הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 205, 2017-02-08 09:30

קארין אלהרר: בוקר טוב לכולם.

קארין אלהרר: אני מתכתבת לפתוח את ישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

קארין אלהרר: היום 8 בפברואר 2017, י"ב בשבט התשע"ז.

קארין אלהרר: נושא הדיור: סיוע בדיור לזכאים – דו"ח מבקר המדינה 65ג.

קארין אלהרר: בוקר טוב אדוני, שר הבינוי והשיכון יואב גלנט.

יואב גלנט: בוקר אור.

קארין אלהרר: לנציגי המבוקרים, לאורחים, לאזרחים שהגיעו.

קארין אלהרר: זה דיון חמישי של הוועדה מאז יוני האחרון, בנושא שהוא הבסיס של הבסיס – קורת הגג.

קארין אלהרר: אנחנו כן רואים שיפור מסוים, אבל אנחנו נרצה לברר שבאמת קיימת התקדמות.

קארין אלהרר: אדוני השר, אנחנו דיברנו בשעתו על צמצום 1,400 יחידות הדיור שאינן משמשות לדיור ציבורי.

קארין אלהרר: את הרכש של דירות חדשות לדיור ציבורי, כפי שאדוני התחייב בקצב של 50 דירות לחודש, את אכלוסן, קיצור פרקי הזמן שמחכים לדירות וכמובן, אדוני, זה הזמן להודות שוב, על המחויבות שלך לאוכלוסיית אנשים עם צרכים מיוחדים, הנושא שאותו באמת הרמת.

קארין אלהרר: אני מרגישה שיש עוד לא מעט עבודה, אבל באמת כדי לעשות איזה הוא סיכום ביניים ולבחון את ההתקדמות, החלטנו לקיים את הישיבה הזאת.

קארין אלהרר: אני אבקש ממך, אדוני, להציג ואחרי זה נעבור ממש לשאלות הקונקרטיות.

יואב גלנט: טוב, בוקר טוב גברתי יושבת הראש, חברת הכנסת מירב בן ארי, המנכ"ל, מנהלי החברות המשכנות, גורמי הכנסת וכמובן מבקר המדינה.

יואב גלנט: אני רוצה קודם כל להזכיר במה אנחנו עוסקים, כי הנושא הזה מייצר ציפייה גדולה ובצדק.

יואב גלנט: מצד שני, צריך להבין את הסיטואציה.

יואב גלנט: אנחנו היינו לפני 30 שנה עם 150,000 דירות בדיור הציבורי והן היוו 11% מכלל הדירות.

יואב גלנט: היום המצב הוא שיש לנו בערך 60,000 דירות והן מהוות כ-2% או קצת יותר, מתוך כלל הדיור.

יואב גלנט: אוכלוסיית המדינה גדלה ב-30 השנים האלה מ-4 מיליון ל-8 מיליון אנשים.

יואב גלנט: המשמעות של העניין זה שהקרן של הדירות, קשה לה לשאת את קצב הכניסה.

יואב גלנט: ולכן אני אומר בצורה המפורשת ביותר, אילו לא היינו עושים דבר ורק מחכים שאנשים לא עלינו הולכים לעולמם ומפנים דירות ומצד שני אנשים אחרים נכנסים פנימה, היינו נמצאים בגירעון של לא פחות מ-1,500 דירות בשנה.

יואב גלנט: 1,000 עד 1,500 דירות בשנה ואנחנו חייבים לרכוש דירות.

יואב גלנט: עכשיו בואו נזכיר מה קרה בתקופת הממשלה הקודמת.

יואב גלנט: אני חושב שאת מכירה אותה היטב.

יואב גלנט: בתקופה הזאת קנו במשך שנתיים וחצי או בסדר גודל דומה, בשנים 2013-2014 ועד אמצע שנת 2015, שש דירות.

יואב גלנט: לא 600.

יואב גלנט: לא 6,000.

יואב גלנט: שש דירות.

יואב גלנט: אנחנו רכשנו מתחילת כהונת הממשלה למעלה מ-900 דירות ובנוסף שיפצנו עוד 600 דירות שעמדו ריקות במשך 10 ו-20 שנה.

יואב גלנט: התוצאה היא ש-1,500 משפחות זכו בפתרונות דיור.

יואב גלנט: מתוכן דרך אגב, 100 מיליון שקלים מהסכום שהיה הוקצה לטובת רכש דירות לאנשים עם מוגבלויות והתוצאה היא שסדרי גודל של 80 דירות הגיעו לאוכלוסייה של נכים, שמתקשים בתנועה ואני רואה בעניין הזה ערך בפני עצמו בתוך האוכלוסייה של זכאי הדיור הציבורי.

יואב גלנט: אבל גודל הקרחון הזה הוא עצום.

יואב גלנט: אנחנו מדברים על 156,000 משפחות שמקבלות סיוע בשכר דירה מהמדינה כל חודש.

יואב גלנט: זה עולה לנו בערך 1.6 מיליארד שקלים כל שנה.

יואב גלנט: זה תשלומי העברה בדומה לביטוח הלאומי, שמועברים דרך משרד הבינוי והשיכון ולראייתי, כל 156,000 המשפחות האלה, שזה למעלה מחצי מיליון אנשים, הם זכאי דיור ציבורי.

יואב גלנט: בסוף צריך לפתור להם את הבעיה בדרך זו או בדרך אחרת.

יואב גלנט: במדינת ישראל של המאה ה-21, הזכות למלבוש ולמזון היא בדיוק כמו הזכות להגנה ולדיור וכל אדם וכל אזרח זכאי לה ואני רוצה שלאנשים האלה תהיה את האפשרות.

יואב גלנט: אוכלוסייה מאד ספציפית מתוך הכלל הזה, הוגדרה כזכאי הדיור הציבור מפני שחתכו את זה בהכנסת מינימום ואולי גם במספר ילדים או בקריטריונים אחרים.

יואב גלנט: אבל מי שמרוויח 500 שקלים מעל שכר המינימום ועדיין נמצא במצוקה הזאת, הוא לא זכאי לדיור ציבורי, הוא נמצא באותו מצב.

יואב גלנט: ולכן, המספר שמוצג חדשות לבקרים כאילו זה מספר שאילו פתרת אותו באופן פלאי ייפתרו הבעיות, לא זה המצב.

יואב גלנט: זאת אומרת אם ניקח 3,000 משפחות, ניתן להן פתרון, אז מיד לאחר מכן יבואו 3,000 המשפחות הבאות שמצבן הוא דומה, גם אם הוא מעט יותר טוב לפי הקריטריונים שלנו ולכן צריך פה תהליכים אחרים.

יואב גלנט: אז ראשית אמרתי מה הכיוון.

יואב גלנט: הדבר השני, אני גם מברך על הפעולה הזאת שאנחנו תיכף נדבר עליה, שעוסקת במה עושים עם סדר גודל של 2,000 נכסים, שייעודם לפחות לפי הרישומים היה כביכול דיור ציבורי ומה צריך לעשות איתם על מנת לסייע.

יואב גלנט: אבל גם הדבר הזה, שהוא חשוב בפני עצמו, עדיין הייתי מגדיר אותו כטיפה בים.

יואב גלנט: עוד כמה מילים על הנושא.

קארין אלהרר: רק בדיון הקודם זה היה 1,400.

קארין אלהרר: זה גדל ל-2,000?

יואב גלנט: אני אביא את המספרים, כי אני מאז הדיונים הקודמים שלכם, לאחר שנכנסתי לעומק העניין, אנחנו מאופסים על הנתונים והם יוצגו ואם צריך גם יועברו ונראה מה עושים איתם.

יואב גלנט: באופן כללי, חילקנו את הדירות הללו לתשע קבוצות שבכל אחת יש סטאטוס וקריטריון שונה.

יואב גלנט: יש דיור שהן אכן, בוא נגיד ככה – כולן מוגדרות ברישום כביכול כדיור ציבורי, אבל דיור ציבורי היה סעיף סל שבו רשמו את כל מה שמופיע בדירות שמוחזקות על ידי משרד הבינוי והשיכון ואני אסביר.

יואב גלנט: יש 395 דירות שלא יכולות להיות דירות למגורים, כי הן נמצאות על שטח חום בהגדרתן.

יואב גלנט: כלומר שטח שהוא שטח ציבורי.

קארין אלהרר: איך הן הגיעו להגדרה?

יואב גלנט: תיכף יתנו לכם.

יואב גלנט: איך הגיעו להגדרה?

יואב גלנט: לפני 20, 30, 40, 50 שנה, כשרשמו משהו, רשמו אותו תחת כותרת של דיור ציבורי, אבל למעשה כשבונים בית כנסת או מקווה, גן ילדים, או מקום אחר, לא מתכוונים בהגדרתו על שטח חום, שהוא יהיה דיור ציבורי.

יואב גלנט: הוא רשום כדיור ציבורי בסעיפים שלו.

יואב גלנט: אפשר לבדוק את הדברים ואפשר לקבל דיווחים.

יואב גלנט: אז דבר ראשון יש לנו סדר גודל של 395 דירות שנמצאות על שטח חום.

יואב גלנט: תיכף נדבר על תהליכי הפתרון ואנשים יציגו אותם.

יואב גלנט: והדבר השני, בתוך בתי החולים יש לנו 363 דירות, רובן בתל השומר, חלקן בסורקה.

יואב גלנט: אנחנו בתהליך הסכמי.

יואב גלנט: גם זה, דרך אגב, במקורו לא נבנה כדיור ציבורי אלא נבנה כמגורי סגל רפואי.

יואב גלנט: יחד עם זה, מאחר שלקרקע יש ערך ואפשר להביא מהכסף הזה גם דירות לדיור הציבורי, נביא גם דירות לדיור הציבורי, אבל במקור זה לא נועד על מנת לשכן שם דיור ציבורי.

יואב גלנט: אני מניח שהפתרונות שיהיו באסף הרופא יהיו דומים לפתרונות של תל השומר, שהוא הנתח העיקרי, 90%.

יואב גלנט: יש לנו סדרי גודל של מאות דירות – 303 דירות – שנמצאות במקומות שבהם אין ממתין שדורש את הדיור הציבורי הזה לאורך שנים.

יואב גלנט: גם היום, אחרי שפינינו דירות בירוחם, בדימונה ובמקומות נוספים, יש מקומות שעומדות דירות ריקות אחרי שהגמשנו את הקריטריונים ואנחנו מוכנים לתת אותן כמעט לכל אחד ועדיין הן עומדות ריקות.

יואב גלנט: ירדנו מ-130 דירות לסדרי גודל של 20 דירות, אבל את האחרונות אנחנו לא מצליחים לאכלס, אחרי ששחררנו את כל הקריטריונים, אז יש גם מקומות כאלה.

יואב גלנט: יש כ-300 דירות שנמצאות בתהליכי פינוי, כולל משרדי ממשלה.

יואב גלנט: יש 46 דירות שנמצאות - - -

קארין אלהרר: איפה הן בארץ?

יואב גלנט: תיכף יתנו לך פירוט, אבל בגדול זה בכל רחבי הארץ.

יואב גלנט: 46 דירות בתי כנסת, משרד הביטחון, משטרת ישראל, משרד הקליטה, רשויות מקומיות וכן הלאה.

יואב גלנט: כל התהליכים האלה נדרשים להשיב אותן ואנחנו בתהליך והתהליך הזה הוא תהליך שצריך להמשיך אותו.

יואב גלנט: יש 180 דירות, חלק ניכר מהן בבאר שבע, שמושכרות לסטודנטים.

יואב גלנט: 63 בבאר שבע ויש דירות נוספות גם בקצרין.

יואב גלנט: יש לנו עוד דירות שנדרשות לממתינים ופה – זה סך הכל 169 דירות – יש בתוכן 129 בתי כנסת ועוד 30 לשימושים קהילתיים.

יואב גלנט: לעניין הזה אנחנו נצטרך לתת פתרון.

יואב גלנט: יש דירות בשימושים על ידי קיבוצים קהילתיים בירושלים, בקיבוץ בית ישראל ואחרים.

יואב גלנט: בסך הכל הדירות האלה נמצאות באזור ביקוש.

יואב גלנט: גם הנושא הזה יהיה על הפרק.

יואב גלנט: יש מצד אחד את הערך שנותנת השהייה של האנשים האלה לטובת חיזוקה של הקהילה, ומצד שני את הבעיות האחרות.

יואב גלנט: יש דירות שמוחזקות על ידי חוסים.

יואב גלנט: אנחנו לא מתכוונים לפנות אותם בכל מקרה – 38 דירות.

יואב גלנט: באופן כללי, מה שאני מנסה לציין זה שאחרי שתקבלו את הפירוט, אתם תקבלו תמונה שאומרת את הדבר הבא: יש נכסים שבאופן חד משמעי צריך להחזיר אותם לידי המדינה, לדיור הציבורי.

יואב גלנט: מתוך ה-2,000 האלה זה מאות אחות בוורסיות שונות.

יואב גלנט: יש כאלה שצריך לעשות עליהן תהליכי המרה – למכור, לקנות, כמו תל השומר, להרוויח כסף ולעשות עם זה.

יואב גלנט: יש כאלה שאין צידוק כלכלי, הייתי אומר, להחזיר אותן.

יואב גלנט: אין מי שייקח אותן, כי גרים שם.

יואב גלנט: נניח מישהו שהוא גרעין צופים בקצרין.

יואב גלנט: אם אתה תשחרר את העניין הזה לא יהיה שם אף אחד, לא תקבל שכר דירה, תצטרך לטפל בדירה ולא תוכל להחזיק אותה.

יואב גלנט: יש מקומות שאסור לשחרר אותם מבחינה מוסרית.

יואב גלנט: אתה לא יכול לקחת דירה שמשמשת גן ילדים למשפחות חד הוריות במקום מצוקה מאד גדול ולהחליט שאת הדבר הזה אתה לוקח.

יואב גלנט: מדובר על דירות בודדות, אבל אני חושב שזה דבר שאנחנו צריכים לשקול אותו כממשלה בראייה כוללת ולא רק בראייה פרטנית של מה אומרים.

יואב גלנט: ובסופו של דבר יהיו גם כאלה שאנחנו נצטרך להוציא משרדי ממשלה מתוכם ונראה איך אנחנו עושים את זה, בין אם מדובר על משרד הביטחון, משרד הדתות שמחזיק בתי כנסת ואחרים.

יואב גלנט: בסך הכל, כתוצאה מהפעולה או מהתהליך שאתם ביקשתם לעשות, למעשה יש גם פילוח, גם החלטה, גם קבוצות ועכשיו אפשר יהיה גם להחליט איך מטפלים בכל אחד ואיך עוקבים אחרי זה.

קארין אלהרר: אז אני רוצה להתייחס לדברים שאמרת.

קארין אלהרר: אדוני, בדיון הקודם שנערך רק ביולי 2016, ביקשנו שישלחו לנו את הפירוט.

קארין אלהרר: מאז לא קיבלנו.

קארין אלהרר: אדוני הביא אותו היום.

קארין אלהרר: עכשיו אני אומר.

קארין אלהרר: בדיונים הקודמים, אפילו לא באחרון, אחד לפני, עורך דין אלעזר במברגר, החל בפעילות נמרצת, כתב את חוות הדעת, אמרו שהפינוי מורכב.

קארין אלהרר: חלק גני ילדים.

קארין אלהרר: אמרו שתהיה ועדה בראשות המשנה למנכ"ל.

קארין אלהרר: הובטח שזה יהיה בתוך חודש.

קארין אלהרר: עכשיו אני לא הבנתי.

קארין אלהרר: את הפילוח הזה הבנתי שהיה כבר.

קארין אלהרר: הוא לא חדש.

קארין אלהרר: עכשיו אני רוצה לדעת, למשל הדירות שהן מושכרות לסטודנטים, מי מקבל מהן את הכסף?

קארין אלהרר: מה התהליך?

קארין אלהרר: מתי זה יקרה?

קארין אלהרר: אני מבינה, יש 38 דירות שהן לחוסים ולא החזירו אותן, בסדר גמור.

קארין אלהרר: אתם יודעים מה?

קארין אלהרר: אני מקבלת את זה, למרות שבעיני, אדוני השר, אני חייבת לומר, שאם זה עניין של אינטרסים מתנגשים, לא כל העול צריך ליפול על משרד השיכון.

קארין אלהרר: ברוך השם יש משרד הרווחה, יש משרד הבריאות.

קארין אלהרר: גם הם יודעים לדאוג לנכסים.

קארין אלהרר: אפשר לעשות דברים בשיתוף פעולה, בהחלט.

קארין אלהרר: אבל בסופו של דבר אתם התחייבתם, הלכתם עם זה כדגל, זה חשוב.

קארין אלהרר: אני מברכת אתכם על ההחלטה הזאת.

קארין אלהרר: אבל אם אנחנו באמת רוצים לצאת לדרך הזאת ואני מבינה שכן, מה לוחות הזמנים?

קארין אלהרר: איפה זה עומד?

קארין אלהרר: יש הליכים בבתי משפט?

קארין אלהרר: כמה הליכים נמצאים בבתי משפט?

קארין אלהרר: מה קורה?

קארין אלהרר: מה קרה מאז יולי 2016?

יואב גלנט: לדעתי התהליך או הדרך שבה הדברים מוצגים, כמו שאת מציגה אותם, היא קצת סוטה מהמציאות.

יואב גלנט: המציאות האמיתית היא אחרת.

יואב גלנט: המציאות היא שבמשך 30 ו-40 שנה איש לא הרים את הכפפה הזאת, כולל הממשלה שאת - - -

קארין אלהרר: אדוני, אני ברכתי אותך על זה שאתה מרים את הכפפה.

יואב גלנט: לא, לא, אני רק אומר, בואי נשים - הרי הציבור מסתכל, שואל – בואי נשים את האמת על השולחן.

יואב גלנט: במשך 30, 40 שנה אף אחד לא בזה.

יואב גלנט: אף אחד לא העיז להכניס את הידיים שלו לעניין הזה.

יואב גלנט: אף אחד לא עסק באמת כבר 20 ו-30 שנה בדיור ציבורי.

יואב גלנט: אף אחד לא קנה דירות לדיור ציבורי, אף אחד לא התעסק עם פינויים, כולל הממשלה שמפלגתך הייתה חברה בה בפעם - - -

קארין אלהרר: בסדר, אדוני, אם באנו להטיח - - -

יואב גלנט: לא, אני - - -

קארין אלהרר: אם באנו להטיח האשמות – הנה, אני אומרת לך, כבוד והדר לאדוני, שאתה לקחת את הנושא הזה כדגל.

קארין אלהרר: עכשיו, אם זה הדגל של אדוני, בבקשה אדוני יסביר לי מה קרה מאז יולי 2016.

יואב גלנט: אז אני נמצא בסטאטוס שבו אני מסביר לכם את הדברים בצורה המפורשת ביותר ונותן על זה דיווחים מסודרים.

יואב גלנט: רק כשאני שומע את הניסיון לרפות את ידיהם של מי שבכל זאת עוסקים במשהו ולהציג אותם ככאלה שלא עוסקים, אז כמובן דבר שמבחינה ציבורית עלול להביא לסיטואציה שהגורם האחראי, לא משנה מי הוא, בכל מקום, במקום לקבל ביקורת יעדיף לא לעשות.

יואב גלנט: כמו שהיה פה 30-40 שנה.

יואב גלנט: ומה שאני באתי לומר לכם, אנחנו החלטנו לעשות ולא לא לעשות ואנחנו מוכנים לקבל את הביקורת גם כאן וגם במקומות אחרים ובלבד שנביא תוצאה.

יואב גלנט: אני מניח, אני רואה פה הרבה אנשים, שחלק מהם הרבה שנים סביב נושא הדיור הציבורי.

יואב גלנט: אני מניח שחלקם יודעים שמה שקורה פה עכשיו לא קרה שנים ארוכות ולכן פרופורציות.

יואב גלנט: זה כל מה שאני מבקש.

יואב גלנט: לא אמרתי שאנחנו מושלמים.

יואב גלנט: פרופורציות.

יואב גלנט: ומה שלא קרה 30 שנה, זה שהוא לא קורה חצי שנה במדינת ישראל הבירוקרטית, גם את זה צריך להבין.

יואב גלנט: אז אני מבקש מאנשי המקצוע שיתנו את הפירוט, כל דבר באיזה סטאטוס, באיזה מקום הוא נמצא, מה צריך לעשות ומה לא צריך לעשות.

יואב גלנט: דרך אגב, אני חלוק על עוד נקודה.

יואב גלנט: אני חושב שכל עוד הדברים עומדים במסגרת החוק, זה פררוגטיבה שלנו כממשלה ושלי כשר שיכון להגיד, שאוכלוסיות מסוימות שנמצאות בדירה שיועדה לדיור ציבורי אבל הם משפחות חוסים או תופעות חברתיות קשות אחרות, אני לא מגלגל אותם או מכדרר אותם למשרד אחר, כי אני יודע מה המשמעות כלפי האנשים האלה לעבור למשרד אחר ושמשרד אחר יפתור להם את הבעיה.

יואב גלנט: אני לוקח על עצמי את הביקורת.

יואב גלנט: אני לוקח על עצמי את ההבנה שאני מסייע למישהו ואני לא רוצה להחליף מישהו חלש מאד במישהו חלש אחר, גם אם מדובר על משהו שהוא במקורו מיועד בדרך אחרת.

יואב גלנט: אני מדבר על אוכלוסיות קטנות וספציפיות.

יואב גלנט: דרך אגב, אני אומר כל עוד זה עומד במבחן החוק.

יואב גלנט: אם זה לא עומד בחוק, אנחנו נפעל לפי החוק.

יואב גלנט: אם זה עומד במסגרת החוק, אני לא רואה את עצמי מוציא משפחה או ילדים חוסים מתוך מקום מסוים, מפני שמישהו חושב שהוא רוצה שם את הדירה, דיור ציבורי.

יואב גלנט: אני כן רואה את עצמי מוציא את משרד הביטחון ואת בתי הכנסת שלא עומדים על קרקע חומה ועוד דברים אחרים.

יואב גלנט: כלומר, בעניינים האלה הביקורת יכולה להמשיך ובתנאי שהדברים האלה נשקלים על ידי כל מי שלוקח אותם בחשבון.

קארין אלהרר: בבקשה אדוני.

<אשל ארמוני: בוקר טוב.

<אשל ארמוני: אני מבטיח לתת את כל הנתונים המדויקים עד הסוף ולומר בכל דבר ועניין היכן אנחנו נמצאים, היכן אנחנו רואים שיש קשיים, אבל אני מבקש להגיד כמה דברים בראשית דבריי.

<אשל ארמוני: במהלך השנה וחצי האחרונות בכהונתו של השר, אנחנו עבדנו על שלושה דברים מרכזיים שאני חושב שאפשר להציג בהם די הרבה הישגים.

<אשל ארמוני: הראשון הוא בתחום התפעולי ואני לא אחזור שוב על הדברים שנאמרו, אבל 1,000 דירות שנקנו זאת אופרציה שלא הייתה קיימת.

<אשל ארמוני: זה לא שהגדלנו פתאום את משרד הבינוי והשיכון ועוד איזה שהוא אגף.

<אשל ארמוני: אותם אנשים - - -

קארין אלהרר: השר אמר 900.

קארין אלהרר: זה 1,000?

<אשל ארמוני: זה קרוב ל-1,000 כמעט.

<אשל ארמוני: לא?

<קריאה: 950.

<אשל ארמוני: וזה עולה כל הזמן וזה בסך הכל מותנה תקציב, לא מותנה אופרציה.

<אשל ארמוני: זאת אומרת לא ניתן לבוא אל המשרד ולהגיד יש לכם תקציב, למה לא ניצלתם.

<אשל ארמוני: כל הכסף נוצל, די מהר דרך אגב.

<אשל ארמוני: מי שפעם קנה דירה יודע שזה תהליך שבסופו של דבר צריך להצמיד אותו לאדם שאין לו דירה וכל הדבר הזה בסופו של דבר הושלם.

<אשל ארמוני: על זה אכלוס הדירות הריקות שהשר דיבר עליהן.

<אשל ארמוני: על זה שיפוצים נרחבים בסכומים שלא היו לפני זה בדירות.

<אשל ארמוני: על זה גם דברים חדשים שיצרו מקורות כספיים נוספים, כגון הפרויקט שנעשה עם עמידר להתחדשות עירונית על בסיס המבנים שבהם יש רוב שוכרים, שחלק מהכסף ייכנס לקרן שבאמצעותה יירכשו עוד דירות.

<אשל ארמוני: ובנוסף הפרויקט עם עמיגור, שהוא נעשה בבתי גיל הזהב ושהוא ייצר עוד 2,650 דירות.

<אשל ארמוני: זאת אומרת בסופו של דבר ברמת האופרציה, אני חושב שנעשתה עבודה וככל שיהיה תקציב וככל שיהיו עוד משאבים, אז אנחנו ערוכים לפעול.

<אשל ארמוני: הדבר השני שעליו אנחנו מדברים היום הוא בתחום ההסדרה.

<אשל ארמוני: למעשה סוגיות כבדות שהיו על השולחן במשך הרבה שנים.

<אשל ארמוני: פעם ראשונה ששר בא וממנה ועדות על מנת להכריע בנושאים ערכיים כבדים, כמו סוגיית הפינויים, כמו סוגיית התור – מה יותר חשוב, ותק או רמות שונות של נזקקות.

<אשל ארמוני: וכן בעניין הזה שמלווה אותנו זמן ארוך, עוד לפני דו"ח מבקר המדינה וגם עכשיו, מה עושים עם המספרים, מה הם המספרים.

<אשל ארמוני: בדיונים הקודמים שהיו הייתה לי תחושה שכאילו האצבע מופנית אלינו, שאנחנו משרכים את רגלינו, מספרים איזה סיפור שעובדים על זה, אבל בעצם לא עושים כלום והאמת היא מאד רחוקה מזה.

קארין אלהרר: אני חייבת לעצור אותך בנקודה הזאת.

קארין אלהרר: אני חושבת שלא היה משרד שהגיע לדיון בוועדה שהחמאתי לו כמו שהחמאתי למשרד השיכון, שהוא לקח על עצמו את הסוגיה הזאת.

קארין אלהרר: אני לא באתי ואמרתי שלא עשיתם.

<אשל ארמוני: לא, בסדר.

קארין אלהרר: הטיעון היחיד שהיה לי היום, שאני אומרת – בדיון הקודם, ביולי 2016, דיברנו על 1,400 דירות.

קארין אלהרר: אמרתם שתוך חודש תעבירו את הפילוח.

קארין אלהרר: עכשיו במעמד הדיון השר הקריא את הפילוח.

קארין אלהרר: אלף יכולתם להעביר את זה קודם.

קארין אלהרר: נעזוב את זה בצד.

קארין אלהרר: ב', גם אחרי הפילוח, אני לא הבנתי מהנתונים שהועברו מה נעשה בשטח, כמה דירות פונו.

<אשל ארמוני: אז שנייה, תיכף היועץ המשפטי יעבור סוגיה-סוגיה, אבל אני רוצה להסביר שמדובר פה בסופו של דבר בתהליך.

<אשל ארמוני: למה בעצם זה לוקח זמן?

<אשל ארמוני: היו פה הרבה מאד דיונים, כולל עם משרד המשפטים, שראה באור אחר חלק מהחלוקות.

<אשל ארמוני: אנחנו רצינו להגיע לפה כממשלה אחודה, שרואה את הדברים באופן אחיד.

<אשל ארמוני: הדיונים שנעשו ונעשו די הרבה כאלה, בסופו של דבר הוכרעו על ידי השר והם מקובלים על כל גורמי הממשלה.

<אשל ארמוני: אנחנו בד בבד החלנו בעצם ותיכף היועץ המשפטי יפרט, בעשרות מהלכים משפטיים כנגד אותם משתמשי דירות שאנחנו חושבים שאנחנו לא צריכים שום דבר, אנחנו צריכים להתחיל בפעולה מיידית.

<אשל ארמוני: אבל בסופו של דבר, וחשוב לי להגיד את זה, אחרי שיציג היועץ המשפטי ובסופו של דבר אפשר גם להתווכח על כל דבר, כולל על האם דירה שהיא מוגדרת כדיור ציבורי על קרקע חומה, זאת אומרת שבמשמעותו לא ניתן להתגורר שם, האם זה אומר שאנחנו כמדינה צריכים לפעול באמצעות הרשות לשנות את התב"ע ולהביא לזה שכן אפשר יהיה לגור שם.

<אשל ארמוני: אפשר להתווכח על הכל.

<אשל ארמוני: אפשר גם להתווכח על קיבוצים, אפשר להתווכח על בתי חולים.

<אשל ארמוני: הרי הנכסים האלה שייכים לציבור, הם לא שייכים למשרד הבינוי והשיכון.

<אשל ארמוני: אבל אני חושב - וצריך להגיד את זה ביושר - כאשר אנחנו כולנו רוצים בסופו של דבר למצוא פתרון מיידי לדיור הציבורי, כשהפתרון המיידי לתור של ה-2,700 אנשים הוא לא נמצא במלאי הזה בסופו של דבר.

<אשל ארמוני: חלק כן, בוודאי לא מיידי ואת הדברים האלה סוף סוף יש מי שבא ואומר אותם בצורה כנה, לאחר שנעשה סקר.

<אשל ארמוני: אנחנו לא התבססנו רק על זה שזה רשום אצלנו.

<אשל ארמוני: אנחנו שכרנו חברה שעברה ועשתה סקר.

<אשל ארמוני: אנחנו בררנו את המעמד של הדברים עד אחרון בתי הכנסת, כמה מתפללים בו.

<אשל ארמוני: זאת אומרת היינו מאד יסודיים.

<אשל ארמוני: וזאת על מנת שכאשר אנחנו מגיעים לפה ובתום עבודה סדורה, משפטית, סטטוטורית ושמקובלת על השר.

<אשל ארמוני: בבקשה, אלעזר.

<אלעזר במברגר: שלום.

קארין אלהרר: בוקר טוב.

<אלעזר במברגר: אז אני אולי אמשיך מאותה נקודה בדיוק.

<אלעזר במברגר: המקום שאנחנו עומדים בו היום הוא, אני חושב בפעם הראשונה, יש בידינו תמונה מלאה, מדויקת עד רמת הדירה שכל אותם נכסים ואני אזכיר כשנכתב דו"ח מבקר המדינה, צריך להודות באמת אני חושב והאמת היא גם ידועה, היה כאוס גדול.

<אלעזר במברגר: לא הייתה תמונה ברורה של מה היא כמות הנכסים, היכן הנכסים, למה בדיוק הם משמשמים.

<אלעזר במברגר: היו הרבה מאד כותרות.

<אלעזר במברגר: אני חושב שמבקר המדינה זיהה כאן דבר נכון.

<אלעזר במברגר: אנחנו בסך הכל חשבנו שהדו"ח הוא ראוי, ברכנו עליו; ומהדו"ח הזה, שהוא נכתב כבר לפני מספר שנים, התחילה עבודה ארוכה ומסודרת, המנכ"ל דיבר על המרכיבים המרכזיים שלה.

<אלעזר במברגר: הייתה כאן גם עבודה מקצועית וגם משפטית, כי בסוף הכל היה צריך לעבור במסגרת מבחן משפטי שעשינו גם במשרד הבינוי והשיכון וגם בתיאום עם היועץ המשפטי לממשלה, ולמעשה היום יש לנו תמונה מלאה על מספר הדירות, השימוש בהן ופילוח מסודר שלהן לקבוצות, כאשר לגבי כל קבוצה יש לנו מדיניות מוסכמת, גם מקצועית, גם משפטית, שהשר אימץ אותה בסופו של יום אחרי דיונים והתלבטויות; ואפשר להציג גם מה נעשה עד היום, על מנת לפעול בהתאם לאותם קווי מדיניות.

<אלעזר במברגר: אנחנו לא חיכינו לדיון בוועדה.

<אלעזר במברגר: אנחנו מתקדמים בכל אחד מהמסלולים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל על קווי המדיניות האלה יש חולק במשרד היועץ המשפטי לממשלה לגבי השוכרים הציבוריים וראוי להעלות את המחלוקת הזאת.

<אלעזר במברגר: אז אני אומר, לגבי השוכרים הציבוריים אני מניח שנמצאים כאן נציגי היועץ המשפטי לממשלה.

<אלעזר במברגר: אני רק אומר לגבי הפילוח שאנחנו מציגים היום – אין מחלוקת.

<אלעזר במברגר: אנחנו הגענו אחרי תיאום פנימי עם היועץ המשפטי לממשלה, כולל דיון בפניו, בפני היועץ עצמו.

<אלעזר במברגר: לכן אני חושב שהדברים מתואמים, אבל אם תהיה הסתייגות, אנחנו כמובן נוכל לשמוע.

<קריאה: אפשר להגיד משהו?

<אלעזר במברגר: אולי נשמע קודם את התמונה.

<אלעזר במברגר: אז אני חושב שהחלק שבו נכון לפתוח זה החלק שבו אותה קטגוריה אולי הקשה ביותר, שבה אנחנו אומרים שאת השימוש הזה צריך להפסיק ואת הדירה הזאת צריך להשיב למאגר הדיור הציבורי.

<אלעזר במברגר: בקטגוריה הזאת, כפי שהזכיר השר, נופלים בעיקר משרדי ממשלה, גם בגלל העניין מוסרי שאתה אומר לפני כל דבר אחר הממשלה, שזה דגל שלה – הדיור הציבורי – היא לא תיקח דירות לטובת משרד ממשלתי על פני זכאי דיור ציבורי.

<אלעזר במברגר: זו קבוצה לא קטנה.

<אלעזר במברגר: יש 92 דירות כאלה ברחבי מדינת ישראל, גם באזורים עם ממתינים וגם באזורים ללא ממתינים.

<אלעזר במברגר: לגבי כל הדירות הללו, מכיוון שאתה לא צריך כאן הליך משפטי, אתה צריך כאן דיון פנים ממשלתי, אנחנו במשא ומתן אל מול מינהל הדיור הממשלתי במשרד האוצר.

קארין אלהרר: ממתי?

<אלעזר במברגר: מלפני לפחות חצי שנה, שגם נושא פרי.

<אלעזר במברגר: זאת אומרת בחלק מהמקרים זה הולך יחסית בקלות.

<אלעזר במברגר: מינהל הדיור הממשלתי נערך, נותן פתרון חילופי ומפנה לנו את הדירה.

<אלעזר במברגר: כמובן שהמשרד הממשלתי האחר – זה יכול להיות רווחה, זה יכול להיות תקשורת, זה יכול להיות משרד הביטחון – נמצא איתנו בשיח הזה.

<אלעזר במברגר: אני חושב שהצורך - צריך להגיד לזכותם של המשרדים - הם מבינים את הצורך.

<אלעזר במברגר: הם מבינים את תחרות הזכויות שבה המשרד מציג את הצד החשוב יותר.

<אלעזר במברגר: אנחנו מזהים כאן דווקא נכונות.

קארין אלהרר: כמה דירות חזרו בחצי שנה הזאת?

<אלעזר במברגר: אורי, אתה יודע לומר?

<אורי בר חיים: כן.

<אורי בר חיים: המספר המצטבר הוא 355.

<אורי בר חיים: בדיווח האחרון דיווחנו אז על - - -

קארין אלהרר: רגע, זה המספר שעורך דין במברגר נתן?

<אלעזר במברגר: אז אני אומר, בוא נגיד את המספרים כולם.

<אורי בר חיים: לא.

<אלעזר במברגר: אנחנו מדברים על דירות שכרגע תחת הליכי הפינוי, שזה משרדי ממשלה ורשויות מקומיות שבהן תיכף ניגע.

<אלעזר במברגר: מדובר על 92 דירות במשרדי הממשלה, 162 דירות המוחזקות על ידי רשויות מקומיות ביישוב שיש בו תור ממתינים; ולזה מצטרפות עוד 46 דירות, שהן דירות שבבחינה שלנו, שהזכיר המנכ"ל, נמצא שלא משמשות בעצם לשום צורך ציבורי שיכול בכלל להצדיק את השימוש בהן - - -

<קריאה: כי הן סגורות.

<אלעזר במברגר: ולכן גם מבחינתנו הן הולכות לפינוי.

<אלעזר במברגר: אז אלה שלוש קטגוריות שלגיבהן אנחנו ניגשים לפינוי מיידי.

קארין אלהרר: טוב.

קארין אלהרר: מתוכן כמה חזרו?

<אורי בר חיים: אני רוצה לחדד.

<אורי בר חיים: יש לנו כבר 61 נכסים שהם בתהליך מתקדם מאד.

<אורי בר חיים: זאת אומרת שכבר עברנו איזה שהוא תהליך של בוררות וכבר יש לו"ז גבי השבת הדירות: אור יהודה, אור עקיבא, בית שמש, בני ברק, גדרה, זיכרון, ירושלים, מזכרת בתיה, נשר, נתניה, פרדס חנה, קריית עקרון, קריית שמונה.

<אורי בר חיים: כל הדברים האלה יושבו במהלך שנת 2017 בהסכמה כבר.

<אלעזר במברגר: אני אסביר את התהליך.

<אלעזר במברגר: מכיוון שמדובר בגופים לא פרטיים, בגופים ממשלתיים – או משרד ממשלתי או רשות ציבורית, כשבסוף גם שלטון מקומי זה גוף ציבורי – אנחנו מנועים מלהגיש ביום הראשון תביעה לבית משפט.

<אלעזר במברגר: יש הנחיות יועץ משפטי לממשלה בעניין.

<אלעזר במברגר: אתה מחויב ליזום הליך יישוב סכסוך בפני הממונה על המחוז.

<אלעזר במברגר: אנחנו מנהלים הליכי יישוב סכסוך כאלה עם עשרות רשויות מקומיות במדינת ישראל.

<אלעזר במברגר: וגם כאן צריך לומר - - -

קארין אלהרר: רק בוא נתחיל מה-92 של המשרדים הממשלתיים.

קארין אלהרר: הרי פה אין באמת סכסוך.

קארין אלהרר: יש הסכמה ביניכם לבין המשרד הממשלתי להחזיר את הנכסים.

<אלעזר במברגר: נכון, אבל לפעמים מינהל הדיור הממשלתי אומר – ייקח לי שמונה חודשים, ייקח לי את כל שנת 2017 על מנת למצוא פתרון חלופי למשרד.

<אלעזר במברגר: אנחנו בדרך כלל מגבשים ביחד איזה שהוא הסדר שהפינוי לא יהיה מחר בבוקר.

קארין אלהרר: אוקיי, עם ה-92 האלה יש כבר הסדרים?

<אלעזר במברגר: אתה רוצה לפרוט אותם, אורי?

<אורי בר חיים: ה-92 חציין הן מול משרד הדתות.

קארין אלהרר: נו?

<אורי בר חיים: תיכף אני אדבר על משרד הדתות, שזה מתווה ספציפי; וחציין זה מול משטרת ישראל או לשכת התעסוקה או משרד הקליטה.

<אורי בר חיים: אנחנו בשלב הזה כרגע שלחנו מכתבים של דרישות.

קארין אלהרר: מתי?

<אורי בר חיים: כל הדברים האלה נעשו בחצי שנה האחרונה.

<אורי בר חיים: תיכף אני אפרט.

<אורי בר חיים: אז אני כבר אומר מה עשינו בחצי שנה האחרונה, אם כבר.

<אורי בר חיים: אלף אני אגע בנקודה - - -

קארין אלהרר: תראו, אני מנסה לייצר מצב שאני אבין כמה משוחרר, מתי.

קארין אלהרר: אז אני אשמח אם תעזרו לי בעניין הזה.

<אלעזר במברגר: אפשר להסביר את זה ברמת הדירה, כפי שאמרתי.

<אלעזר במברגר: אנחנו יודעים באיזה מקום בדיוק בתהליך נמצאת כל דירה.

יואב גלנט: אני מציע שתעבירו דו"ח עם כל מה שנעשה, כל פרט וכל שורה, כי אם יש צורך בבקרה, אז כל דבר שאפשר.

יואב גלנט: באופן כללי, אני חושב שהתוצאות מצטברות באופן איטי, כי בסופו של עניין התהליכים האלה הם תהליכים ארוכים ותהליכים מורכבים.

יואב גלנט: לפני שאני אשחרר אתכם להמשיך לעסוק בנושא, אני רוצה לומר לכם בשתי מילים, היעד הוא בסופו של דבר להסדיר את הנושא הזה, כי הוא דור הסדרה ואני מעריך שמאות דירות או יחזרו או יוחלפו בסכומי כסף שיאפשרו רכש של דירות אחרות.

יואב גלנט: אני חושב שהפעולה הזאת היא ראויה.

יואב גלנט: מה שאני מנסה לומר זה שלצד הצורך בטיפול בנושא הזה, שהאנשים הללו, שיושבים כאן, עוסקים בו, הרי יש לנו צורך של רכש של אלפי דירות בשנים הקרובות, על מנת בכלל לשמור על האיזון וגם בזה האנשים האלה עוסקים ויש עליהם משימות רחבות ואני צריך להפעיל אותם באופן כזה שהם יוכלו לעשות את משימתם.

יואב גלנט: אם אתם שואלים אותי מה חשוב בעניין הזה, זה לראות איך אנחנו מגדילים את המלאי של 60,000 יחידות דיור, שקטן לאורך השנים מ-150,000 למספרים יותר גדולים.

יואב גלנט: מה שעשינו בשנה האחרונה הוא רק תהליך של בלימה.

יואב גלנט: תהליך הבלימה הזה גורם לזה שאנחנו לא נמצאים במצב יותר גרוע מכפי שהיינו בשנת 2015 וכן הלאה.

יואב גלנט: אבל אם לא נמשיך בזה, נמשיך ונתדרדר כמו שהתדרדרנו.

יואב גלנט: ולכן סימנו תחילה של שינוי כיוון.

יואב גלנט: גם הדירות האלה ברבות השנים יחזרו לתוך המאגרים או יאפשרו רכש של דירות נוספות, אבל הפעולות הגדולות הן הפעולות שנעשות בנוסף.

יואב גלנט: כאשר עשינו הסכם עם חברת עמידר למשל ובהסכם הזה אנחנו עושים פינוי בינוי על נכסי עמידר, שנמצאים במקומות יקרים ו-1,000 יחידות דיור מחליפות את עצמן ל-6,000 יחידות דיור וה-6,000 האלה נמכרות ובקופה הזאת אתה קונה נכסים נוספים, אז מהתהליך הזה יש סיכוי להכניס אלפי יחידות דיור בפריפריה גם במכרז, בפריפריה חברתית, לתוך המאגר הזה, מנכסים קיימים.

יואב גלנט: אבל את זה אנחנו יכולים לעשות ממה שיש לנו.

יואב גלנט: מעבר לזה, אנחנו פועלים – גם שר האוצר וגם אני – למצוא שיטה על מנת להגדיל את מלאי הדיור הציבורי למען מי שצריך.

יואב גלנט: צריך לזכור גם - - -

<קריאה: לבנות דיור ציבורי זה יגדיל את המאגר.

יואב גלנט: צריך לזכור את התהליכים ואת המחירים.

יואב גלנט: העסק הוא מאד פשוט.

יואב גלנט: 800 דירות למכירה היום עולות מיליארד שקלים.

יואב גלנט: זה סדרי הגודל, כל 800 יחידות דיור.

יואב גלנט: עכשיו צריך לראות איך סוגרים את העניין הזה.

יואב גלנט: אז פה אנחנו נגיע נניח למספר הזה דרך פינוי שייקח תהליך, אבל ההסתכלות הכוללת זה איך להפוך את ה-60,000 האלה ל-80,000 ול-100,000 בעתיד לבוא, על מנת שיהיה לנו עם מה לעשות.

יואב גלנט: יש לנו תכנית ואני אשמח - - -

אורלי לוי אבקסיס: ואיך זה מתקיים אם בעבור אותם נכסים של 1,000 דירות של דיור ציבורי במרכז, אנחנו הולכים לפינוי בינוי, מקבלים 6,000 וחוזרים למלאי במרכז רק 1,000 דירות.

אורלי לוי אבקסיס: תסביר לי איך זה בא ומתיישב עם האג'נדה שעכשיו הונחה על השולחן.

אורלי לוי אבקסיס: הנה, משרד המבקר נמצא כאן, האם ראוי לתת לחברה משכנת כמו עמידר, שנמצאת תחת חקירה, את המפתחות ואת הנדל"ן הזה ולהגיד לה תהפכי, תשני את הכובע מחברה משכנת לחברה בהתחדשות עירונית.

אורלי לוי אבקסיס: האם שני הכובעים האלה הולכים בד בבד או שיש פה ניגוד עניינים מובנה?

אורלי לוי אבקסיס: זו שאלה שאנחנו צריכים לשאול.

אורלי לוי אבקסיס: כי התור הגדול ביותר נמצא במרכז הארץ, ומה שאנחנו שמענו פה שלשום, במקום הזה בדיוק, רק תחת אצטלה של ועדה אחרת, זה שאלה שאנחנו נעשה על גבם את אותם עסקי נדל"ן – 6,000 תמורת 1,000 ועדיין נשאיר רק 1,000 במרכז, אנחנו נעביר לפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: זה מה שנאמר כאן בוועדה לצדק חלוקתי.

אורלי לוי אבקסיס: שתי דקות קודם השר אמר שהתור הארוך ביותר הוא במרכז.

אורלי לוי אבקסיס: בואו לא נדבר על השוכרים הציבוריים שלא התבקשו לפנות כמו סטודנטים, כמו אחרים ועדיין משרד מבקר המדינה אומר רק במקרה קיצון אנחנו נשקול להשאיר את השוכרים הציבוריים וגם אז בשכר דירה ריאלי או בקנייה ריאלית.

אורלי לוי אבקסיס: פה אנחנו מגלים שיש בבאר שבע, שיש בדימונה ואנחנו גם מגלים במשרדים האלה של עמידר, החברה המשכנת, שהם יוצאים בפרסום של אותה פעילות חברתית כביכול בשם הסטודנטים, על הגב של התקציבים החברתיים ומנגד אנחנו רואים אותם נותנים 20 ומשהו דירות לערוץ 7.

אורלי לוי אבקסיס: ואת תקשיבי לטענה פה שזה מוזר, כשהם טוענים ערוץ 7 שיחזירו את הדירות למלאי הדיור הציבורי, אז הם אומרים זה בכלל אדמה פלסטינית.

אורלי לוי אבקסיס: מעניין שבעמונה אומרים יש שם הסדר.

אורלי לוי אבקסיס: אז צריך לראות אם ההסדר הזה יחול גם פה.

אורלי לוי אבקסיס: שאלה נוספת אחת שמעלה תהיות ומשרד מבקר המדינה צריך לתת את דעתו על כך, זה כל הנושא הזה למשל שערוץ 7 נותן אות כבוד לחברה המשכנת, שנתנה לו בעצם להשתמש בדירות של הדיור הציבורי במחיר כמעט אפס.

אורלי לוי אבקסיס: זה מטורף.

קארין אלהרר: לא, לא, אין מחיאות כפיים.

דב חנין: זה לא רק מטורף, זה מעלה שאלות של עבירה פלילית.

אורלי לוי אבקסיס: אני מסכימה לחלוטין והשאלה איפה המשרד גם.

יואב גלנט: היא לא שאלה שאלה, היא הצהירה הצהרה.

קארין אלהרר: אורלי, יש לך שאלה?

אורלי לוי אבקסיס: כן, כן.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לשאול כמה דברים.

אורלי לוי אבקסיס: אחד, מה נעשה עם אותן דירות של שוכרים ציבוריים.

אורלי לוי אבקסיס: חשוב לדעת, כי מה שנאמר לנו פה זה בעצם אפילו לא שליש ממה שמבקר המדינה בעצם הלך ותייג וקבע שהן דירות של דיור ציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים פה על 300 דירות שמתוכן יש הליכים על 60 דירות להחזרה, כאשר מבקר המדינה מדבר על למעלה מ-1,300 דירות.

קארין אלהרר: 1,400.

אורלי לוי אבקסיס: 1,400, אז בואו נדייק.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על כך שהיועץ המשפטי אומר רק במקרה קיצון ואנחנו שומעים שמשרד השיכון אולי רוצה לתת במתנה, שמעתי את זה מדברי המנכ"ל, שאולי זה סיום תפקידו, אבל הוא בא ואומר בגלוי – אנחנו בודקים האם ראוי להשאיר את הדירות האלה.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא יהווה את הפתרון.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא רואים פתרון אחר.

אורלי לוי אבקסיס: הפתרון היחיד שמציעים משרד האוצר ומשרד השיכון, זה להשתמש בכספים של הדיור הציבורי וחלקם יעברו לקרן.

קארין אלהרר: מה השאלה, אורלי?

אורלי לוי אבקסיס: תקשיבו, האם זה פתרון אמיתי?

אורלי לוי אבקסיס: מה קורה עם כל השוכרים הציבוריים?

אורלי לוי אבקסיס: בואו נקיים באמת את היועץ המשפטי לממשלה שאומר דבר ראשון להחזיר, אין מספיק במלאי; והוא גם בא ואומר – אני לא מבין אתכם.

אורלי לוי אבקסיס: ומנדלבליט – אני חייבת לצטט אותו, בסוף דצמבר הוא אומר ככה: אין לראות באותה בחינה – מבקש משרד השיכון לבחון מחדש את העניין של השוכרים הציבוריים כי הוא רוצה לתת לחלק מזה הנחות ענק.

אורלי לוי אבקסיס: אז מנדלבליט אומר להם ככה: אוקיי, בחינה מחודשת?

אורלי לוי אבקסיס: אני מסכים לבחינה מחודשת, אבל אין לראות באותה בחינה נוספת משום הצדקה משפטית כלשהי להקפאה של גביית שכר דירה ריאלי משוכרים ציבוריים.

קארין אלהרר: אורלי, אורלי - - -

אורלי לוי אבקסיס: למה זה לא קורה?

קארין אלהרר: אורלי, את רוצה שהוא יענה?

אורלי לוי אבקסיס: הכל סימני שאלה.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה.

<איריס אסרף: אפשר להגיד משהו?

קארין אלהרר: רגע, את רוצה שהוא יענה?

<איריס אסרף: כן, אני רוצה לשאול את השר גלנט, בבקשה.

<איריס אסרף: אני איריס אסרף - - -

יואב גלנט: אבל את יודעת, הציבור צריך לשאול שאלות.

יואב גלנט: חברי הכנסת יכולים לשאול תשובות.

<איריס אסרף: רגע, אבל כשאני שומעת פה שטויות - - -

יואב גלנט: צריך לשאול שאלות.

קארין אלהרר: לא, רק שאלה, שאלה איריס.

אורלי לוי אבקסיס: לא הבנת שיש פה גם שאלה?

<איריס אסרף: למה אני לא נכנסת, ועוד פעם, אני לא האינטרנט ואני לא הטלוויזיה, אני המציאות שלך.

<איריס אסרף: תסתכל עלי כשאני מדברת אליך.

<איריס אסרף: למה אתה לא מכניס אותי לבית?

<איריס אסרף: אני שנים עם נכות.

<איריס אסרף: הייתי פה.

<איריס אסרף: הביאו אותי מהמקלט.

קארין אלהרר: איריס.

<איריס אסרף: למה אני לא בבית?

<איריס אסרף: רונן כהן – תפני לוועדה ציבורית.

<איריס אסרף: מה זה ועדה ציבורית?

<איריס אסרף: יש דירות סגורות.

<איריס אסרף: תפתחו את הדירות האלה.

<איריס אסרף: אני פניתי אליך כמה פעמים, רונן כהן - - -

קארין אלהרר: איריס, איריס.

<איריס אסרף: פניתי אליך ואמרת לי תפני לוועדה ציבורית.

<איריס אסרף: למה אני אמורה להמתין בתור?

<איריס אסרף: למה אני בתור 16 שנים, 15 שנים, 17 שנים?

<איריס אסרף: איפה אני כבן אדם?

<איריס אסרף: כאמא לילדים?

קארין אלהרר: איריס.

קארין אלהרר: רונן?

<רונן כהן: אני רק לא רוצה להטריח את השר, כי - - -

<איריס אסרף: רציתי שהוא ישמע אותי.

<איריס אסרף: אני באה ביום ההולדת שלי בשביל שתשמע אותי.

<איריס אסרף: היום במיוחד בשבילך.

<רונן כהן: אילולי היו רוכשים מעל 900 דירות - - -

יואב גלנט: רק שנייה, רונן.

<רונן כהן: היא במקום 40 היום.

יואב גלנט: סליחה שנייה.

<איריס אסרף: איזה 40?

<איריס אסרף: אז עוד שקר ועוד שקר.

<איריס אסרף: אתה מבין?

<איריס אסרף: זה הכל מעגל של שקרים.

קארין אלהרר: סליחה, איריס, דיברת, הוא עונה.

יואב גלנט: הנושא של דיור ציבורי ומי שזכאי לו, הוא מאד מאד חשוב לי וקרוב לליבי וזו הסיבה שאני עוסק בו.

יואב גלנט: ולכן, גם אם אלה שלא טופלה להם הבעיה צועקים וזועקים מדם ליבם, ואני מקבל את זה ואני חושב שכל מה שאת אומרת הוא דבר שצריך להביא לו פתרון.

יואב גלנט: אני חושב שאת צודקת, אני לא חושב שאת לא צודקת.

יואב גלנט: בגלל זה אמרתי כאן, יש 130,000 זכאים או 156,000 משפחות שצריך לתת להן פתרון ולא 2,500 והקריטריונים הם דבר שבנינו על מנת לתת לעצמנו איזה שהוא תהליך שלבי ולפתור את הדברים.

יואב גלנט: אני חושב שצריך להיכנס לעניין הזה ויש לי גם רעיונות והתהליכים האלה הם תהליכים ארוכים.

יואב גלנט: אני חושב שלכל בן אדם במדינת ישראל מגיעה הזכות לגור בדירה ואני פועל בהתאם.

יואב גלנט: אני משוכנע שמה שעשינו הוא הרבה הרבה יותר ממה שנעשה בעבר ואני חושב שהוא עדיין מעט מאד ביחס למה שצריך לעשות.

יואב גלנט: זה מה שניסיתי לעשות וזה מה שניסיתי להסביר ואני מבין לחלוטין את המצוקה שלך ואני רואה את המצוקה הזאת בהרבה מאד מקומות בארץ ואני קשוב אליה ואני מנסה לפתור אותה ואני מניח שיש גם בין האנשים כאלה שפתרו להם את הבעיה ומכירים אותה וגם מכירים את התהליכים שנעשו, כי אני מזהה פה חלק מהפנים.

יואב גלנט: אני לא בא להגיד לכם שהמצב טוב.

יואב גלנט: אני גם לא בא להגיד לכם שאנחנו נפתור את הכל מיד.

יואב גלנט: מה שאני בא להגיד לכם, זה שמה שלא נעשה פה במשך 20 שנה נעשה עכשיו בכל התחומים, גם אם הוא לא מגיע לכל אדם ואדם, כי כל אחד מסתכל והוא קרוב אצל עצמו; ואני מנסה לפתור את הדברים ויש לי צוות שחלק גדול מהעיסוק שלו הוא לפתור בעיות בתחום הדיור הציבורי.

יואב גלנט: אבל בסופו של עניין, עם משאבים נתונים אפשר לעשות דברים נתונים.

יואב גלנט: לכן השאלה היסודית היא כמה משאבים נשקיע בתחום הזה, מאיפה נביא אותם ובעניין הזה יש רעיונות.

יואב גלנט: אני מזכיר את מה שאמרתי כאן בוועדה הזאת, לדעתי לפני שנה או משהו דומה.

יואב גלנט: אנחנו מסייעים למשפחה, נניח בין 800 ל-3,000 שקלים, תלוי לאיזו משפחה.

יואב גלנט: עכשיו נניח שמישהו שוכר דירה ב-4,000 שקלים וחצי מהכסף הזה, נניח 2,000 שקלים מגיע מאיתנו ועוד 2,000 שקלים מגיע ממנו.

יואב גלנט: אז בשנה זה 48,000 שקלים, נניח 50,000 שקלים.

יואב גלנט: ב-20 שנה זה מיליון שקלים.

יואב גלנט: אילו היינו רושמים מראש את הדירה על שמו והתשלומים האלה היו מיועדים לתשלום משכנתא, ככה שחצי מכוסה על ידי המדינה וחצי על ידי האזרח, אז היינו יכולים להוציא באופן רב שנתי משפחות מתוך העניין.

יואב גלנט: זו תכנית שהתחלנו להניע.

יואב גלנט: זה לא כל כך פשוט מכל מיני סיבות שקשורות לתהליכים - - -

<איריס אסרף: ו - - - בכלל, ל - - - שזקוקים לדיור ציבורי בכלל.

יואב גלנט: את מפריעה לי.

<איריס אסרף: איזה חד הורית יכולה לתת 2,000 שקלים כל חודש?

<איריס אסרף: חד הוריות מקבלות סיוע בשכר דירה של 1,100 שקלים או 3,000 שלים לא מסיימות את החודש.

יואב גלנט: אני מנסה - - -

<איריס אסרף: זה בכלל לא מציאותי, לא למצב שלנו.

יואב גלנט: יכול ל היות.

קארין אלהרר: לא, לא, אל תתחילו ככה.

יואב גלנט: טוב, אני מנסה - - -

קארין אלהרר: רגע, רק לשאלתה של חברת הכנסת לוי-אבקסיס.

יואב גלנט: מה הייתה השאלה?

קארין אלהרר: לגבי איך הדברים מתיישבים עם ההנחיות של היועץ המשפטי לממשלה.

יואב גלנט: כל הנחיות היועץ המשפטי לממשלה מבוצעות במלואן.

יואב גלנט: אחרי שהיועץ המשפטי לממשלה מוציא מכתבים, את סיכומי הדיונים שלו הוא לא מוציא.

יואב גלנט: אני הלכתי אליו עם היועץ המשפטי שלנו, עם הממונה על התחום מטעמו, ארז קמיניץ.

יואב גלנט: ישבנו והסברנו את הדברים ואני חושב שאנחנו הגענו למודוס ויונדי שבו אפשר לחיות.

יואב גלנט: התהליך שבו אתה תגבה שכר דירה ריאלי ממישהו שנמצא באיזו שהיא דירה וכתוצאה מזה הוא יגיד אני לא רוצה להיות שם כי אין לי יכולת לעמוד ואז הדירה תעמוד ריקה ואין לך למי לתת אותה, הוא תהליך יותר גרוע מאשר - - -

אורלי לוי אבקסיס: תעשה הגמשת קריטריונים.

אורלי לוי אבקסיס: אתה הרגע אמרת שיש השתתפות בשכר דירה לאלה שלא עומדים בקריטריונים, כשהם פועל יוצא של מלאי הדירות.

אורלי לוי אבקסיס: אז לכן במקומות האלה אפשר לעשות הגמשת קריטריונים אם יש שם - - - שכר דירה - - -

יואב גלנט: אם אני חוזר למה שאני אומר, אחד, אנחנו פועלים כלשון החוק וכרוח החוק ובהתאם להנחיות היועץ המשפטי לממשלה וזה מופיע ברישא של כל דיון וכל סעיף - - -

אורלי לוי אבקסיס: מי קודמים?

אורלי לוי אבקסיס: סטודנטים או זכאים לדיור ציבורי?

אורלי לוי אבקסיס: מי קודמים בעיני משרד השיכון?

יואב גלנט: הדבר השני - - -

אורלי לוי אבקסיס: זה הדיור של דיור ציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה למי הם מיועדים.

אורלי לוי אבקסיס: סטודנטים זה דבר חשוב מאד.

קארין אלהרר: אורלי.

יואב גלנט: הדבר השני זה שכאשר אתה - - -

<קריאה: סליחה גברתי, אם אפשר - - -

קארין אלהרר: השר מדבר.

<קריאה: סליחה.

יואב גלנט: כולם מדברים, לא רק אני, זה בסדר.

יואב גלנט: רב שיח.

<קריאה: אנחנו לא רוצים שהוא ילך.

<קריאה: אנחנו רוצים להגיד לו.

קארין אלהרר: הוא מקשיב.

יואב גלנט: לכן הנושא כפי שהוצג הוא עיוות של התמונה והקראה של פיסקה מתאימה לאיזה שהוא דיון מסוים מתוך הסתכלות של מישהו.

אורלי לוי אבקסיס: זה מכתב שהיה מופנה אליך מהיועץ המשפטי מנדלבליט.

אורלי לוי אבקסיס: אם יש מכתב רגע מאז, זה ממש לפני חודש.

אורלי לוי אבקסיס: אם יש מכתב חדש, נשמח להיחשף אליו.

יואב גלנט: הדבר השני זה המניפולציה על האמירה שהכסף שאנחנו משקיעים ילך לטובת הפריפריה.

יואב גלנט: הרי ברגע שיצטבר הכסף, אנחנו נחליט מה אנחנו עושים איתו.

יואב גלנט: אנחנו, עמידר, שהיא כפופה בהחלטות היסודיות שלה להחלטת הבעלים שלה, שזה ממשלת ישראל.

יואב גלנט: ובסופו של עניין, מה שאנחנו עושים, אנחנו מציפים ערך.

יואב גלנט: יש מקום שיש בו 1,000 דירות שנמצאות נניח במצב מוזנח.

יואב גלנט: אתה תביא 1,000 דירות חדשות קודם כל למי שנמצא שם, גם אם זה ייקח תקופה.

יואב גלנט: הדבר השני, אתה תיצור ערך כתוצאה מהקרקע של עוד 5,000 יחידות דיור, שיכול להגיע לערכים של כמה מיליארדים.

<קריאה: אבל למה אתם סוגרים דירות, זה מה שמעניין אותנו.

יואב גלנט: בכסף הזה נוכל להשתמש על מנת לתת פיתרון.

יואב גלנט: עכשיו לוקחים - - -

<קריאה: בעוד כמה שנים אבל?

אורלי לוי אבקסיס: כבר תגדיל את המלאי.

אורלי לוי אבקסיס: - - - דירה בהתחדשות עירונית למלאי - - -

קארין אלהרר: לא, לא, לא.

קארין אלהרר: אי אפשר.

<קריאה: סליחה אדוני, אדוני.

קארין אלהרר: אדוני השר, רגע.

<קריאה: זה אחלה תשובה אנחנו קיבלנו.

<קריאה: זה טריקת דלת.

קארין אלהרר: אוקיי.

<איריס אסרף: אני רוצה להגיד לך משהו, סליחה.

<איריס אסרף: יש לי פה מישהי עם שני ילדים בעלי צרכים מיוחדים שממתינה 11 שנים לדיור ציבורי וב-1 למרס היא הולכת לרחוב, למה אין דירה לילדים שלי.

<קריאה: אבל איריס, 20 שנה גם אני ממתינה, אז מה?

<קריאה: אני גם עם ילדים.

קארין אלהרר: טוב, האמת שזה לא תוכנן בצורה הזאת.

<קריאה: ושר השיכון הלך - - -

קארין אלהרר: הוא לא אמר שהוא מגיע ל-20 דקות.

<קריאה: אבל סליחה, 20 דקות זה לטרוק את הדלת בפנים.

<קריאה: דיוק, ברח.

קארין אלהרר: שנייה.

קארין אלהרר: אני לא - - -

<קריאה: אני רוצה להגיד פה משהו.

קארין אלהרר: גברתי אני עכשיו מדברת.

<מרים ליכטר: אני ביקשתי רשות דיבור.

<מרים ליכטר: אני באתי היום.

<מרים ליכטר: קוראים לי מרים ליכטר.

<מרים ליכטר: אני נכה, עם סרטן, עם ילד בעל נכות.

<מרים ליכטר: 17 שנה אני כותבת עשרות מכתבים, עשרות מכתבים למערכת הכנסת.

<מרים ליכטר: גברת אורלי לוי, הפרוטוקולים שלא קראת מימייך, שהיו פה שרי רווחה, שר השיכון, שנתנו רק לחתך יהודה ושומרון, לדתיים, שהזניחו אנשים פשוטים כמוני.

<מרים ליכטר: אני רוצה להגיד לכם פה ואני באתי במיוחד, ביקשתי אישור כדי להגן היום על השר הראשון שהרים את הכפפה ונתן לנו בית.

<מרים ליכטר: אמנם בית של 40 מטר לילד בן 15 עם נכות ולא איכפת לי לוותר על הכל, אבל הוא הראשון שנענה.

<מרים ליכטר: את לא יודעת כמה שנים אני כותבת מכתבים.

<מרים ליכטר: את לא קוראת פרוטוקולים - - -

<קריאה: אבל את גם לא יודעת מה קורה - - -

קארין אלהרר: טוב, זה לא יעבוד ככה.

<קריאה: סליחה, את לא יודעת מה - - -

קארין אלהרר: היי, סליחה.

קארין אלהרר: סדרניות, עזרה.

<מרים ליכטר: אני כמוך.

<מרים ליכטר: אני הייתי באותה צלחת.

<קריאה: אנחנו לא רוצים לוותר על - - - אנחנו רוצים פתרון.

<קריאה: לקחו לנו את הבית שלנו, אנחנו רוצים אותו בחזרה.

<קריאה: דיור ציבורי זה שלנו.

<קריאה: של אנשים כמונו, לא של אף אחד אחר.

קארין אלהרר: סליחה, סליחה.

<קריאה: סליחה, את באה מאחורי ה - - -, לגבי הדבר האישי שלך, לא לגבי אלה שכן זקוקים.

<מרים ליכטר: אבל אני באותה עמדה שלך.

<מרים ליכטר: אני באה מאותו מקום.

קארין אלהרר: תודה, תודה.

<קריאה: אבל אורלי לוי - - - אתם צריכים לבוא להתלונן לפניה.

קארין אלהרר: גברת ליכטר תודה רבה.

קארין אלהרר: שמענו בפרוטרוט - - -

אורלי לוי אבקסיס: רק משפט, מאחר שפנו אלי בצורה כזו.

קארין אלהרר: בבקשה חברת הכנסת לוי.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שמי שבא והגן על משרד הבינוי והשיכון ועל הרוח החדשה, בין היחידים או אולי הראשונים הייתי אני, כמי שחווה את המאבק של הדיור הציבורי.

<קריאה: וזה עומד לזכותך.

קארין אלהרר: לא, רגע, רגע.

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, חברה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אי אפשר להסתפק בכך שאם הצלחנו לפתור מקרה יחידני כזה או אחר ולומר - - -

<מרים ליכטר: - - - השיכון - - -

אורלי לוי אבקסיס: בוודאי, אבל עם רוח טובה לבד לא פותרים את הבעיה, צריך להביא את התקציבים, צריך לצאת מחוץ לקופסא.

<איריס אסרף: זה הכל בזכות המאבק היפה שעשינו.

אורלי לוי אבקסיס: צריך להגדיל את המלאי.

קארין אלהרר: למה את מפריעה לה?

אורלי לוי אבקסיס: חברה, אני מבקשת - - -

<קריאה: שימשיך לעשות.

אורלי לוי אבקסיס: עם מילים טובות לא הולכים למכולת ואנחנו לא יכולים להסתפק בפתרונות יחידניים.

אורלי לוי אבקסיס: הבעיה היא הרבה יותר רחבה.

אורלי לוי אבקסיס: התקציבים הם מטורפים, והנה עכשיו עוד פעם ב - - -, 1,000 דירות, נקבל 1,000 דירות חזרה והשוק יקבל - השוק הפרטי, השוק הציבורי - לא משנה, עוד 5,000 דירות על חשבון הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: מה עמדתנו פה, ועל זה אני נלחמת שגם אחרים יקבלו את מה שאת קיבלת, כי את הצלחת להגיע לשר.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה שכל אחד יוכל להגיע לנקודה הזו.

קארין אלהרר: רגע, אפשר?

אורלי לוי אבקסיס: צריך לדאוג לפתרון מערכתי, אי אפשר לבוא ולומר - - -

קארין אלהרר: אפשר?

אורלי לוי אבקסיס: אני בעד השר, אבל אני לא בעד הדרך.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: אפשר בבקשה?

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: תראו, השר זומן לדיון מלא.

קארין אלהרר: הוא לא תאם את זה איתי מראש שהוא עוזב בחלוף זמן מסוים, אני לא יודעת אפילו באיזו שעה בדיוק התחלנו.

קארין אלהרר: אני לא יודעת לתת את התשובה במקומו למה הוא עזב את הדיון.

קארין אלהרר: עכשיו אני מבקשת, תראו, כל דיון שאנחנו מקיימים כאן בנושא הדיור הציבורי הוא דיון טעון, כי מגיעים לכאן אנשים עם סיפורים קשים.

<איריס אסרף: מגיעים לפה האמת.

קארין אלהרר: האמת, נכון.

<איריס אסרף: וכל סיפור זה אחד מיני רבים.

קארין אלהרר: את צודקת.

<איריס אסרף: סוגרים דירות ולא נותנים לנשים חד הוריות - - -

קארין אלהרר: איריס, אני מבינה.

קארין אלהרר: תאמינו לי, אם הנושא - - -

<איריס אסרף: מה זה לעמוד בתור?

<איריס אסרף: מה זה סופרלנד?

<איריס אסרף: מה זה לעמוד בתור?

קארין אלהרר: איריס, המצוקה מובנת.

<איריס אסרף: אז יאללה, תתחילו לפתוח דירות בשביל שלא תהיה מצוקה.

<איריס אסרף: בשביל זה באתי לפה היום, להגיד את מה שיש לי, במיוחד לרונן כהן, שאתה צריך להכניס אותי כבר לבית.

קארין אלהרר: אני מאד מבקשת, חברות, הדיון כאן, אני מתנצלת, הוא לא דיון פרטני.

קארין אלהרר: אני יודעת שיש בעיות פרטניות ואני גם יודעת שהבעיות הפרטניות מנוהלות, בין אם על ידי חברת הכנסת לוי - - -

<איריס אסרף: לתת לחתול לשמור על השמנת.

קארין אלהרר: רק שנייה.

קארין אלהרר: בין אם על ידי הלשכה שלי, בין אם לשכות אחרות.

קארין אלהרר: אני ממש מבקשת שהדיון הזה יישאר עקרוני.

קארין אלהרר: המטרה היא למצוא פתרון כולל, נכון?

קארין אלהרר: לא למצוא פתרון פרטני.

קארין אלהרר: אני שמחה שיש פתרונות פרטניים מדי פעם בפעם.

קארין אלהרר: זו לא המטרה של הדיון הזה.

קארין אלהרר: אם על הדרך נעזור פרטנית, אדרבא, אבל המטרה היא כוללת וגם שלכם.

קארין אלהרר: אז אני ממש מבקשת, אני רוצה לשמוע את התשובות העקרוניות.

קארין אלהרר: בבקשה.

<רונן כהן: רק אם יורשה לי, לא רק כדי להגיב על הדברים שהוטחו בפני, אני מקבל אותם, את הביקורת.

קארין אלהרר: דווקא ברונן מטיחים.

<רונן כהן: בכל אופן אני חושב, אני כפקיד אומר את זה, כפקיד שעובד הרבה שנים במשרד.

<רונן כהן: אנחנו - - -

<איריס אסרף: פקיד?

<איריס אסרף: פקיד?

<איריס אסרף: אתה מאכלס, מה פקיד?

קארין אלהרר: די, איריס.

קארין אלהרר: די.

<איריס אסרף: די, אני לא יכולה לשמוע את השטויות האלה.

<רונן כהן: אני כפקיד בכיר ואחראי חייב לומר - - -

<איריס אסרף: תתחילו להתעורר.

<קריאה: מה את צועקת?

<קריאה: למה אתה צועק עליה?

<קריאה: למה שהיא לא תצעק?

<קריאה: היא מחכה לדיור ציבורי, למה אתה צועק עליה.

<קריאה: 20 שנה היא מחכה - - -

<קריאה: - - - מחכים לדיור ציבורי - - - בבית.

<קריאה: אתם כל הזמן באים וצועקים.

<קריאה: מה קרה?

<קריאה: אתה אל תגיד לנו להפסיק.

<קריאה: די.

קארין אלהרר: כן, רונן.

<רונן כהן: רק משפט.

<רונן כהן: מנקודת מבטי, אם בשנה רגילה היינו - - -

<איריס אסרף: אנחנו לא מתביישות, זו זכות שלנו.

<קריאה: זו הזכות שלך?

<איריס אסרף: נכון.

קארין אלהרר: חברים, זה מפריע.

קארין אלהרר: זה מפריע.

קארין אלהרר: תבזבזו את הזמן, אין בעיה.

קארין אלהרר: לא הבנתי, אתם מבזבזים לעצמכם.

אורלי לוי אבקסיס: זו פשוט רשעות.

<רונן כהן: מהזווית שלי, אם בשנה רגילה היינו מאכלסים 1,000-1,500 דירות, בשנה וחצי האחרונות אוכלסו 3,000, כמעט 3,500 דירות.

<רונן כהן: עכשיו תראו, את ה-3,500 אנחנו לא רואים פה, נכון?

<רונן כהן: אנחנו מבינים שאנשים מחכים, אבל אלמלא המהלכים האלה שנעשו בשנה וחצי האחרונות, האנשים לא היו מתקדמים בתור.

<רונן כהן: אותם נכים שיש להם.

<רונן כהן: אם היינו פותרים ל-30 משפחות מוגבלים בניידות, בשנה האחרונה אנחנו פתרנו ל-130.

<רונן כהן: מדובר על כל אחד.

<רונן כהן: אנחנו מדברים על אסטרטגיה שמדברת על זה שיש 2,650 דירות שנמצאות עכשיו בתהליכי תכנון מתקדמים.

<רונן כהן: לא תכנון שלנו במשרד, ברשויות, והתחילו כבר לבנות אותן.

<רונן כהן: זו אסטרטגיה.

<רונן כהן: זה לא פתרון פרטני.

<רונן כהן: עכשיו אני אומר אני מקבל, אני מקבל כל טענה פה, אבל אם מישהו חושב שבגלל שהוא יושב פה והוא טוען כלפי, אני אשים אותו אחרי שנצא והוא יקודם בתור ממקום 16 או ממקום 17 למקום הראשון, אני אומר לכם זה קודש קודשים אצלנו.

קארין אלהרר: ברור.

<רונן כהן: מבחינתנו אמון הציבור זה דבר חשוב.

<רונן כהן: יש תור.

<רונן כהן: אנחנו אומרים בגילוי לב, אנחנו לא יודעים לטפל היום ב-2,500 ממתינים ובנוסף באלפי ממתינים של משרד הקליטה, אבל אנחנו כן יודעים להצביע על הכיוון.

<רונן כהן: אנחנו כן יודעים מה יש.

<רונן כהן: אנחנו כן יודעים מה צריך ואנחנו אומרים שברמת המשאבים של המשרד השר לקח, גירד מפה, מן היקב ומן הגורן, כל שקל.

<רונן כהן: כל שכר דירה - - -

אורלי לוי אבקסיס: תקציבים חדשים - - -

קארין אלהרר: אורלי, רגע, תני לו לסיים.

<רונן כהן: שכר הדירה הולך לדיור ציבורי.

<רונן כהן: כל שקל מן היקב ומן הגורן, במשאבים הקיימים - - -

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: מה העניין עם עמידר, שעליו דיברה חברת הכנסת לוי-אבקסיס.

<רונן כהן: תראי, אני לא רוצה להתנצח.

<רונן כהן: אני רק - - -

קארין אלהרר: לא להתנצח, אני רוצה תשובה.

<קריאה: יש פה את מנכ"ל עמידר אם את רוצה לשאול על עמידר.

<ראובן קפלן: מה הייתה השאלה?

קארין אלהרר: מנכ"ל עמידר, בבקשה.

קארין אלהרר: אורלי, תשאלי שוב את שאלתך כשאלה.

אורלי לוי אבקסיס: מה?

אורלי לוי אבקסיס: בנוגע לערוץ 7 או בנוגע ל - - -

קארין אלהרר: בואי נתחיל מערוץ 7.

אורלי לוי אבקסיס: שלא ייתמם.

אורלי לוי אבקסיס: קודם כל נתחיל עם ערוץ 7.

אורלי לוי אבקסיס: יש דירות של דיור ציבורי שרשומות כדיור ציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: האם הן משמשות היום את ערוץ 7 – נכון או לא נכון?

<ראובן קפלן: יש 24 דירות בישיבת סוכת עובדיה בבית אל שנמצאות בדיון משפטי כבר שנים רבות.

<ראובן קפלן: עמידר תבעה את סוכת עובדיה.

<ראובן קפלן: ככל הידוע לי, אחת מתוך ה-24 דירות משמשות את ערוץ 7 - - -

אורלי לוי אבקסיס: האם קיבלתם עכשיו פרס מטעם ערוץ 7 על עשייה חברתית בשם עמידר.

<ראובן קפלן: שנייה, אני עונה.

<ראובן קפלן: אנחנו לא השכרנו את הדירות לערוץ 7 - - -

קארין אלהרר: אלא?

אורלי לוי אבקסיס: נורא מוזר שאם אתם - - -

קארין אלהרר: רגע, אורלי.

<קריאה: אז איך הם נמצאים שם?

קארין אלהרר: אני רוצה להבין, מאיפה הגיעו ה-24 דירות האלה לערוץ 7?

<ראובן קפלן: 24 הדירות האלה לא בידיים של ערוץ 7.

<קריאה: לא, זה של הישיבה.

<ראובן קפלן: 24 דירות הושכרו על ידי ממשלת ישראל לפני זמן רב לישיבה בשם סוכת עובדיה.

<ראובן קפלן: הן נמצאות בבית אל על אדמה פלסטינית.

אורלי לוי אבקסיס: האם הם משלמים עליהן?

קארין אלהרר: אני אגיד לכם מה העצה.

קארין אלהרר: העצה היא תקימו ישיבה.

<ראובן קפלן: וסוכת עובדיה ככל הנראה הקצתה אחת מהדירות, מ-24 הדירות - - -

קארין אלהרר: רגע, אתם לא שולטים בדירות האלה?

<ראובן קפלן: לא.

אורלי לוי אבקסיס: הם יכולים לשכור ולהשכיר בשכירות משנה?

אורלי לוי אבקסיס: הם בעלי הבית?

אורלי לוי אבקסיס: האם אתם לוקחים שכר דירה ריאלי- - -

דב חנין: לכל השוכרים שלכם אתם נותנים להשכיר שכירות משנה?

אורלי לוי אבקסיס: בעבור אותן דירות?

קארין אלהרר: תגיד, אם דיירת - - -

אורלי לוי אבקסיס: האם הם משלמים שכר דירה ריאלי?

קארין אלהרר: רק שנייה.

קארין אלהרר: האם דיירת עמידר בתל אביב יכולה להשכיר שכירות משנה?

דב חנין: היא גם יכולה להשכיר שכירות משנה?

<ראובן קפלן: ממש לא.

<איריס אסרף: אני בהלם.

קארין אלהרר: אז למה בבית אל זה אחרת?

<ראובן קפלן: אני לא יודע להגיד ו - - -

דב חנין: אה, אני לא יודע.

קארין אלהרר: מה זה אני לא יודע?

קארין אלהרר: מי יודע?

<ראובן קפלן: תראו, זה בסדר - - -

<קריאה: זה לא בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: האם קיבלתם פרס עכשיו מטעם ערוץ 7 על כך שאתם עושים פעילויות חברתיות ראויות לשבח?

<ראובן קפלן: הניסיון לקשור בין ה-24 דירות לבין סוכת עובדיה - - -

קארין אלהרר: עזוב, אני לא קושרת.

אורלי לוי אבקסיס: לא, אני שואלת שאלות.

אורלי לוי אבקסיס: כל בן אדם יעשה לעצמו את החשבון.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה את משרד המבקר, אולי כדאי שיידעו.

<ראובן קפלן: ואם יש פרס שאנחנו מקבלים על פעילות חברתית, אני חושב שהיא - - -

אורלי לוי אבקסיס: האם נכון הדבר, כן או לא? זה לא צריך להיות שאלה פילוסופית.

אורלי לוי אבקסיס: זו לא שאלה פילוסופית והתשובה לא צריכה להיות פילוסופית.

קארין אלהרר: אורלי, אורלי.

אורלי לוי אבקסיס: קיבלתם או לא קיבלתם פרס עכשיו, על פעילות חברתית מערוץ 7, שיושבים היום על דירות של דיור ציבור בשכר דירה לא ריאלי.

אורלי לוי אבקסיס: נכון או לא נכון?

אורלי לוי אבקסיס: מה הבעיה לענות על זה.

קארין אלהרר: בואי ניתן לו.

<ראובן קפלן: אני עניתי, למרות שהתשובה לא מוצאת חן בעינייך.

קארין אלהרר: לא, מה התשובה?

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, לא הייתה תשובה.

אורלי לוי אבקסיס: כן או לא?

<ראובן קפלן: אנחנו לא-.

<ראובן קפלן: אנחנו קיב- - -.

<ראובן קפלן: קודם כל התשובה לשאלה הראשונה היא כן.

<ראובן קפלן: אנחנו קיבלנו פרס על הפעילות החברתית של עמידר מערוץ 7, פרס ירושלים ואנחנו - - -

אורלי לוי אבקסיס: האם ערוץ 7 יושב על דיור - - -

<ראובן קפלן: רגע, שנייה.

<ראובן קפלן: את רוצה שאני אענה, אני אענה.

קארין אלהרר: רגע, תני לו לענות.

<ראובן קפלן: ואנחנו מאד מאד גאים על הפעילות החברתית שלנו ואנחנו נמשיך לעשות פעילות חברתית ואני מקווה גם - - -

אורלי לוי אבקסיס: בתוך הדירות של הדיור הציבורי?

<ראובן קפלן: אני מקווה גם שנמשיך לקבל - - -

קארין אלהרר: איזו פעילות חברתית אתם עושים בבית אל?

<ראובן קפלן: ואני מקווה שנמשיך לקבל על זה פרסים.

קארין אלהרר: רגע אדוני, איזה פעילות חברתית?

<ראובן קפלן: לגבי הדירות בבית אל - - -

קארין אלהרר: אדוני, אתה תענה לשאלות שלי בבקשה.

<ראובן קפלן: בבקשה.

קארין אלהרר: איזה פעילות חברתית אתם מבצעים בבית אל?

<ראובן קפלן: בבית אל אנחנו לא מבצעים שום פעילות חברתית.

קארין אלהרר: אז על מה?

קארין אלהרר: על איזה עניין הפעילות החברתית?

<ראובן קפלן: זה לא קשור.

<ראובן קפלן: מנסים לקשור פה מין שאינו במינו.

<ראובן קפלן: אנחנו עושים פעילות חברתית - - -

קארין אלהרר: איזו פעילות חברתית אתם עושים?

<קריאה: הם - - -

קארין אלהרר: רגע, אדוני, עם כל הכבוד.

קארין אלהרר: תקשיבו לי רגע, אתם יכולים לתת לי לשאול שאלה?

קארין אלהרר: אדוני, אני מבקשת לדעת, עמידר הוקמה לצרכים מסוימים.

קארין אלהרר: היא לא חברה שמוסיפה לעצמה יעדים.

קארין אלהרר: איזו פעילות חברתית אתם עושים?

קארין אלהרר: אתם חברה משכנת.

<ראובן קפלן: עמידר כבר שנים רבות, מעבר לזה שהיא חברה משכנת, רואה גם את הדיירים שנמצאים בתוך הדירות.

<ראובן קפלן: דירקטוריון עמידר הקצה - - -

דב חנין: חוץ מכשה

דב חנין: דיירים האלה הם ערוץ 7.

דב חנין: אותם אתם לא רואים.

קארין אלהרר: רגע, דב, שנייה.

<ראובן קפלן: אני מנסה לענות לגברתי, אז אני אענה - - -

קארין אלהרר: בבקשה.

<ראובן קפלן: דירקטוריון עמידר הקצה 20 מיליון שקלים לפעילות חברתית לטובת דיירי עמידר.

<ראובן קפלן: אנחנו מנהלים מרכזים קהילתיים לילדי עמידר, אנחנו עושים פעילות לילדי עמידר, כי אנחנו רואים את הדיירים שנמצאים בתוך הדירות.

<ראובן קפלן: אין לזה שום קשר לדירה אחת שהוקצתה על ידי ישיבת סוכת עובדיה בבית אל - - -

אורלי לוי אבקסיס: 24 דירות מוקצות שם.

אורלי לוי אבקסיס: לא, אבל מעבר לזה, כמה דירות לסטודנטים?

אורלי לוי אבקסיס: הם מתפארים בזה בעמוד שלהם, שהם עושים פעילות חברתית, נותנים דירות של דיור ציבורי לסטודנטים.

אורלי לוי אבקסיס: בעיניהם זה יותר חברתי מאשר לדאוג לשיכונם של ילדים, את יודעת מה, הומלסים במדינת ישראל.

קארין אלהרר: טוב, נשמע - - -

אורלי לוי אבקסיס: כשזה בעצם הייעוד של הדירות האלה.

קארין אלהרר: אורלי, רגע, סימן שאלה, סימן שאלה.

אורלי לוי אבקסיס: סימן שאלה.

אורלי לוי אבקסיס: הנכון הדבר?

קארין אלהרר: האומנם?

<קריאה: 54 דירות.

קארין אלהרר: תגידי, את רוצה לעזור לי או שאת רוצה לפגוע?

<קריאה: לא, אני רוצה לעזור.

קארין אלהרר: אז שקט.

קארין אלהרר: אני מבקשת לדעת לגבי - - -

<קריאה: אני לא באתי לשתוק.

קארין אלהרר: את לא צריכה לשתוק, יקירה, את צריכה רק לסייע לנו כדי לקבל תשובות.

קארין אלהרר: אני לא רוצה שתשתקי - - -

<קריאה: תתני לי לדבר פעם אחת ו - - -

קארין אלהרר: לא, אבל תקבלי - - -

<קריאה: אז תקבלי תשובה באמת.

קארין אלהרר: אבל תגידי, את יושבת בעמידר?

<קריאה: מה זה קשור?

<קריאה: אם אני יושבת או לא יושבת - - -

קארין אלהרר: אבל אני יכולה לשמוע תשובה מעמידר?

קארין אלהרר: זימנתי אותם.

אורלי לוי אבקסיס: כדאי לך.

קארין אלהרר: אדוני, אני רוצה להבין.

קארין אלהרר: אלף לעניין שכירות המשנה.

קארין אלהרר: איך יכול להיות הדבר הזה?

קארין אלהרר: זה הדבר הראשון שאני רוצה תשובה; והדבר השני לגבי דירות לסטודנטים.

קארין אלהרר: אתם, אמרה חברת הכנסת לוי אבקסיס, מתפארים בהשכרת דירות לסטודנטים, בעוד שמדובר בנכסים שייעודם הוא דיור ציבורי.

קארין אלהרר: אני רוצה להבין איך הדבר הזה קורה.

<ראובן קפלן: אני אענה קודם כל על השאלה השנייה.

<ראובן קפלן: אנחנו לא מחליטים למי משכירים את הדירות.

<ראובן קפלן: יש 54 דירות שהושכרו לסטודנטים בבאר שבע על ידי מדינת ישראל.

<ראובן קפלן: אנחנו מנהלים את הדירות - - -

אורלי לוי אבקסיס: כמה בשכירות?

<ראובן קפלן: שנייה, אני מנסה לענות.

<ראובן קפלן: אני מנסה לענות תשובה מלאה.

<ראובן קפלן: יש מתווה שעשה משרד הבינוי והשיכון.

קארין אלהרר: מתי?

<ראובן קפלן: בחודשים האחרונים.

<אלעזר במברגר: ראובן, אולי אני אסייע - - -

<ראובן קפלן: להחזרת 54 דירות הסטודנטים בבאר שבע בשלושה טאקטים.

<ראובן קפלן: אנחנו מחזירים שליש מהדירות מדירות הסטודנטים בבאר שבע כבר עכשיו, שמושכרות שם שנים רבות, כמו שאמר פה השר.

<ראובן קפלן: אף אחד לא שם על זה דָם שנים רבות.

קארין אלהרר: בסדר, עכשיו קן.

<ראובן קפלן: 54 דירות סטודנטים חוזרות לטובת הדיור הציבורי בבאר שבע.

<ראובן קפלן: אני גם מקווה שנוכל לשכן שם, כי חלק מהדירות האלה הן דירות - - -

אורלי לוי אבקסיס: מדובר על - - -

קארין אלהרר: רגע, אני רוצה לשמוע את היועץ המשפטי.

<אלעזר במברגר: בואו נעשה רגע סדר בעניין הסטודנטים, נעשה את זה מסודר.

<אלעזר במברגר: צודק מנכ"ל עמידר, זה בעיני לא נושא שהוא נוגע למדיניות עמידר כזו או אחרת.

<אלעזר במברגר: מדובר על מדיניות של ממשלת ישראל, אפילו לא משרד הבינוי והשיכון.

<אלעזר במברגר: בשנת 2008 עברה החלטת ממשלה.

<אלעזר במברגר: טובה, לא טובה, זה לא ענייננו.

<אלעזר במברגר: אנחנו משרד ממשלתי שמקיים את הוראות הממשלה.

<אלעזר במברגר: אמרה ממשלת ישראל בשנת 2008 למשרד הבינוי והשיכון – אתה צריך לעשות בדיקה ובמקום שבו מצאת שיש לך דירה שאין לה זכאי ממתין, אין שום צורך, אין לנו זכאי, אתה יכול לאכלס אותה - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל זה היה לפני שהצעתם את הגמשת הקריטריונים.

<אלעזר במברגר: בשנת 2008, נכון.

<אלעזר במברגר: אנחנו מצווים על ידי החלטת הממשלה לבדוק לגבי דירה כזאת את האפשרות להשכיר אותה לסטודנטים, בכללים שנקבעו באותה החלטת ממשלה, שזה אומר - - -

קארין אלהרר: אבל אדוני היועץ המשפטי, אני רוצה לשאול שאלה.

קארין אלהרר: תראה, החלטת ממשלה זה יופי שמדי פעם הממשלה גם מיישמת את החלטותיה, אני באמת מברכת על העניין.

קארין אלהרר: אבל כשיש שינוי נסיבות - - -

<אלעזר במברגר: אז זה מה שאני בא לומר.

קארין אלהרר: המשרד לא יכול להביא החלטה אחרת?

<אלעזר במברגר: אז אני אסביר.

<אלעזר במברגר: המצב הוא כזה בדיוק.

<אלעזר במברגר: כלומר, רק אני אשלים כי לא כולם מכירים.

<אלעזר במברגר: החלטת הממשלה היא בתנאים מסוימים.

<אלעזר במברגר: זאת אומרת שאותם סטודנטים מחויבים לחבילה של מה של תנאים שכתובים בהחלטת הממשלה, פעילות חברתית - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל יצאה חוות דעת חדשה - - -

<קריאה: מה זו הבדיחה הזאת?

קארין אלהרר: איך קוראים לך?

אורלי לוי אבקסיס: אבל יצאה חוות דעת חדשה מהיועץ המשפטי לממשלה.

<אלעזר במברגר: הנושא הזה של המדיניות ביחס לדירות הסטודנטים, על פי המסמך המעודכן המדיניות החדשה המעודכנת אומרת כך: חד משמעית, אנחנו עושים בחינה איטית, כל מספר חודשים.

<אלעזר במברגר: אם אנחנו מזהים שיש איזה שהוא צורך – אני אומר את באופן הכי ברור – גם לחברת הכנסת לוי אבקסיס – אם יש איזה שהוא צורך בדירה הזאת לדייר ממתין, היא מפונית.

<אלעזר במברגר: הדירה נלקחת מהסטודנט - - -

קארין אלהרר: אין רשימת ממתינים בבאר שבע?

<אלעזר במברגר: כאשר זה נמצא בבאר שבע, בעקבות המדיניות - - -

קארין אלהרר: יש רשימת ממתינים בבאר שבע?

<אלעזר במברגר: בבאר שבע יש רשימת - - -

קארין אלהרר: למה זה עדיין מופיע באתר האינטרנט של עמידר, שהם משכירים דירות לסטודנטים?

<אלעזר במברגר: לא, אני לא אחראי על אתר האינטרנט של עמידר.

<אלעזר במברגר: אני רק אומר, המדיניות - - -

קארין אלהרר: לא, אבל אדוני, תשמע, אי אפשר להחזיק בחבל בשני הקצוות שלו.

<אלעזר במברגר: אני אומר ברור - - -

אורלי לוי אבקסיס: מישהו מכם מבקר אותם כחברה בת שלכם?

<אלעזר במברגר: בוודאי.

<אלעזר במברגר: לגבי באר שבע, חד משמעית.

<אלעזר במברגר: מכיוון שיש תור ממתינים בבאר שבע, המשרד מפנה דירות.

<אלעזר במברגר: המשרד באמצעות עמידר מפנה דירות בבאר שבע לטובת ממתינים לדיור ציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: אז למה רק שליש, אם יש רשימה של 63 ממתינים בבאר שבע?

אורלי לוי אבקסיס: הרי הכמות שהם נתנו שם לסטודנטים היא 54 דירות רק בבאר שבע.

אורלי לוי אבקסיס: אותה כמות יש גם בשדרות.

אורלי לוי אבקסיס: רשימת הממתינים של שלושה חדרים וכדומה בבאר שבע היא 63.

אורלי לוי אבקסיס: תסביר לי אתה.

אורלי לוי אבקסיס: הרי הייתה מדיניות.

אורלי לוי אבקסיס: בעבר היה עודף של דירות, הייתה מדיניות - - -

<אלעזר במברגר: לא בשנת 2008.

אורלי לוי אבקסיס: הייתה מדיניות שנתתם קריטריונים מאד מאד גבוהים לזכאות בגלל שהיה לכם מחסור בדירות.

אורלי לוי אבקסיס: אז אם יש לכם מחסור בדירות, בואו תביאו את הדירות שנמצאות עכשיו בהחזקה שהיא לא ביחס לדיירי הדיור הציבורי, כי במקביל המדינה מוציאה השתתפות בשכר דירה לאלה שאולי לא עונים בדיוק על כל הקריטריונים, אבל הם זכאים להשתתפות.

אורלי לוי אבקסיס: זה חלם.

אורלי לוי אבקסיס: זה כאילו אנחנו מממנים פרויקטים אחרים על הכסף של הדיור הציבורי.

קארין אלהרר: תשובה.

<רונן כהן: אני חייב להסביר.

<רונן כהן: מה שחשוב זה שיהיה ברור שהאוניברסיטה נדרשה להחזיר את הדירות.

<רונן כהן: אין הלימה בהכרח בין הדירות הקיימות או הדירות המוחזרות - - -

קארין אלהרר: לבין הצורך.

<רונן כהן: לבין הצורך במובן הזה של הקומות.

<רונן כהן: יש הרבה אנשים בבאר שבע, שמחכים לדירות בקומות נמוכות.

<רונן כהן: אנחנו רוצים ליצור את ההלימה המלאה.

<רונן כהן: אנחנו אומרים – בכל מקום שיש דירה מתאימה ויש צורך וביקוש, אנחנו דורשים אותה לאלתר.

<רונן כהן: צריך לזכור רק שהתהליך הזה, בכל זאת האוניברסיטה נמצאת בהסכם מאכלסת, ולכן זה ייקח לה כנראה עד סוף שנת הלימודים, אבל אנחנו לא מתכוונים להתפשר בעניין הזה.

<רונן כהן: זה תהליך סדור, עם מעקב ברור שאנחנו נקבל את כל הדירות הנדרשות בכל מקום - - -

אורלי לוי אבקסיס: אולי כדאי להכין את הסטודנטים לקראת תחילת שנת הלימודים.

אורלי לוי אבקסיס: תתחילו עכשיו, תעבירו הודעה שיידעו שהם צריכים להתארגן.

<רונן כהן: ועוד לומר משהו.

<רונן כהן: אנחנו לא הולכים לממשלה כדי לבקש מהם עזרה, אנחנו עושים את זה באופן עצמאי וישיר.

קארין אלהרר: אוקיי, תודה.

קארין אלהרר: עמידר עוד לא ענה לי לגבי שכירות המשנה.

<ראובן קפלן: אסורה שכירות משנה בדיור הציבורי.

קארין אלהרר: אז איך אתה מקבל את זה?

<ראובן קפלן: אני עונה.

<ראובן קפלן: אנחנו נמצאים בתביעה משפטית עם השוכר הציבורי בבית אל כבר שנים רבות ואנחנו נמשיך את התביעה המשפטית הזאת.

דב חנין: אז זה יימשך עוד שנים.

דב חנין: תקבלו עוד פרס בדרך.

אורלי לוי אבקסיס: בינתיים הם יקבלו פרסים והוא יבוא ויטען את טענת הנתבע, כאילו היא הטענה הקובעת בשטח.

קארין אלהרר: טוב.

אורלי לוי אבקסיס: אתה ציטטת את טענת הנתבע שזה - - - על אדמה פלסטינית - - -

<ראובן קפלן: האמצעי היחידי שעומד לרשותנו זה לתבוע את השוכרים הציבוריים משפטית ואנחנו בגיבוי של משרד הבינוי והשיכון תבענו אותם כבר לפני - - -

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שבשביל הנראות לא הייתם צריכים לקבל את הפרס של ערוץ 7.

אורלי לוי אבקסיס: בשביל הנראות.

אורלי לוי אבקסיס: כדי שאנשים גם לא יחשבו ולא יעלו בדעתם שיש פה איזה שהם דברים לא אתיים, או שמריחים לא טוב.

אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת לך כמי שמשקיפה מן הצד, כאשר מדובר בדירות של דיור ציבורי שאתם נותנים במתנה או שווה מתנה, כי יש שם שכירות מאד מאד מופחתת ושכירות משנה ואז אתם מקבלים פרס על ידם, תשמע, זה נראה לא טוב, זה מריח לא טוב.

אורלי לוי אבקסיס: אני בטוחה שזה גם יפתח באיזו שהיא חקירה של מבקר המדינה או משהו אחר, אבל עצם זה שאתם מקבלים את הפרס כאילו בזמן שאתם-.

אורלי לוי אבקסיס: תשמע, זה לא נראה טוב.

קארין אלהרר: טוב, אוקיי.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: כן גברתי.

<קריאה: חברת הכנסת קארין, אם זכור לך בוועדה הקודמת אנחנו היינו פה עם אמא שלי שהיא נכה ועם אחותי שסובלת מפיגור שכלי, שקיבלה מכות משוטרים ונאזקה על ידי שוטרים.

<קריאה: עד היום אמא שלי לא קיבלה בית.

<קריאה: עמידר מפנה אותנו למשרד השיכון, משרד השיכון גלגל אותנו חזרה לעמידר.

<קריאה: הם פשוט משאירים אותנו ככה להישאר זרוקים ברחוב.

<קריאה: מה שהם עסוקים בו כרגע – אולי תתמקדו למה השוטרים הרביצו לאחותכם.

<קריאה: אבל אין להן כרגע דירה, אז קיבלנו כבר את המכות ואחותי נאזקה.

<ראובן קפלן: מי זו, רבקה בן יאיר?

<קריאה: כן, רבקה בן יאיר.

<ראובן קפלן: אוקיי, אז אני אענה לעניין הפרטני הזה רק בשביל זה.

<ראובן קפלן: רבקה בן יאיר נמצאת כרגע במקום ראשון בתור לדירה בקומה נמוכה.

<ראובן קפלן: לא פינינו אותה מדירת הפלישה.

<ראובן קפלן: אנחנו מקווים שיימצא לה פתרון על ידי דירה.

<ראובן קפלן: אין לנו דירות בקומה נמוכה, אבל אנחנו מקווים שתתפנה דירה בקרוב ויימצא לה פתרון לצמיתות.

<קריאה: יש לי כתובות בשבילכם לדירות בקומות נמוכות.

<קריאה: סליחה, אנחנו מצאנו לה שש דירות שהן פנויות 18 שנה, שש שנים, שנתיים ואחת חמש שנים.

<קריאה: הבאנו לו את הדירות האלה, הן ריקות.

<קריאה: ריבון האלוהים, האישה בחוץ.

<קריאה: הרבצתם לילדה, אחזקתם אותה.

<קריאה: אחותי עד היום לא מדברת איתי, היא עם פיגור שכלי.

<קריאה: עד היום היא לא רוצה לדבר איתי מאחר שלא הצלחתי להוציא אותה מהניידת.

<קריאה: הטראומה שהיא חווה כרגע, שעדיין גם אין לה את הביטחון שלה – אנחנו לא יודעים להתעסק בזה.

<קריאה: אני לא עסוקה בלהשלים איתה, כמו שאני עסוקה באיפה יהיה לה מגורים עוד שבועיים.

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: רגע, היום היא נמצאת איפה שהוא?

קארין אלהרר: <

<קריאה: היום הם מצאו לה פתרון, נתנו לה שכירות לחודשיים.

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, לא, זה לא הם.

אורלי לוי אבקסיס: צריך להגיד אגודת הידידות נרתמה - - -

<קריאה: לא הם.

<קריאה: חברת הכנסת אורלי לוי - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, לא.

אורלי לוי אבקסיס: אני אין לי כסף מהבית.

אורלי לוי אבקסיס: אגודת הידידות באה ונרתמה והעמידה כסף לטווח קצר.

אורלי לוי אבקסיס: היא בעצם עושה את זה ביחד עם הרשות המקומית שם וזה בעצם החודשיים, עד אשר אנחנו מקוווים שחלק מהדירות האלה יימצאו ראויות - - -

קארין אלהרר: אוקיי, ותוך חודשיים תהיה דירה?

אורלי לוי אבקסיס: וישמישו אותן, כלומר ישפצו אותן - - -

קארין אלהרר: אוקיי, אורלי.

קארין אלהרר: אדוני, עמידר, תוך חודשיים תמצא דירה?

קארין אלהרר: הם הביאו חלופות - - -

<קריאה: כבר עבר חודש מהפעם האחרונה.

קארין אלהרר: רגע.

קארין אלהרר: אני יכולה לקבל תשובה?

<ראובן קפלן: היות ואין לי את הצפי של מי ילך לעולמו בחודשיים הקרובים - - -

קארין אלהרר: לא, אבל אדוני - - -

<ראובן קפלן: אבל רגע, שנייה.

<קריאה: יש דירות ריקות.

קארין אלהרר: אדוני, אבל הם הראו לך דירות ריקות.

<קריאה: אני לא מבינה, אתם רוצים פיזית לבוא לראות את הדירות?

קארין אלהרר: סליחה, סליחה.

<ראובן קפלן: אנחנו, שר הבינוי בעצמו ועוזר שר הבינוי מטפלים באופן אישי במקרה הזה של רבקה בן יאיר ויימצא לה פתרון.

קארין אלהרר: אדוני, לא ענית לשאלתי.

קארין אלהרר: הדירות הריקות שהן הציגו בפניך, הן לא מתאימות?

<ראובן קפלן: אני לא מכיר דירות ריקות שהציגו בפני.

<ראובן קפלן: אני מכיר מספר חלופות שהוצעו ולא התאימו.

<ראובן קפלן: אנחנו נמצא בסופו של דבר חלופה מתאימה.

קארין אלהרר: אתן יכולות להציג לו את החלופות?

<קריאה: הכתובות אצל חברת הכנסת.

<קריאה: אולי יעבירו את זה דרך הוועדה ואז זה יהיה מעקב על זה?

קארין אלהרר: בסדר גמור.

אורלי לוי אבקסיס: קארין, אני מעבירה לכם את הכתובות.

קארין אלהרר: מאה אחוז.

קארין אלהרר: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה גברתי יושבת הראש.

דב חנין: אני מאד מצטער ששר השיכון לא איתנו, אבל הכתובת האמיתית בדיון הזה מבחינתי זה אתם, אנשי מבקר המדינה.

דב חנין: ואני רוצה שתסתכלו על הנשים שיושבות מולנו פה, הנשים של הדיור הציבורי ואני יודע שמאחורי כל אחת מהן יש סיפור אישי, אבל הסיפור האישי הזה מספר סיפור כללי ואני לא יודע כמה הזדמנויות היו להן לשבת אתכם, עם צוות מבקר המדינה ולספר סיפור אחרי סיפור, כשכל הסיפורים האלה ביחד מגלמים זוועה.

דב חנין: אני מאד מעריך את העבודה שלכם עם משרד המבקר בנושא הזה של הדיור הציבורי ואני מבקש מכם להמשיך לעסוק בנושא הזה.

דב חנין: אני חושב שהקולות האלה, הקולות שלהן הם הקולות החשובים ומאחורי כל הסיפורים האלה אנחנו רואים באמת איזה שהיא התנהלות איומה ונוראה של המדינה ושל זרועותיה השונות כלפי הנשים והאנשים הכי מוחלשים.

קארין אלהרר: דב, אבל - - -

דב חנין: שנייה.

דב חנין: נמצאים פה אנשים מדימונה בדרום ועד בית שאן בצפון והקולות שלהם מאד חשובים.

דב חנין: לעניין הדיון.

דב חנין: המשפט הכי חשוב שנאמר פה היה משפט שאתה אמרת ואמרת אותו בצורה מאד מאד אמיתית.

דב חנין: אתה אמרת אנחנו מנסים מן הגורן ומן היקב למצוא פה ושם כסף ופתרונות.

דב חנין: זו בדיוק הבעיה.

דב חנין: כל עוד זה יהיה מן הגורן ומן היקב אנחנו לא נזוז.

דב חנין: גם אם יהיו אנשים טובים, ימצאו פה פתרון ושם פתרון - - -

<רונן כהן: אנחנו - - -

קארין אלהרר: בסדר, אבל הוא אומר את זה בצורה כנה.

דב חנין: מאה אחוז.

דב חנין: אני מברך אותו על הכנות הזו.

דב חנין: אני ברכתי אותו על הכנות הזו.

דב חנין: הבעיה נמצאת בזה שממשלת ישראל לא סופרת את הדיור הציבורי וכל עוד היא לא סופרת את הדיור הציבורי אנחנו נמשיך להיות במציאות האיומה הזו.

דב חנין: אתם יודעים, כל כך כאב לי לראות את גברת דיכטר, שאני רואה שהיא באמת אישה שכמעט טבעה בין הגלים והנה מישהו זרק לה גלגל הצלה והיא באמת מלאת הכרת תודה והיא אומרת זרקו לי גלגל הצלה.

דב חנין: אבל זו מציאות איומה ונוראה, שבאמת רוב האנשים טובעים ויש כאלה שמקבלים גלגל הצלה, אבל אי אפשר להמשיך ככה.

דב חנין: תודה.

<קריאה: אז אולי יתנו גם גלגל הצלה לבחורה פה שיושבת, שיש לה שני ילדים אוטיסטיים ומחכה 11 שנה לבית.

<קריאה: ועוד שבועיים אני ברחוב והשאלה רק פשוט זה לקנות אוהל, 200 שקלים ולבוא לגור לכם פה בחוץ.

<קריאה: אבל אתם מוכנים לראות את הזוועה הזאת, שאני אקח שני ילדים כאלה חולים ואני אעמיד אותם פה בחוץ ואתם תצטרכו לתת להם הסברים, לא אני.

<קריאה: אני בדיוק עוד שבועיים בחוץ ואף אחד מעמידר לא מדבר איתי ואני מספר 5 בתור ו-11 שנה אני מחכה.

<קריאה: לא יום.

<קריאה: לא יומיים.

<קריאה: כל שנה.

<קריאה: כל שנתיים.

<קריאה: אין לי תשובות לילדים שלי.

<קריאה: פשוט יש להם את חוק ההסדרה לעשות.

קארין אלהרר: שנייה, משרד המשפטים, רצית להשיב?

<אסתי ורהפטיג בס: רק לגבי הדברים שנשמעו קודם, אז לומר שהנושא הזה של שכר הדירה משוכרים ציבוריים במקרים שאין זכאים ממתינים הוא נושא שבליבון.

<אסתי ורהפטיג בס: הייתה פנייה ממש מהשבועיים האחרונים של משרד השיכון והנושא הזה עדיין בבחינה.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, רגע, מה הייתה הפנייה של משרד השיכון?

אורלי לוי אבקסיס: הם רוצים לתת להם הנחה בשכר הדירה?

אורלי לוי אבקסיס: מה מהות הבנייה, שאנחנו נבין.

אורלי לוי אבקסיס: צריך להבין מה - - - אם הייתה המלצה של היועץ המשפטי לקחת שכר דירה ריאלי עד שמפנים אותם ומשרד השיכון חוזר אליהם בבקשה לבחון מחדש, האם הוא בעצם מבקש לתת להם פטור משכר דירה ריאלי?

קארין אלהרר: זאת הייתה הבקשה?

<אלעזר במברגר: אז אני יכול להסביר.

<אלעזר במברגר: נפריד בין שני - - -

אורלי לוי אבקסיס: זה אומר שהמדיניות לא השתנתה.

קארין אלהרר: רגע, אורלי.

<אלעזר במברגר: נפריד בין שני הדברים.

<אלעזר במברגר: דבר אחד שאנחנו לתומנו סברנו שהוא נושא הדיון, או לפחות בו פתחנו, הנושא של המדיניות העקרונית הכללית של משרד הבינוי והשיכון לטיפול בשוכרים הציבוריים ופינוי חלק גדול מהם ואיך הוא מתקדם בעניין הזה, שהאמת לשם העניין הזה התכנסנו, אבל לא לשם ענייני עמידר וכדומה, לעניין הזה - - -

קארין אלהרר: לא, אבל זה חלק מהעניין.

<אלעזר במברגר: המדיניות הזו, שעוד נשמח להציג אותה, נבדקה אל מול ובתיאום יחד עם היועץ המשפטי לממשלה ולהבנתי אושרה על ידו באופן מלא.

<אלעזר במברגר: בתוך העניין הזה יש סוגיה פרטנית.

<אלעזר במברגר: כאשר אנו עוסקים בקטגוריה שהיא יחסית מצומצמת מאד אחרי כל הפילוח והפינוי של הרבה מאד דירות שאפשר לפנות וצריך לפנות.

<אלעזר במברגר: כאשר אותן הדירות במקומות שאין לנו שום צורך בהן לדיור ציבורי, אין דייר דיור ציבורי שמוכן לקבל אותן ואנחנו מציעים את הדירות הללו לדיירי דיור ציבורי, אין להם עניין בדירות הללו מכל מיני טעמים, חלקם אובייקטיביים - - -

אורלי לוי אבקסיס: אתם מציעים אותם דרך שוכר ציבורי?

קארין אלהרר: את תגיבי.

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא.

אורלי לוי אבקסיס: אתם מציעים אותן תוך כדי שיש בהן דייר ציבורי?

<אלעזר במברגר: אם יש - - -

אורלי לוי אבקסיס: אתם לוקחים אותם לראות את הדירה, להגיד אם היא מתאימה תוך כדי שיש שם דייר ציבורי - - -

קארין אלהרר: אורלי, אבל לא שמעתי מה הוא אמר.

אורלי לוי אבקסיס: זה מה שהוא אמר.

<אלעזר במברגר: אז אני מסביר.

<אלעזר במברגר: התשובה היא כן.

<אלעזר במברגר: אם תהיה לנו אפשרות ואנחנו מגיעים למסקנה, לקביעה שהדירה הזאת אינה נדרשת רק אחרי בדיקה מדוקדקת, שבסופה אנחנו מגיעים חד משמעית לתוצאה שאין שום דרך לאכלס אותה בזכאי לדיור ציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: כמה דירות כאלו יש?

<אלעזר במברגר: כאשר במצבים הללו, אני אומר, אני אשמח - - -

אורלי לוי אבקסיס: אתם פילחתם, כמה דירות כאלה יש?

<אלעזר במברגר: אני אומר, נשמח להציג את כל הפרישה.

<אלעזר במברגר: יש לנו את הנתון.

<אלעזר במברגר: לדעתי 303 דירות.

אורלי לוי אבקסיס: שזה קצת יותר ממה שהם דרשו בחזרה ומתוכן 60 בתהליכי קליטה.

<אלעזר במברגר: אבל אני אשמח לדבר בלי הפרעה.

<אלעזר במברגר: 303 דירות לאחר הפילוח המאד מדוקדק שלנו, הן דירות שבהן אין לנו היום דייר שממתין למגורים בהן.

<אלעזר במברגר: כפי שהסביר רונן, זה יכול לקרות לפעמים גם בגלל המאפיינים הספציפיים של הדירה הזאת, שהיא בקומה רביעית בלי מעלית ואין לנו היום מי שממתין.

אורלי לוי אבקסיס: אז לגבי הדירות שמוחזקות על ידי בתי חולים?

אורלי לוי אבקסיס: זה כלול ב-300 האלה או שיש לכם עוד קטגוריה, שבמצטבר בסוף זה הרבה יותר?

<אלעזר במברגר: אז אני אשמח ל - - -

אורלי לוי אבקסיס: אה, זה בנוסף לדירות - - -

קארין אלהרר: רגע, אבל אתם לא נותנים לו להשלים משפט.

<אלעזר במברגר: כן, זה קשה מאד לנהל ככה דיון מסודר.

אורלי לוי אבקסיס: יש להם כמה קטגוריות שבסופו של דבר הם אומרים - - - להחזיר אותן.

קארין אלהרר: אורלי.

<קריאה: קריטריונים לזכאים - - - משרד הקליטה - - -

קארין אלהרר: אדוני, תראה, אני גם רוצה לקבל תשובות, אבל אני לא יודעת לקבל תשובות כשהוא אומר חצי משפט, מישהו צועק ועוד חצי משפט.

קארין אלהרר: אני מאבדת קשב.

קארין אלהרר: הבעיה היא אצלי.

קארין אלהרר: תעזור לי.

<אלעזר במברגר: לכן האמת, בהמלצתי, לאפשר לנו להציג בצורה מסודרת את הדירות, מה קורה עם הדירות בבתי החולים, מה קורה עם הסטודנטים.

קארין אלהרר: בבקשה.

קארין אלהרר: מי מציג?

<אלעזר במברגר: אורי, אתה רוצה להציג?

<אלעזר במברגר: אורי הוא מנהל אגף נכסים אצלנו.

קארין אלהרר: בבקשה אורי.

<אורי בר חיים: טוב.

<אורי בר חיים: אז אני אעשה טיפה סדר מבחינת ה-1,400 שהוזכר ופתאום זה 1,800 וכו'.

<אורי בר חיים: אז 1,413 פלוס 395 שהשר דיבר שזה בשטח חום, זה 1,808.

<אורי בר חיים: אז כנראה שבדיווח קודם דיברנו על 1,400 והתמקדנו בזה לאחר שנטרלנו את ה-395.

קארין אלהרר: יש לכם רשימה מודפסת שאני אוכל לראות את זה מול עיני.

אורלי לוי אבקסיס: למה נטרלנו את ה-395?

<אשל ארמוני: יש לנו רשימה מודפסת.

<אשל ארמוני: יש לנו מצגת.

קארין אלהרר: למה לא העברתם לי את זה לפני, אני לא מצליחה להבין.

<אשל ארמוני: לא יודע, אני באמת לא יודע.

קארין אלהרר: זה חבל.

<אשל ארמוני: אני רק רוצה לבוא ולומר שיש פילוח.

<אשל ארמוני: אני רוצה להציג את הפילוח.

<אשל ארמוני: בכל דבר אנחנו נגיד מה אנחנו עושים.

<אשל ארמוני: אפשר להתווכח על זה.

<אשל ארמוני: אפשר לבוא ולהגיד - - -

קארין אלהרר: תראה, מר אשל - - -

<אשל ארמוני: שנייה, שנייה.

<אשל ארמוני: ולכן תנו לנו בבקשה להגיע למהות הדיון פה, שהוא לא עמידר ולא סוכת עובדיה, אלא מה עשינו בנושא הדירות האלה ואחר כך אפשר לדבר על כל הדברים האחרים.

אורלי לוי אבקסיס: מה עם השוכרים הציבוריים?

אורלי לוי אבקסיס: מה, זה לא קשור?

<אשל ארמוני: רגע.

<אשל ארמוני: זה, זה - - -

אורלי לוי אבקסיס: בדיוק על זה אנחנו מדברים כל הדיון.

קארין אלהרר: אדוני המנכ"ל - - -

<אשל ארמוני: אנחנו לא הצלחנו להגיד מה הפילוח.

<אשל ארמוני: כל הזמן תוקפים.

<אשל ארמוני: כל אחד פה מנסה, עולה, אומר שני דברים ואז ישר - - -

קארין אלהרר: לא, אבל אדוני - - -

אורלי לוי אבקסיס: חבל שלא חילקתם לנו את זה.

<אשל ארמוני: רגע.

קארין אלהרר: רגע, אורלי.

קארין אלהרר: אדוני המנכ"ל - - -

<אשל ארמוני: זו טעות.

<אשל ארמוני: היה צריך לחלק פה לכולם או לעשות מצגת, שיהיה לפני כולם וזה לא קרה, למרות שבאנו מוכנים.

קארין אלהרר: לא, באתם מוכנים, אבל אני לא יכולה להתכונן לדיון ככה.

<אשל ארמוני: את צודקת, את צודקת.

<אשל ארמוני: אני חשבתי שהדברים נמצאים אצלך.

<אשל ארמוני: בכל אופן, אחרי התהליך למול משרד המשפטים ולמול גורמים אחרים ולמול השר, החלוקה היא כדלהלן, ובבקשה, אל תגידו כל דבר ומה עם זה ומה עם זה.

<אשל ארמוני: רק תשמעו את החלוקה.

<אשל ארמוני: הדירות האלה שייכות לציבור.

<אשל ארמוני: קודם כל המספר הסופי הוא 1,808.

<אשל ארמוני: תזכרו את המספר הזה.

<אשל ארמוני: הוא לא 1,400 ולא 2,400.

<אשל ארמוני: הוא 1,808 דירות.

קארין אלהרר: אוקיי, שירי, את יכולה לרשום לי את הנתונים?

<אשל ארמוני: זה כולל את הפילוח הבא: קודם כל דירות על מקרקעין בייעוד לא למגורים.

<אשל ארמוני: מה שנאמר שטח חום.

<אשל ארמוני: זאת אומרת אפשר לבוא ולטעון, אפשר לשנות את השטח הזה, אפשר כן להפוך את זה למגורים.

<אשל ארמוני: זה לא המצב כרגע.

<אשל ארמוני: יש שטח שהוא שטח ציבורי.

<אשל ארמוני: אי אפשר להקים שם - - -

קארין אלהרר: כמה?

<אשל ארמוני: 395 דירות.

<אשל ארמוני: דירות המצויות במתחם בתי חולים וכן, אפשר להתווכח גם על זה, אבל בואו נגיד את המספר קודם, שנדע, שהציבור ידע.

<אשל ארמוני: זה הרי היסטוריה.

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, זה לא היסטוריה.

אורלי לוי אבקסיס: זה עדיין נדון וגם מבקר המדינה עוד נתן דעתו על כך.

קארין אלהרר: אורלי.

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, זה לא היסטוריה, אני מבקשת.

<אשל ארמוני: רגע, שנייה, אורלי.

אורלי לוי אבקסיס: תראו, הולכים שם גם לפינוי בינוי, התחדשות עירונית.

אורלי לוי אבקסיס: מה שקורה, אותן מאות דירות שוות הרבה יותר בסופו של תהליך.

אורלי לוי אבקסיס: מה שקורה פה, יש מחשבה לתת אותן במתנה לבית חולים פרטי לפינוי בינוי, שהוא ירוויח את הכסף במקום המלאי של הדיור הציבורי.

<אלעזר במברגר: אין שום - - -

<אשל ארמוני: אני- - -

<ליאורה שמעוני: את זה אני מאד מקווה שהצלחנו למנוע בדו"ח האחרון.

אורלי לוי אבקסיס: הנה, הנה, תשאלי את מבקר המדינה, את המשרד, את רואה?

<ליאורה שמעוני: זה נושא שמופיע גם בדו"ח שלנו - - -

<אשל ארמוני: אפשר לקיים פה דיון על כל דבר.

אורלי לוי אבקסיס: אני שמחה שהצלחנו למנוע את זה באמת.

אורלי לוי אבקסיס: בוודאי שחברת הכנסת לוי, שהיא קצת יותר ותיקה ממני וקצת יותר מכירה, וכשאני מדבר על היסטוריה אז ברור שקטונתי, אבל אני אומר וכוונתי הייתה שזה משהו שקרה בעבר.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא נתנו, לא סימנו את הדירות הללו במתחם בית חולים עבור דיור ציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: מבקר המדינה אמר שצריך להחזיר אותן למלאי.

<ליאורה שמעוני: לא, היו דירות בתל השומר באמת, יש שם דירות שמשמשות את הצוות הרפואי ויש כוונה לפתח את השטח הזה ולהפוך אותו לשטח נדל"ני בין היתר ולפתח שם - - -

<אשל ארמוני: ולכן - - -

קארין אלהרר: רגע, אני רוצה לשמוע.

<ליאורה שמעוני: ומה שאנחנו נכנסנו ועצרנו תהליך שבו חלק גדול מהדירות שאמורות היו להיות מפותחות על השטח הזה, יהיו בסופו של דבר שייכות לבית החולים.

<ליאורה שמעוני: את זה מנענו.

<ליאורה שמעוני: מה שהיה לפני כן דירות מעונות של הצוות הרפואי, ימשיך ויהיה מעונות של הצוות הרפואי.

<ליאורה שמעוני: מעבר לכך צריך משרד השיכון מול משרדי ממשלה אחרים, מול משרד האוצר, להגיע להבנה איך הוא גוזר את הפירות של ה - - - הרפואי שלו - - -

<קריאה: צריך להחזיר את זה לדיור הציבורי.

קארין אלהרר: תדברו על התהליך.

קארין אלהרר: בואו נתמקד בתהליך.

<אשל ארמוני: לא, בואו נתמקד ב - - -

קארין אלהרר: אבל השר הקריא את הנתונים האלה.

<אשל ארמוני: בואו נתמקד ברשותך בזה שאני אשלים סוף סוף את הפילוח.

<אשל ארמוני: או שזה לא מעניין.

<אשל ארמוני: אז 363 דירות הן נמצאות כרגע במתחם בית החולים, ואמת נאמר פה שבסופו של התהליך הזה וכאשר יהיה שם פינוי בינוי, המשא ומתן מול בית החולים הוא כזה שהכסף יוחזר אך ורק לקרן של דיור ציבורי כדי לרכוש דירות.

<אלעזר במברגר: רק מילה, המנכ"ל, ברשותך.

<אלעזר במברגר: זו דוגמא לויכוח שמתנהל כאן חמש דקות, לדעתי על משהו שיש עליו קונסנסוס מלא.

<אלעזר במברגר: הגענו למתווה מצוין שמבקר המדינה גם הכיר אותו, שאומר שכאשר ייצא שם פרויקט פינוי בינוי, זו קרקע איכותית מאד, זה מרכז הארץ, כולנו מבינים את זה, תהיה שם עסקה שתניב לנו, לטובת הדיור הציבורי, שהיום תיאורטית כתובים לנו כך וכך מאות נכסים בתל השומר שלא משרתים את הדיור הציבורי בשום צורה עשרות שנים, הסיכום הוא שאנחנו נקבל חלף הדירות הללו שקל מול שקל.

<אלעזר במברגר: אם יש שם 337 דירות אני חושב, אנחנו נקבל כמספר הזה סכום ששווה ערך למספר הזה של דירות שאותן נקנה באזורי ביקוש לטובת הדיירים הממתינים.

<אלעזר במברגר: זה המתווה.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, לפי תמחור של דיור חדש, אחרי ה - - -

<אלעזר במברגר: סכום שבו קונים 337 דירות.

אורלי לוי אבקסיס: חדשות.

<אשל ארמוני: כן.

אורלי לוי אבקסיס: אוקיי.

אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת את זה לפרוטוקול כדי שזה יהיה כתוב.

<אלעזר במברגר: לא חדשות.

קארין אלהרר: אוקיי, הלאה, הלאה.

<אלעזר במברגר: שוויין הנוכחי.

קארין אלהרר: אדוני המנכ"ל, בוא נתקדם.

<אשל ארמוני: אין שום סיבה בעולם שבית חולים יהנה על חשבון הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: אני שמחה, כי זה בדיוק מה שהיה כמעט החלטה של המשרד.

קארין אלהרר: אדוני המנכ"ל, רק רגע, מספר.

קארין אלהרר: אני לא הבנתי, זה 363?

קארין אלהרר: 367?

<רונן כהן: 337 בתל השומר ועוד 26 באסף הרופא.

אורלי לוי אבקסיס: מצוין.

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: בבקשה, הלאה.

<אשל ארמוני: אנחנו לא בסדר שלא הבאנו כמו שצריך את הניירות לכולם.

<אשל ארמוני: הבנו מצגת.

<אשל ארמוני: היא לא עולה.

<אשל ארמוני: אני אנסה בכל זאת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אולי אפשר להעביר את הנתונים לוועדה גם?

קארין אלהרר: רגע, ביקשת להעלות אותה?

<אשל ארמוני: כן.

<רונן כהן: עכשיו גם, תוך כדי.

אורלי לוי אבקסיס: אה, תוך כדי?

קארין אלהרר: אה.

קארין אלהרר: טוב, אוקיי.

<אשל ארמוני: ביקשנו לפני.

קארין אלהרר: לא ביקשתם לפני.

<אשל ארמוני: אני חוזר כדי שהמספרים יהיו ברורים.

<אשל ארמוני: אמרנו – 395 שטח חום.

<אשל ארמוני: 363 – מתחמי בתי חולים לפי הפילוח שאורי נתן.

קארין אלהרר: אוקיי.

<אשל ארמוני: 300 עגול, כפי שאמר היועץ המשפטי – דירות שנמצאות כבר בתהליך פינוי ומתחלקות כפי שהוא אמר בהתחלה.

<אשל ארמוני: חלקן משרדי ממשלה.

<אשל ארמוני: עכשיו, גם כאשר משרד ממשלתי אומר אתה יודע מה, אין בעיה.

<אשל ארמוני: הוא לא הגורם היחיד, זה מינהל הדיור בעצם שצריך לתת את האות.

קארין אלהרר: בסדר אדוני המנכ"ל, אבל לא התחלתם בתהליך הזה אתמול.

<אשל ארמוני: נכון.

קארין אלהרר: אז אני רוצה לדעת צפי.

<אשל ארמוני: צפי?

קארין אלהרר: כן.

<אשל ארמוני: חלק מהדברים במהלך שנת 2017.

<רונן כהן: 61 מתוך ה-300 זה במהלך שנת 2017.

<אשל ארמוני: 61 במהלך 2017, אבל אני לא חותם שיק שיהיו 61.

<אשל ארמוני: אני אומר זה המספר.

<אשל ארמוני: זה לא בשורה מטורפת, כן?

<אשל ארמוני: בואו נשים את הדברים על השולחן, 61 דירות, אוקיי.

<אשל ארמוני: אלו דירות שכבר מזמן היו צריכות לחזור לדיור הציבורי ואנחנו מבינים את התקלה הזאת ומתקנים אותה.

<קריאה: תקלה שעלתה לנו ביוקר.

קארין אלהרר: רגע, תנו לו לסיים.

קארין אלהרר: אדוני המנכ"ל, בוא נמשיך.

קארין אלהרר: זה ה-61 - - -

<אלעזר במברגר: אני אסביר.

<אלעזר במברגר: 162 דירות סך הכל מתוך הקבוצה שהמנכ"ל הזכיר, הן דירות שמוחזקות על ידי רשויות מקומיות באזורי ביקוש.

<אלעזר במברגר: ביקוש הכוונה ביקוש לדיור ציבורי.

<אלעזר במברגר: 162 הדירות הללו, עד האחרונה שבהן, נמצאות אצלי על השולחן בספקטרום שבין כמו שאמרתי הליך יישוב סכסוך ועד החלטה לפינוי.

<אלעזר במברגר: ההקשר, תוכלו לקבל את זה מבחינתי ברמת הדירה.

<אלעזר במברגר: 162 על הספקטרום הזה, מתוכן 61, כבר יש לנו מועד מוסכם לפינוי הדירה על ידי הרשות המקומית ואכלוסה.

קארין אלהרר: המנכ"ל אומר שלא.

קארין אלהרר: אני לא מצליחה להבין.

<אלעזר במברגר: אנחנו נשמח, אנחנו נשמח.

<אשל ארמוני: לא, אני לא אמרתי, לא.

<אשל ארמוני: אני מדייק.

<אשל ארמוני: יש 61 שנמצאות בתהליכים מתקדמים.

<אשל ארמוני: הערכה שלי רובן תחזורנה במהלך שנת 2017.

<אשל ארמוני: לגבי הדירות האחרות, הערכה שלי שהרוב המוחלט - - -

קארין אלהרר: 240 מתי?

<אשל ארמוני: אז אני אומר, אני מעריך שהרוב המוחלט שלהן יחזרו בסופו של דבר לפול של הדיור הציבורי.

<אשל ארמוני: אני מעריך שזה יקרה במהלך 2018.

<אשל ארמוני: זאת הערכתי.

<אשל ארמוני: אבל הכל נמצא בתנועה.

<אשל ארמוני: תנועה עוברת גם דרך בתי משפט.

<אשל ארמוני: רשויות הן לא בהכרח נענות ואנחנו לא הגורם שמבצע את האכיפה.

<אשל ארמוני: אין לנו מג"ב באגף הבינוי והשיכון, אוקיי?

<אשל ארמוני: זה נכון גם לגבי דברים אחרים.

<אשל ארמוני: אבל זה לראשונה נצא בתהליך.

<אשל ארמוני: זה הדירות שנמצאות בתהליך פינוי.

<אשל ארמוני: עכשיו יש דברים שהם יותר בעייתיים שגם עליהם אפשר להתווכח.

<אשל ארמוני: אבל הפילוח קיים אחרי סקר.

<אשל ארמוני: יש 303 דירות שנמצאות במקומות בשימושים ציבוריים, מוצדקים ככל שיהיו, במקומות שאין בהם כרגע דרישה של זכאי דיור ציבורי ולא, לא הסתכלנו על הגמשת קריטריונים לדירות הללו.

<אשל ארמוני: נשאלה השאלה הזאת.

קארין אלהרר: למה לא?

<אשל ארמוני: מכיוון שהמדיניות כרגע, שאפשר לבחון אותה ואפשר לקיים מדיניות אחרת, המדיניות הזו אומרת שכרגע, ככל שיש שם שימוש ציבורי, אמיתי, שיש בו פעילות חברתית אמיתית - - -

<קריאה: פעילות - - - אנשים פה בלי בית.

<אשל ארמוני: רגע, בסדר.

<אשל ארמוני: אנחנו לא מדברים על האנשים בתור, אנחנו מדברים על הגמשת קריטריונים, שכפי שהשר אמר, זה דבר שאפשר להגמיש עוד ועוד.

<אשל ארמוני: ולכן זה המצב, כאשר כל אחת מהדירות האלה נבחנה, האם יש שם שימוש ציבורי שעוזר לציבור.

<אשל ארמוני: וכן, אפשר לקיים גם - - -

<קריאה: - - - שחטפתי ממנו מכות וברחתי עם שלושת הילדים שלי ואני נדדתי במשך 14 שנה.

<קריאה: הוא חי בדירת עמידר של שלושה חדשים ואני נודדת מבית לבית.

<קריאה: מבית לבית.

<אשל ארמוני: אני לא שופט - - -

<קריאה: הוא גר בדירה של שלושה חדרים.

<קריאה: של עמידר.

קארין אלהרר: גברתי.

<אשל ארמוני: קודם כל אני שומע אותך.

<אשל ארמוני: אני שומע אותך.

<קריאה: אני צועקת כי כואב לי.

<קריאה: הילדים שלי, יש לי תאומים ועוד ילדה.

<קריאה: עזוב את זה שהילדה שלי היא עם כדורים פסיכיאטרים, חרדות.

<קריאה: הילדים שלי אומרים לי אמא, אנחנו צוענים.

<קריאה: אמרתי לה איזו דרך יפה להסתכל על זה.

<קריאה: אז נהיה צוענים.

<קריאה: היו דירות שנשארתי בהן שבוע, אתה יודע למה?

<קריאה: כי בעל הדירה אמר לי – תתני לי, אני אתן לך.

<אשל ארמוני: באיזה עיר?

<קריאה: בתל אביב.

<איריס אסרף: היא מספר 53 בתור.

<קריאה: 5 בעלי דירה, 5, אני נשבעת לך.

<קריאה: חמישה בעלי דירה אמרו לי בואי, תתני לי, אני אתן לך.

<קריאה: אמרתי לו מה אתה רוצה שאני אתן לך?

<קריאה: כבר למחרת לא יכולתי להיות בדירה.

<אשל ארמוני: בסדר, נושא הניידות, דרך אגב, אני אומר - - -

<קריאה: אז איך זה שהאיש הזה הוא שנמצא בדירה?

<איריס אסרף: בתל אביב, יש ברחוב אירוס דירה שקוראים לה קומונה של איזה שירות לאומי ויכולתם לתת לה א זה.

<אשל ארמוני: שנייה, אני רוצה להגיד משהו, כי יש פה עוד שאלה, דרך אגב והיא באמת שאלה לגיטימית.

<קריאה: גם אני רוצה להגיד משהו, סליחה.

קארין אלהרר: לא, לא, תקשיבו - - -

<אשל ארמוני: רגע, אבל נתתם לי את זכות הדיבור.

<אשל ארמוני: אחר כך.

קארין אלהרר: רגע, אני רק מודיעה, יושב ראש הכנסת אישר עוד 4 דקות דיון.

<אשל ארמוני: וואוו.

קארין אלהרר: המליאה התחילה.

<איריס אסרף: היא הולכת לרחוב ב-10 לפברואר.

<קריאה: ביום ראשון אני ברחוב.

<אשל ארמוני: בסדר, הדיון לא חייב להיגמר פה.

<אשל ארמוני: אנחנו פתוחים 24 - - -

קארין אלהרר: אני רק אומרת, שנייה, לפני שאני - - -

<קריאה: אני חייבת להגיד משפט אחד.

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: כולם חייבים להגיד.

קארין אלהרר: רגע.

<קריאה: משפט אחד.

<קריאה: אנחנו דנים פה על פינויים, כשלבוא ולפנות משפחות זה בכלל לא קשה.

<קריאה: באים ישר, מפנים אותם, מוציאים אותם מביתם, מהבית - - -

<קריאה: הנה, מפנים אותם מדירת מעבר.

<קריאה: דירת מעבר.

<קריאה: ולא חושבים פעמיים.

<קריאה: ולפנות גופים, משרדי ממשלה, יש להם - - -

<קריאה: למה?

<קריאה: הילדים שלנו גם רוצים צ'אנס.

<קריאה: גם למשרדים האלה יש חובות, לא מפנים אותם?

<קריאה: לא מוציאים להם צו פינוי?

<קריאה: באשקלון, דירת מעבר קיבלתי.

<קריאה: קיבלתי מכות.

<קריאה: ואני ממשיכה עוד לקבל מכות ולהתעלל.

<קריאה: כולם מתעללים.

<קריאה: אני נזרקת לרחוב עוד שבוע.

<קריאה: עמותת אישה לאישה מפנה אותה בשביל 2,500 שקלים.

<קריאה: - - - את הבירוקרטיה של דיור ציבורי?

<קריאה: אף אחד לא עוזר לה.

<קריאה: למה?

<קריאה: אישה עם ילדים הולכת לרחוב.

<קריאה: למה?

<קריאה: תסבירו לי איזו מדינה זאת?

<קריאה: אישה מתפנה למען נשים מוכות?

<קריאה: הולכת עם בגד על הגוף שלה, עוברת תהליך, אחרי שנה וחצי העמותה מפנה אותה לרחוב - - -

<קריאה: בלי כלום יצאתי לרחוב מהבית שלי.

<קריאה: לה מגיע דיור ציבורי.

<קריאה: תנו לה במקום הסטודנטים.

<קריאה: במקום בית הכנסת.

<קריאה: במקום כל - - - שגנבו לנו את הבית.

<קריאה: צריך להבין, מדובר בדור, הדור החדש - - - מוצא מן הבית - - -

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: שנייה, אבל אני לא - - - תקשיבו, אף אחד לא שומע.

קארין אלהרר: אף אחד לא שומע, גברת.

קארין אלהרר: אף אחד לא שומע.

<קריאה: סליחה, למען הסדר הטוב, תנו ליושבת הראש לנהל את הדיון.

<קריאה: תודה.

<אביגיל דר: ביום ראשון אני יוצאת מהבית.

<אביגיל דר: לאן אני יוצאת אבל?

<אביגיל דר: יום ראשון אני יוצאת.

<אביגיל דר: הבגדים שלי ארוזים, לאן אני יוצאת ביום ראשון?

קארין אלהרר: גברת, אני מבקשת לקבל את הפרטים שלך, אנחנו ננסה לסדר - - -

<קריאה: אבל זה לא דיון, אם זה מונולוג שלו, סליחה.

קארין אלהרר: אבל תקשיבי רגע, איך קוראים לך?

<אביגיל דר: הדברים שלי עמוסים.

<אביגיל דר: עוד שלושה ימים אני מחוץ לבית שלי.

קארין אלהרר: אביגיל, גברת, דיברת, אני רוצה להשיב לך.

<אביגיל דר: לא ממש דיברתי.

קארין אלהרר: לא, אמרת משהו.

קארין אלהרר: אף אחד לא שמע כי כולם צועקים ביחד, אבל תקשיבי לי ותקשיבו לי.

<אביגיל דר: עברתי תלאות.

<אביגיל דר: אף פעם לא העזתי לפתוח את הפה שלי עד שהגעתי למיטל.

<אביגיל דר: לא העזתי.

קארין אלהרר: אני רוצה רגע להגיד משהו.

<אביגיל דר: לפתוח את הפה שלי, להגיד מה כואב ואיפה כואב לי.

קארין אלהרר: תראי, העובדה שהמנכ"ל והצוות של משרד השיכון הגיעו והם מדברים, זה כי אנחנו ביקשנו לשאול שאלות וביקשנו תשובות.

קארין אלהרר: אמרתי לפני יותר מחצי שעה, הדיון בוועדה לביקורת המדינה הוא לא דיון פרטני.

קארין אלהרר: עולים מקרים פרטניים.

קארין אלהרר: אנחנו מנסים ככל יכולתנו לתת את המענה.

<אביגיל דר: אבל כל פרטני כזה - - -

קארין אלהרר: רגע.

קארין אלהרר: אני לא יודעת, אני אומרת לך את האמת, בכנות, בהגינות, אני לא יודעת לייצר את הדירה.

<אביגיל דר: לאן אני אגיע?

<אביגיל דר: לאן?

קארין אלהרר: רגע, שנייה.

קארין אלהרר: תראי, אין לי כוונה אחרת חוץ מלסייע לטובת העניין, בסדר?

קארין אלהרר: שמנו את זה על השולחן.

קארין אלהרר: עכשיו אני אומרת, תראי, אין לי דרך אחרת לקדם את הנושא חוץ מלדרוש תשובות מהמשרד הממשלתי הממונה.

קארין אלהרר: ביקשתי שהשר יגיע כדי שגם הוא ייתן את התשובות.

קארין אלהרר: הוא היה כאן בחלק מהדיון.

קארין אלהרר: בחלק השני הוא בחר לא להיות.

קארין אלהרר: עכשיו תראי, זה שהמנכ"ל ממשיך לדבר, זה כי אנחנו ממשיכים לשאול אותו שאלות.

קארין אלהרר: הן שאלות קשות.

קארין אלהרר: 1,400 או 1,800 דירות שרשומות תחת הדיור הציבורי - - -

<אביגיל דר: אבל אני באה להגיד - - -

קארין אלהרר: רגע.

קארין אלהרר: אני רוצה, כמו שאת רוצה - - -

<אביגיל דר: אתם סותמים לי את הפה כל הזמן.

קארין אלהרר: אני לא סותמת לך את הפה.

<אביגיל דר: את כן.

קארין אלהרר: את צעקת 10 דקות.

<אביגיל דר: אני ממש לא צעקתי 10 דקות.

<אביגיל דר: את תראי אחר כך בסרטון ואת תראי שאולי דיברתי דקה בכל הזמן שדיברתי.

<אביגיל דר: אני באה ואני מעלה שאלה שאני גם רוצה תשובה אליה ממשרד השיכון.

<אביגיל דר: אני מעלה את השאלה - - -

<רונן כהן: דירות מעבר זה לא משרד השיכון.

<רונן כהן: דירות מעבר זה לא שלנו.

<אביגיל דר: סליחה, אני מדברת?

<אביגיל דר: כן, תודה, אני מדברת.

קארין אלהרר: רונן.

<רונן כהן: אין קשר למשרד - - -

<אביגיל דר: אני באה ומעלה את השאלה – למה זה כל כך קל לפנות משפחות שיש להן חובות וזה כל כך קשה לפנות גופים שיש להם חובות?

<אביגיל דר: למה משפחות עם ילדים - - -

קארין אלהרר: גברת, זה לא גופים עם חובות.

<אביגיל דר: ואת הגופים האלה – עושים על זה דיון ואנחנו פתאום כל כך סובלניים ופתאום אנחנו כל כך מתחשבים.

קארין אלהרר: גברת, אז אני רוצה לענות לך.

<אביגיל דר: למה הם - - -

קארין אלהרר: אני רוצה לענות לך.

<אביגיל דר: משרד הדתות צריך לממן את בתי הכנסת.

<אביגיל דר: משרד הרווחה צריך לממן את - - -

קארין אלהרר: את צודקת במיליון אחוז.

<אביגיל דר: וכל משרד, בדיוק כמו שאמרת - - -

קארין אלהרר: גברת, תקשיבי לי.

<אביגיל דר: הדיון, שלא נדבר על - - -

קארין אלהרר: אביגיל, אביגל, אבל את לא רוצה להקשיב?

<אביגיל דר: לא קיבלנו לא מעמידר, והפרס שהם מקבלים מערוץ 7, כשהם בכלל אמורים לפנות אותנו.

קארין אלהרר: את לא רוצה להקשיב לתשובה?

קארין אלהרר: את שאלת שאלה, היא שאלה גם חשובה.

קארין אלהרר: אני רוצה לענות לך תשובה.

קארין אלהרר: הגופים שאותם צריך לפנות הם לא גופים שחייבים כסף.

<אביגיל דר: יש גם גופים שחייבים כסף.

<אביגיל דר: זה כתוב גם בדו"ח.

קארין אלהרר: רק שנייה.

קארין אלהרר: כשיש גופים שחייבים כסף, אני בטוחה שהמשרד, שחבל שלו העביר את הפירוט - - -

<אביגיל דר: הנה, הוא אומר שאני צודקת.

קארין אלהרר: שנייה.

קארין אלהרר: מי שהם צריכים לפנות אותו על פי חוק, הם יפנו אותו על פי חוק, כי זה מה שהחוק קובע.

קארין אלהרר: עכשיו אני רוצה להגיד, תראי, אני באמת מנסה למצוא פה פתרון.

קארין אלהרר: יש גופים שצריך להתדיין איתם.

קארין אלהרר: גם אני הייתי רוצה שמחר - - -

<אביגיל דר: ועם המשפחות לא?

קארין אלהרר: את צודקת, גם עם המשפחות.

קארין אלהרר: אני לא מגבה את זה שמפנים מדירות.

קארין אלהרר: שמעת אותי מגבה את זה?

<אביגיל דר: את מבינה שהטעות שלי הן למשרד השיכון?

קארין אלהרר: אני מבינה, אבל תראי, הבחירה היא בין לפתור את הבעיה לבין כולם צודקים וכולם בחדר הזה צודקים.

קארין אלהרר: את צודקת.

<אביגיל דר: לא, הם לא צודקים.

קארין אלהרר: את צודקת.

קארין אלהרר: אני רוצה למצוא פתרון.

קארין אלהרר: אין לי פתרון אחר חוץ מתשובה.

קארין אלהרר: עם התשובה אני יכולה להתווכח, אני יכולה לשאול אותם שאלות נוספות.

קארין אלהרר: אין לי דרך אחרת לעשות את זה.

<אביגיל דר: אז אנחנו דורשים שעד שלא יפונו כל הגופים מכל הדירות האלה, לא תפונה ולא משפחה אחת ולא דייר אחד מדירת דיור ציבורי.

קארין אלהרר: אני חייבת לסיים, היושב ראש יתלה אותי.

<אשל ארמוני: אז בכל זאת משפט סיום.

קארין אלהרר: משפט סיום, כן.

<קריאה: סליחה, אפשר לתת לי כמה דקות?

קארין אלהרר: לא, אני מצטערת.

קארין אלהרר: יושב הראש סוגר את הדיון, זה לא אני.

קארין אלהרר: יושב הראש סוגר את הדיון.

<קריאה: בל זה לא פייר.

קארין אלהרר: התחילה המליאה, אני מצטערת.

<קריאה: אני בא ממגדל העמק.

<קריאה: סליחה, אני גם באתי במיוחד, יצאתי מבית הספר, ביטלתי - - -

קארין אלהרר: אין בעיה, אני אשאר אתכם.

קארין אלהרר: הדיון חייב להיסגר.

קארין אלהרר: אשל, בבקשה.

קארין אלהרר: אתה רוצה משפט?

<אשל ארמוני: משפט סיום.

<קריאה: אני רוצה שגברתי תיתן לי את האפשרות לדבר איתה וגם שיהיה כאן מנכ"ל עמיגור, שישמע את - - -

קארין אלהרר: המנכ"ל יכול להישאר?

קארין אלהרר: בסדר.

קארין אלהרר: בבקשה אשל.

<אשל ארמוני: קודם כל יש פה הרבה כאב בחדר.

<אשל ארמוני: אנחנו מרגישים אותו.

<אשל ארמוני: זה לא שאנחנו מרגישים בצד אחר של המתרס.

<קריאה: אי אפשר להרגיש את הכאב שאנחנו מרגישים.

קארין אלהרר: די, תתנו לו לדבר.

<אשל ארמוני: אנחנו מרגישים את הכאב שלכם, זה מה שהתכוונתי להגיד ובצדק אתם דורשים תשובות ואנחנו נותנים תשובות וחלק מהתשובות הן לא מספקות.

<אשל ארמוני: בואו נשים את הדברים על השולחן ואמר אותם גם השר.

<אשל ארמוני: יש 2,700 ממתינים.

<אשל ארמוני: זה רק הולך ועולה.

<אביגיל דר: בלי משרד הקליטה.

<אשל ארמוני: ועוד 20,000 של משרד הקליטה, כמו שאמרה אביגיל.

<אשל ארמוני: זה מספר אסטרונומי.

<אשל ארמוני: תעשו חישוב, בממוצע כל דירה עולה מיליון שקלים.

<אשל ארמוני: תעשו את החישוב לבד.

<אשל ארמוני: זה אפילו במחשב אין מספיק אפסים בשביל זה.

<אביגיל דר: אז איך נותנים תקציב של 600 - - -

קארין אלהרר: אביגיל, בואי ניתן לו.

<אביגיל דר: הוא אמר בעצמו - - -

קארין אלהרר: אביגיל, אני רוצה לשמוע.

<אביגיל דר: ונכה רתוק ממתין 10 שנים לדירה ומקציבים לו 600 - - -

קארין אלהרר: אני רוצה לשמוע את התשובה.

<אשל ארמוני: אביגיל, בממוצע זה הסכום שדירות עולות.

<אשל ארמוני: אנחנו עובדים עם מה שיש.

<אשל ארמוני: עם הכסף ש - - -

<קריאה: אז מה התשובה שלו?

<קריאה: שאין פתרון?

<אשל ארמוני: רגע.

קארין אלהרר: רגע.

<קריאה: אבל רגע, כל הדיון אנחנו רק שומעים אותם בספקולציות.

<קריאה: אחד אומר לשני אבל אין באמת תשובות ממשיות למה שיש.

<אשל ארמוני: אבל אני עונה.

<קריאה: לא.

<קריאה: אתה תשמע עכשיו, שאני אדבר.

<קריאה: ה-54 דירות בבאר שבע, רגע, לא רוצה אחרי הדיון.

<קריאה: למה אחרי הדיון?

<קריאה: הרי אתה יושב פה - - - רק מדבר ו - - -

קארין אלהרר: רגע, אני חייבת לנעול.

<קריאה: ובאמת קונקרטי לתת לנו אין לכם.

<קריאה: אין לכם.

<קריאה: גם רונן מקודם אמר הבעיה היא באמת שאנחנו לא יודעים איך להתמודד עם 2,500 ממתינים.

קארין אלהרר: אני יכולה רגע?

<קריאה: אז מה אנחנו אמורים לעשות?

<קריאה: אם אתם, המשרד האחראי לא יכול להתמודד עם - - -

קארין אלהרר: לא, אבל זה לא.

קארין אלהרר: גברת - - -

<אשל ארמוני: אתם תמשיכו לעשות את מה שאתם עושים.

<אשל ארמוני: תמשיכו לדרוש.

<אשל ארמוני: כן.

<אשל ארמוני: תמשיכו, אני אומר לכם את זה.

<אשל ארמוני: מסתכלים עליכם.

<אשל ארמוני: כולם מסתכלים עליכם.

<אשל ארמוני: אנחנו יושבים סביב שולחן עגול.

<קריאה: בשביל זה יש תקציב מאד מאד גבוה בדיור הציבורי, כי מסתכלים על מצוקת הדיור הציבורי, נכון?

<אשל ארמוני: אני - - -

קארין אלהרר: סליחה.

<אשל ארמוני: משפט אחרון.

קארין אלהרר: משפט, כן.

<אשל ארמוני: ככל שנוגע - - -

קארין אלהרר: סדרים, אפשר להרגיע?

<אשל ארמוני: ככל שנוגע ל-1,808 הדירות, אני מתחייב שעד מחר אחרי הצהריים יהיה אצלך הנייר עם הפילוח המדויק של כל מה שנעשה ולוח הזמנים בהערכה שלנו למה שניתן לעשות, וגם מה שעוד פתוח לדיון, כי יש גם את זה.

<אשל ארמוני: זה יגיע אלייך.

<אשל ארמוני: באשר לסך הכל, צריך להבין שצריך יותר משאבים.

<אשל ארמוני: חלק מהדברים אמר השר, יש רעיונות, חלק מהדברים כפי שאם המצב יהיה כפי שהיה בשנה שעברה, שיכולנו לרכוש 1,000 דירות, אז המצב יהיה יותר טוב ואנחנו נכרסם בתור.

<אשל ארמוני: אבל זאת המציאות.

<אשל ארמוני: תודה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: אני באמת מבקשת, תעבירו לי את הנתונים.

<אשל ארמוני: נעביר אותם עד מחר.

קארין אלהרר: אני רוצה - - -

<קריאה: למה אי אפשר לשאול שאלה?

קארין אלהרר: לא, אני לא יכולה, אני מצטערת, אנחנו 4 דקות אחרי.

קארין אלהרר: אני עושה דיון המשך - - -

<קריאה: זה מה שאני אגיד לילדים שלי?

<קריאה: אנחנו 4 דקות - - -

קארין אלהרר: הישיבה נעולה.