרת, זה לא משנה כרגע.

מיקי רוזנטל: המשמעות היא שאפשר יהיה לתקוע בשעת שידור אינספור פרסומות וכו' וכו'.

מיקי רוזנטל: מי שהתווכחתי אתו אומר לי – אז אין בעיה, אנשים יכולים לעבור תחנה, מה הבעיה.

מיקי רוזנטל: אז שיעברו לגלי צה"ל, לקול ישראל אם יהיו הרבה פרסומות.

מיקי רוזנטל: אז ראשית, זה לא כל כך פשוט.

מיקי רוזנטל: שנית, גם כשיש שפע של פרסומות אנשים ברדיו לא מתלוננים, הם מתלוננים בטלוויזיה.

מיקי רוזנטל: אני בדקתי ברשות השנייה, יש תלונות רבות על ריבוי פרסומות בטלוויזיה.

מיקי רוזנטל: ברדיו אנשים לא נוטים להתלונן אבל זה לא אומר שזה לא מפריע.

מיקי רוזנטל: היצירה של שעות שלמות שהן שעות ג'אנק, שמלאות פרסומות ויש בהן מעט מאוד תוכן מערכתי, זה פשוט משאב, אנחנו פוגעים בשידור הזה, אנחנו פוגעים גם בתחנות הרדיו עצמן בסופו של דבר.

מיקי רוזנטל: אני חושב שגם התקופה שבה מתבקשת ה"הנחה" – במירכאות – לרבעון, לעשות חישוב לפי רבעון, היא מרחיקת לכת.

מיקי רוזנטל: אם כבר, אני חושב שצריך ללכת לפיילוט.

איתן כבל: רבעון זה לא יהיה, זה אני אומר לך.

מיקי רוזנטל: אני מכיר, אני יודע שיש הצעת חוק ממשלתית שמדברת על חודש.

<אתי בנדלר: לא הצעת חוק ממשלתית אלא הצעה ממשלתית במסגרת התיאום.

מיקי רוזנטל: אוקיי.

מיקי רוזנטל: בסדר, אני חשבתי שזו הצעה ממשלתית.

איתן כבל: לי ברור דבר אחד, שרבעון זה לא יהיה.

איתן כבל: גם הבעתי את עמדתי בעניין.

מיקי רוזנטל: אני חושב שגם חודש זה מוגזם, ואני רוצה להגיד עוד משהו.

מיקי רוזנטל: ראשית, יש פה פגיעה בציבור ובשידורים.

מיקי רוזנטל: שנית, וזה עניין משמעותי מאוד, אני יודע שעל החוק הזה חתומים גם לא חברי ליכוד, אבל אני חושב שהם עשו את זה בתום לב.

מיקי רוזנטל: בעלי תחנות הרדיו, חלק ניכר מהם היו חברים במרכז הליכוד והיו חברים בליכוד, והם מפעילים לחץ בלתי סביר על חברי ליכוד – אני לא מקנא בהם.

נורית קורן: מה זה קשור?

מיקי רוזנטל: זה קשור מאוד.

נורית קורן: מה זה קשור?

מיקי רוזנטל: זה מאוד קשור ואני מבקש להגיד את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מכבד אותך, אבל זה לא לעניין.

נורית קורן: ממש לא לעניין.

מיקי רוזנטל: מאה אחוז.

מכלוף מיקי זוהר: יש פה חברי כנסת שהם לא רק מהליכוד והם בעד.

מיקי רוזנטל: אני ציינתי את זה בעצמי.

איתן כבל: הוא אמר.

איתן כבל: הוא אמר.

מיקי רוזנטל: אני ציינתי את זה בעצמי, וזה לא יעזור לך, אני אגיד את זה, אתה לא תצליח לסתום לי את הפה.

איתן כבל: מיקי, חברים.

מיקי רוזנטל: לא תצליחו לסתום לי את הפה בעניין הזה.

איתן כבל: אני לא אאפשר.

איתן כבל: עזוב.

מכלוף מיקי זוהר: תגיד, אבל רק תגיד דברים שהם נכונים.

מכלוף מיקי זוהר: תגיד את האמת.

מיקי רוזנטל: תגיד לי מה לא אמרתי נכון והכול יהיה בסדר.

מכלוף מיקי זוהר: בסדר, יש לך חסינות, מה לעשות.

מכלוף מיקי זוהר: מותר לך להגיד מה שאתה רוצה.

מיקי רוזנטל: לא, אתה תתקן אותי אם אתה חושב שטעיתי במשהו.

איתן כבל: תנו לנו להתקדם.

מכלוף מיקי זוהר: עלי לא הופעל שום לחץ ואני יזמתי את החוק.

מיקי רוזנטל: אני הייתי פעם גם עיתונאי ועשיתי מספר כתבות על נושא הרדיו האזורי, איך הדברים עברו פה בכנסת, וחברי כנסת הודו באוזני בפה מלא אל מול המצלמה, ואני מוכן להביא את זה לישיבה הבאה של הוועדה.

מכלוף מיקי זוהר: לא במקרה דנן.

מיקי רוזנטל: אני אמרתי שזה אתה?

מיקי רוזנטל: אמרתי שחברי כנסת מהליכוד הצטלמו ואמרו: תראו, לא נעים לי, חברים ממרכז הליכוד לחצו עלי וכו' וכו'.

מיקי רוזנטל: זה היה נכון כשדנו בטווח של שידור תחנות הרדיו האזוריות, זה קרה אותו דבר, קרה בדיוק אותו דבר, ובלחץ שהפעילו חברי כנסת מהליכוד הצליחו להעביר את החוק הזה שפגע בציבור.

מיקי רוזנטל: זה היה אותו דבר בנושא פיצול התחנות וזה גם עכשיו לטעמי אותו דבר בדיוק.

מיקי רוזנטל: אין שום סיבה בעולם.

מיקי רוזנטל: קודם כול, האם ביקשת אי פעם דוח מהרשות השנייה כמה תחנות רדיו מפסידות יש וכמה מרוויחות?

מיקי רוזנטל: אולי תבקש, תדע כמה הן מרוויחות.

מכלוף מיקי זוהר: אני אמרתי במפורש שעצם זה שהן ירוויחו יותר יגרום להן לעשות תכנים יותר איכותיים לציבור.

מיקי רוזנטל: לא, כי אתה אמרת שהן מפסידות אז אני אומר שהן לא מפסידות.

מיקי רוזנטל: אז אני אומר לך שהן לא מפסידות, אתה רוצה שירוויחו יותר.

מכלוף מיקי זוהר: כי אני חושב שהיום מצב התכנים ברשתות הרדיו לא מספיק טוב וצריך לשפר אותו.

מיקי רוזנטל: אין שום בעיה.

מכלוף מיקי זוהר: וכדי לשפר אותו אנחנו צריכים לעזור להם להכניס כסף.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אתה יודע מה העניין.

מכלוף מיקי זוהר: מה אני הרי עושה?

מכלוף מיקי זוהר: לא באתי ואמרתי – תיקחו את רצועת השידור המרכזית ביותר ותהפכו אותה לזמן פרסומות.

מכלוף מיקי זוהר: ממש לא.

מיקי רוזנטל: זה מה שקורה בפועל.

מכלוף מיקי זוהר: בדקות מתות, בדקות שאין להם מה לעשות בהן, להכניס שם פרסומת, מה כזה אסון גדול בסיפור הזה, ובלבד שיהיו לי תכנים יותר איכותיים אחר כך לציבור.

מיקי רוזנטל: זה לא מה שהחוק הזה אומר.

מיקי רוזנטל: אני נורא מצטער, חבר הכנסת זוהר, זה לא מה שהחוק הזה אומר.

מיקי רוזנטל: החוק הזה אומר שהחישוב יהיה רבעוני.

מיקי רוזנטל: יכולים לתקוע את זה בשעות הפריים, והם יתקעו את זה בשעות הפריים.

מיקי רוזנטל: ברור לך שהם לא ישדרו את הפרסומות העודפות שלהם באחת בלילה כשאף אחד לא מאזין.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא מסכים.

מיקי רוזנטל: ברור לך שאתה הופך את הפריים של הרדיו האזורי לזבל.

מיקי רוזנטל: זהו, זאת התוצאה.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא מסכים.

מיקי רוזנטל: אם אתם תאשרו את החוק הזה, זאת המשמעות של מה שאתם עושים.

מיקי רוזנטל: תודה רבה.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: יעקב אשר, ביקשת לדבר.

קודם כול, אני מחזק גם את ידיך, ואיך קראת לזה – טהרנות, זה כנראה לא הדבר שאנשים באמת סובלים ממנו במינון יתר כאן.

מכלוף מיקי זוהר: עשיתי סחף של ברכות.

והיטיב לומר את זה ידידי.

<לאה ורון: הקדימו אותך מהישיבות הקודמות.

איתן כבל: תודה.

אני חושב שכדאי שגם נפסיק עם זה, אז ככה זה גם ירד מסדר-היום.

לגבי הנושא הזה, תראו, אני חסיד גדול מאוד בדברים מסוימים – ואני אומר את זה גם מתפקידי הקודמים – שלפעמים עודף רגולציה, אומרים לך, תנהל משהו, תנהל אותו טוב, תנהל אותו באיכות, תשקיע בו, אבל אנחנו נגיד לך איך ומה.

והראיה, אתה יודע, ראש עיר לפעמים - עד חקיקה מסוימת שקרתה בשנים האחרונות – אתה יכולת לנהל את העיר אבל באה רגולציה כזו ואחרת ואתה לא יכול לעשות דברים כדי להפיק יותר מהמשאב שלך, לא רק להפיק רווחים כרווחים אלא להפיק רווחים כדי - - -

מיקי רוזנטל: המשאב הוא לא שלך.

סליחה.

אבל אתה רוצה לשפר אותו.

מיקי רוזנטל: לא, אבל זה זיכיון, זה שני דברים שונים.

אתה יכול להתפשר על בינוניות ולהגיד, חבר'ה, תמשיכו הלאה.

אני חושב שגם החשש שלך הוא לא נכון.

במידה וזה יהיה גם מה שמדובר חודשים או משהו כזה ולא על רבעוני, החשש הוא לא נכון כי בסוף יש תחרות ובסוף אנשים רוצים את הרייטינג.

אנשים רוצים את ההצלחה של הרייטינג, יש תחרות בין הרשתות, אחרת ישימו כל השעה פרסומות, אף אחד לא ישמע אותן בחיים.

תהיה פה תחרות מסוימת, יהיו גבולות מסוימים, יהיה פה היגיון מסוים ואם זה דבר שהוא יכול לשפר ולתת להם אפשרות לשפר גם את רמת התוכניות ורמת ההשקעה שהם עושים בשביל התוכניות והמלל שיצא באותן תוכניות, אני לא רואה בזה בעיה כל עוד זה בתחום הסביר והנורמלי, והשוק יעשה את שלו.

מקום שיגזים וייקח יותר מדי, יפסיקו לשמוע אותו, זה הכול.

פה אתה לא לקוח שבוי, אל תשכח.

איתן כבל: תודה, יקירי.

מכלוף מיקי זוהר: תן לציבור להחליט, מיקי.

מכלוף מיקי זוהר: הוא יחליט איפה הוא רוצה לשמוע את הרדיו שלו.

<קריאות: - - -

איתן כבל: הוא הבין במשפט הראשון לדעתי.

מיקי רוזנטל: תאמין לי, ויש לי הרבה מה לענות לך על זה.

איתן כבל: חברים, מישהו מחברי הכנסת עוד רוצה להתייחס?

איתן כבל: נורית, בבקשה.

נורית קורן: אני חושבת שאני לא חתומה על החוק.

נורית קורן: צריך לאפשר לתחנות הרדיו באמת חופש אבל צריך גם כן באמת לשלוט בזה בצורה כזאת שזה לא יהיה מאוס כי אם זה יהיה מאוס, יעברו בכלל לתחנה אחרת.

נורית קורן: אבל אני חושבת שלאור התחרות בשוק, אולי ככה גם יקל עליהם לפתוח את הכול כדי שיהיה יותר קל.

נורית קורן: זה מה שאנחנו צריכים לעשות.

נורית קורן: בסוף הציבור הוא שיקבע לאיזה תחנה הוא יאזין.

נורית קורן: תחנה שהגזימה, ילכו למקום אחר.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: גיל ברגפרוינד, כלכלן המועצה הישראלית לצרכנות.

איתן כבל: בבקשה.

<גיל ברגפרוינד: שלום וברכה.

<גיל ברגפרוינד: תודה, היושב-ראש.

<גיל ברגפרוינד: המציאות היא שעצם הטלת מגבלת הפרסום היא זאת שבעצם אמורה לאזן בין צורכי המפרסמים לבין זכות הציבור לקלוט מסרים פרסומיים ככל שהוא לא רוצה אותם אבל הוא חייב לשמוע אותם.

<גיל ברגפרוינד: אז הצעת החוק הזאת היא בעייתית מבחינתנו כי היא עלולה פשוט, כמו שחבר הכנסת מיקי רוזנטל סובר, גם אנחנו סוברים שבעצם בפרקטיקה מה שיקרה זה שהעומס ייווצר דווקא בשעות הפריים-טיים, ובעצם הציבור, לא תהיה לו אפשרות אלא רק לצרוך פרסומות באיזה סדר שלא יהיה באותן שעות כל הזמן.

<גיל ברגפרוינד: גם היום יש רגולטור וככל שלא ניתן לעשות את הדבר הזה, צריך מה שנקרא לאפשר – מכיוון שהחישוב הרבעוני יגרום להפצצה, אם היום תחנה צריכה לעשות איזושהי פעולה, יוכל לפעול הרגולטור ולקבל את הפתרון לדבר הזה.

<גיל ברגפרוינד: אנחנו מתנגדים להצעת החוק.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: זיו מאור, מנכ"ל האגודה לזכות הציבור לדעת.

איתן כבל: בבקשה.

<זיו מאור: אנחנו כמובן מברכים על הצעת החוק, חושבים שהמהלך הנכון באמת הוא ביטול מוחלט של הסעיף שמגביל את היקף הפרסומות שהמשדרים משדרים.

<זיו מאור: מאחר שמהלך כזה לא באמת עומד על הפרק - - -

איתן כבל: אצלכם זה כולם נגד כולם.

<זיו מאור: לא, אנחנו בעד המשדרים בהקשר המסוים הזה ונגד פיקוח רגולטורי.

<זיו מאור: נעיר שאנחנו תומכים בפריסה רבעונית על פני חודשית ב-15% על פני 10% אבל הכי חשוב, אנחנו מתנגדים לרכיב בהצעת הממשלה לתת לחוק תוקף של חצי שנה בלבד ולבחון אותו אחר כך, ואני אסביר מדוע.

<זיו מאור: פרסומת היא המחיר שמאזינים משלמים עבור האזנה בתחנת הרדיו, פיקוח על זמן הפרסומות הוא שווה-ערך לפיקוח על מחירים.

<אתי בנדלר: איפה קראת את ההצעה הזאת?

<זיו מאור: בהצעת החוק הממשלתית כפי שצורפה באתר הוועדה, שהנושא ייבחן שוב לאחר חצי שנה.

<רן שטרית: זה כתוב בנוסח?

<חגית ברוק: זה לא כתוב בנוסח.

<זיו מאור: אם כך, אני מתנצל.

<זיו מאור: אני רק אעיר, במנותק מהרכיב הזה שמסתבר שהוא לא קיים, רק לגבי מה שלה

<זיו מאור: בנתנו צפוי לקרות בעקבות יישום הצעת החוק.

<זיו מאור: שלא יהיה ספק שהתוצאה המיידית של הצעת החוק היא ניקוז של הפרסומת לשעות הפריים-טיים.

<זיו מאור: בחודשים הראשונים של יישום הצעת החוק ההאזנה לרדיו האזורי בפריים-טיים תהיה בלתי נסבלת.

<זיו מאור: ייקח כמה חודשים עד שהתחרות תחלחל ובעלי התחנות יצליחו לכנס את המפרסמים שלהם לשלם יותר על כל חשיפה בפריים-טיים.

<זיו מאור: ייקח כמה חודשים עד שכמות הפרסומת תרד.

<זיו מאור: אחת התוצאות הבלתי נמנעות של פיקוח על מחירים וקביעת מחירי מקסימום היא שכל הספקים בשוק נצמדים למחיר המקסימום, ותחרות ככל שישנה עוברת למאפיינים אחרים של המוצר.

מיקי רוזנטל: אתה יודע שיש אזורים שאין בהם יותר מרדיו אזורי אחד ואנשים רוצים להאזין לרדיו האזורי.

מיקי רוזנטל: זה מוצר טוב, אבל אין תחרות.

מיקי רוזנטל: בכל אזור הדרום לדעתי יש רק רדיו אחד, והם רוצים, הם אוהבים את הלוקליות, הם אוהבים את השיחה על הנושאים שקרובים אליהם, אבל אין תחרות.

<זיו מאור: אני מסכים אתך, אדוני, אני תומך בכך שהרשות השנייה תפתח יותר אפשרות לתחנות רדיו אזוריות ושתהיה תחרות.

מיקי רוזנטל: אז אתה אומר, אם אני מבין נכון, איפה שיש תחרות תאפשרו את זה אבל איפה שאין תחרות, מה?

<זיו מאור: תאפשרו תחרות.

<זיו מאור: כלומר, תאפשרו פתיחה של יותר תחנות רדיו.

<זיו מאור: הסיבה שאין תחנות רדיו מקומיות היא משום שהרגולטור מגביל את היכולת לפתוח תחנות רדיו.

<זיו מאור: תודה רבה, אדוני.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: משרדי הממשלה, מישהו מכם רוצה להתייחס או שנעבור להקראה?

איתן כבל: חגית, בבקשה.

<חגית ברוק: חגית ברוק, משרד התקשורת.

<חגית ברוק: אנחנו הגשנו נוסח שמבטא את העניין העיקרי המהותי מבחינתנו, שבסיס החישוב יהיה חודשי ולא רבעוני.

<חגית ברוק: זה גם היה התנאי לתמיכת הממשלה בהצעת החוק בוועדת השרים לענייני חקיקה.

<חגית ברוק: יתר התיקונים שעשינו הם ענייני נוסח בלבד רק בשביל שהסעיף יהיה קוהרנטי ויהיה ברור ובהיר יותר, אז זה מה שיש לי להתייחס.

איתן כבל: משרד המשפטים, יש לכם איזו התייחסות, או שאת שומרת על פנים חתומות?

<אלידור בליטנר: זו החלטת הממשלה.

מיקי רוזנטל: לרשות השנייה אין מה להגיד?

<ניר שויקי: יש.

מיקי רוזנטל: אני רוצה להגיד לכם שמניסיוני וממחקרים שעולים, מכל כלי התקשורת הרדיו האזורי הוא הרווחי ביותר – מהפרינט - הכי רווחי, אין מה לעשות.

איציק שמולי: זה לא חכמה במצבה של העיתונות עכשיו.

מיקי רוזנטל: בסדר, אני אומר, להציג אותם כאיזה מסכנים ואומללים.

איתן כבל: זה מה שאנחנו מנסים לעשות בין הרשות לתאגיד, בין היתר, שלא יהיו עשרה צלמים וכו'.

איתן כבל: זה כל העניין.

איתן כבל: כשזה עולה לך מכיסך אז אתה צריך לפעול גם כן בהתאם.

איתן כבל: בבקשה.

<ניר שויקי: ניר שויקי, מנכ"ל בפועל של הרשות השנייה.

<ניר שויקי: ועדת הרדיו של מועצת הרשות השנייה קיימה דיון בנושא הזה ולאחר שהיא בחנה את הנושא היא החליטה שהיא תומכת במעבר לחישוב חודשי.

<ניר שויקי: ויתרה מזו, היא גם אמרה שלאחר חצי שנה נבחן את הנושא וככל שנגלה שאין פגיעה באינטרס הציבורי, יהיה מקום לשקול גם לעבור לחישוב רבעוני אבל זה רק לאחר בדיקה.

איתן כבל: ניר, אני רוצה להבין.

איתן כבל: אתה מדבר אתי על בדיקה בעוד חצי שנה.

איתן כבל: זה לא מופיע בנוסח החוק.

<ניר שויקי: לא, לא.

<ניר שויקי: שאלת מה עמדת הרשות השנייה.

<ניר שויקי: זה לא מופיע.

איתן כבל: ברור לי.

איתן כבל: אני שואל את השאלה האם המשמעות היא שאתם תניחו הצעת חוק שמשנה את זה.

<ניר שויקי: אני אומר שכרגע מועצת הרשות השנייה, ועדת הרדיו של המועצה, תומכת בחישוב חודשי.

<ניר שויקי: בנוסף אמרתי, שאחרי חצי שנה נעשה בדיקה וככל שלאחר הבדיקה הזאת יתגלה שאין פגיעה באינטרס הציבורי ותתקבל החלטה שאנחנו חושבים שזה נכון יהיה לעבור לרבעוני, אז נפעל בהתאם.

<לאה ורון: למה הכוונה נפעל?

<לאה ורון: אתם תדאגו להצעת חוק?

איתן כבל: הצעה מתוקנת.

<ניר שויקי: הצעה מתוקנת, אבל אנחנו עדיין לא שם.

<ניר שויקי: לא הגענו לבדיקה ולא הגענו לשום דבר.

<חגית ברוק: גם לא למסקנות.

<ניר שויקי: אז קודם כול, כשתעבור חצי שנה נעשה בדיקה, אבל נכון לרגע זה, הרשות השנייה תומכת בחודשי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אנחנו עוברים להקראה, ברשותכם.

<חגית ברוק: "הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון – זמן תשדירי פרסומת בשידורי רדיו), התשע"ז-2017 תיקון סעיף 85 1.

<חגית ברוק: בסעיף 85 לחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, התש"ן-1990 – (1) אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(א1) על אף האמור בסעיף קטן (א)(2), בעל זיכיון לשידורי רדיו רשאי להקצות הקצאה שונה של זמן תשדירי פרסומת, ובלבד שמן השידור המרבי לתשדירי פרסומת שישדר בעל הזיכיון לשידורי רדיו, לא יעלה על החישוב החודשי הכולל של זמן תשדירי הפרסומת המותרים לו לשידור לפי סעיף קטן (א)(2).

<חגית ברוק: " זה בעצם מהות הדבר.

<חגית ברוק: סעיף (א) מדבר על זמני ההקצאה המותרים בכל שעה.

<גילה ורד: זמני שידור מרביים.

<חגית ברוק: זמני שידור פרסומות המרביים שמותר לבעל זיכיון לשידורי רדיו לשדר, וזה מתייחס להקצאה שעתית.

<חגית ברוק: הסעיף הזה בעצם אומר שעל אף המגבלה השעתית, יש אפשרות להקצות את זמני שידור הפרסומות בצורה שונה, ובלבד שזה לא יעלה על הסכם החודשי.

איתן כבל: פרסום סמוי כלול?

<אתי בנדלר: פרסום סמוי לא כלול כי הוא אסור.

<חגית ברוק: "(2) בסעיף קטן (ב), במקום "להתיר למורשה לשידורים" יבוא "להתיר לבעל זיכיון לשידורי טלוויזיה ולבעל רישיון לשידורי טלוויזיה" "- פה אני עושה שינוי קטן בנוסח.

<חגית ברוק: במקום "של מורשה לשידורים" יבוא "של בעל הרישיון או של בעל הזיכיון", ואחרי "לתשדירי פרסומת על" יבוא "עשרה אחוזים", ופסקאות (1) ו-(2) יימחקו.

<חגית ברוק: " כל סעיף קטן (ב) שמדבר על הקצאה שונה שמתייחסת לאחוז מתוך זמן השידור, יתייחס מעתה רק לבעל זיכיון או לבעל רישיון לשידורי טלוויזיה מאחר שהמגבלה לעניין בעלי זיכיונות לשידורי רדיו השתנתה.

<מרב תורג'מן: חגית, הקראת שינוי ביחס לנוסח.

דוד ביטן: שינוי של מי?

דוד ביטן: של הממשלה?

<חגית ברוק: רצינו למחוק את המלים "של מורשה לשידורים", אבל זה פשוט יצא משפט קצת סתום.

<חגית ברוק: במקום "של מורשה לשידורים" זה "של בעל הרישיון או של בעל הזיכיון".

<חגית ברוק: זה ממש נוסח.

איתן כבל: אתי, את רוצה בבקשה להוסיף משהו?

<אתי בנדלר: לא.

<אתי בנדלר: אני חושבת שהדברים מאוד ברורים.

<אתי בנדלר: אין לי מה להוסיף.

<לאה ורון: חבר הכנסת איציק שמולי איננו מצביע.

איציק שמולי: מצביע.

איציק שמולי: חבר הכנסת יוסי יונה לא פה.

<לאה ורון: יוסי יונה איננו?

מיקי רוזנטל: אני מצביע במקומו.

<לאה ורון: אתה מצביע במקום חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין; חבר הכנסת איציק שמולי יצביע במקום יוסי יונה.

איתן כבל: מי בעד, ירים את ידו.

איתן כבל: מי נגד?

<לאה ורון: חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר לא יכול להצביע.

מכלוף מיקי זוהר: למה?

מכלוף מיקי זוהר: אני מחליף את אחד החברים.

דוד ביטן: זה חוק שלו?

דוד ביטן: אז הוא יצביע במקומי.

<קריאה: חבר הכנסת ביטן צריך לצאת.

<קריאה: בעד – 4

<קריאה: נמנעים – אין

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אושר.

<לאה ורון: הצעת החוק אושרה לקריאה הראשונה.

<לאה ורון: הנציג של אגף התקציבים באוצר, אסף וסרצוג, מוסר שההצעה אינה כרוכה בעלות מתקציב המדינה.

איתן כבל: תודה, הישיבה נעולה.