ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 294, 2016-11-27 10:00

יעקב מרגי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: 27.11.2016, כ"ו בחשוון תשע"ז.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום הוא הסעה לתלמידות דתיות במועצה המקומית גבעת זאב הלומדות מחוץ ליישוב.

יעקב מרגי: הבעיה ידועה לנו מתחילת שנת הלימודים.

יעקב מרגי: התאפקנו, אמרנו ניתן למערכות להסתדר, ניתן לעסק להסתדר, בדרך כלל חלק מהמאפיינים של תחילת שנת לימודים, ומה גם שבמגזר החרדי, הבנות שלא לומדות עדיין, עד היום, העסיקו אותנו וממשיכות להעסיק אותנו, אז אמרנו ננסה, אולי זה ייפתר.

יעקב מרגי: ניסינו בדרכים כאלה ואחרות, התכתבויות, פניות טלפוניות, גם למשרד, גם לרשות המקומית, כנראה שזה לא צלח.

יעקב מרגי: בינתיים הורים נאלצים לשלוח את ילדיהם למסגרות חינוך מחוץ ליישוב, מקומות רחוקים, שנושאים על גבם את עלות ההסעות בזמן שאנחנו מחויבים לחוק חינוך חובה חינם במדינת ישראל.

יעקב מרגי: כנראה שזה לא קשור, החוק הזה לא חל על ילדים חרדים, כנראה בגלל שהאוטונומיה הזו שיש לחינוך החרדי, הן במוסדות המוכר שאינו רשמי, הן ברשתות והן בכל מיני בתי ספר, סמינרים, צריכה כנראה להיפסק כי הגיע הזמן שהמדינה תיקח את העסק לידיים.

יעקב מרגי: אנחנו מתנהלים כמו מדינת עולם שלישי בכל מה שקשור בחינוך החרדי, הן בצורת הרישום שתלמידות ותלמידים למערכת החינוך וכנראה שזה מה שיעסוק אותנו השנה.

יעקב מרגי: אני רוצה לתת קודם כל לנציגות של הורים להציג את הבעיה.

יעקב מרגי: בבקשה.

<יוסף חיים מועלם: בוקר טוב.

<יוסף חיים מועלם: יוסי מועלם, משמש כחבר מועצה בגבעת זאב, אני אייצג את ההורים כי הבעיה שנתונה לפתחי בחודשים כמו שהצגת.

<יוסף חיים מועלם: המדובר הוא בתלמידות בית יעקב שגרות בגבעת זאב.

יעקב מרגי: אתה אומר תלמידות, תאמר לנו גילאים גם כן.

<יוסף חיים מועלם: בבית ספר יסודי אנחנו מדברים.

יעקב מרגי: יסודי.

<יוסף חיים מועלם: כן.

<יוסף חיים מועלם: בנות גבעת זאב עד לא מכבר היו נוסעות ללמוד בירושלים, בעקבות המחסור בבניין ובמוסד חינוכי של בית יעקב שבגבעה בכלל.

<יוסף חיים מועלם: לפני מספר שנים, בודדות אפשר לומר, נבנה בית ספר בית יעקב בשכונת אגן האיילות, שזו שכונה החדשה בגבעת זאב, ומאז עולם כמנהגו נוהג, אנחנו טוענים שאנחנו רואים שבנות בית יעקב שגרות לא בשכונה החדשה, ממשיכות להיות מוסבות או נקרא לזה - - -

יעקב מרגי: מוסעות.

<יוסף חיים מועלם: מוסעות, לא בדיוק מוסעות, מוסעות זה בדיוק הדיון.

<יוסף חיים מועלם: המועצה או בית יעקב שולחים אותם לירושלים להירשם בבתי ספר בשכונת רמות שזה הכי קרוב, הן מתפלגות שם גם כן בין שלושה בתי ספר, רמות א', ג' ו- ד' ומכאן מתחילה הבעיה.

יעקב מרגי: כמה תלמידות?

<יוסף חיים מועלם: למיטב ידיעתי בבית ספר אחד ברמות ג' עד היום לומדות כ- 50 בנות.

יעקב מרגי: מגבעת זאב?

<יוסף חיים מועלם: מגבעת זאב.

<יוסף חיים מועלם: אני יודע שב-א' וב- ד' יש עוד בנות, אני מאמין שמנהלת המחלקה תדע לומר לנו מספרים יותר מדויקים, אבל מה שאני יודע כרגע זה על 50 בנות שזה מקור הבעיה שנוצרה כבר בתחילת שנת הלימודים האחרונה.

<יוסף חיים מועלם: עד לשנה הזו היתה הסעה במימון, ככל הנראה של בית יעקב, של 20 בנות, שמה שנקרא ניתן היה אולי להשתיק, אולי זה היה אינטרס של בית יעקב, על מנת לא לגרום לבנות בית יעקב, בנות גבעת זאב, שגרות בשכונה הישנה לרדת וללמוד בשכונה החדשה.

יעקב מרגי: מה הסיבה שלא מאפשרים להן ללמוד באגן האיילות?

<יוסף חיים מועלם: אני מאמין, ממה שאני יודע מבירור שלי זו איזושהי מגמה של בית יעקב, על מנת לשמור על צביון השכונה החרדית למטה שלא מתאים להם ש - - -

יעקב מרגי: מה זה צביון?

יעקב מרגי: איזה צביון יש לשכונה?

<יוסף חיים מועלם: זה בדיוק מה שאני גם שואל.

<יוסף חיים מועלם: הבנות החרדיות שלומדות בגבעת זאב וגרות בגבעת זאב הישנה מתאימות לבית יעקב ברמות, אין שום סיבה שלא יתאימו לבית יעקב באגן האיילות.

<יוסף חיים מועלם: ככה אנחנו, ככה אני רואה את זה גם כמייצג את הציבור שם.

<יוסף חיים מועלם: לא רואה הסבר נראה לעין בעניין הזה.

יעקב מרגי: אולי צפיפות?

יעקב מרגי: יש מקום שם בבית הספר?

<יוסף חיים מועלם: עברו עכשיו למקום חדש, יכול להיות שעדיין יש מקום, אם לא היה מקום אני מאמין שהטענה הזו היתה צריכה לעלות.

<יוסף חיים מועלם: נוצר מצב שבתחילת שנת הלימודים הזו הן קיבלו הודעה שאותה הסעה של 20 מקומות לא תמשיך לפעול מאחרי ראש השנה, ומאז בעצם אין הסעה לאותן בנות.

יעקב מרגי: מתי הוקם בית הספר?

<יוסף חיים מועלם: באגן האיילות?

<יוסף חיים מועלם: אני חושב 5 שנים, 4 או 5 שנים.

<קריאה: 6 שנים, כן.

יעקב מרגי: אם ציבור של הורים סופג את זה ומשלים עם זה שנה ועוד שנה ועוד שנה, אפשר גם לקחת להם את ההסעה, למה שלא ייקחו להם את ההסעה?

<יוסף חיים מועלם: קודם כל הם לא יודעים.

יעקב מרגי: למה שלא ייקחו להם את ההסעה?

<יוסף חיים מועלם: הוא בא ואומר "אני דורש", אומרים לו "לא מגיע לך, תלך לבית יעקב, בית יעקב יסדר לך את ההסעה".

<יוסף חיים מועלם: בית יעקב אומר "אני לא מסדר הסעות".

<יוסף חיים מועלם: אז אני ביררתי את העניין השנה כי התוודעתי לזה השנה ודיברתי עם המחוז ובמחוז אמרו לי במפורש שזה באחריות המועצה.

<יוסף חיים מועלם: במועצה, גם ישבתי עם מנהלת המחלקה דניאלה והיא ניסתה לפתור את הבעיות, אני מאמין שנעביר לה את זכות הדיבור יותר מאוחר אז היא תוכל להסביר לנו בדיוק איפה זה עומד.

יעקב מרגי: אז הוא העביר לך את רשות הדיבור גברת דניאלה, בבקשה.

<דניאלה שופן: בוקר טוב.

<דניאלה שופן: כמו שיוסי התחיל, מבחינה עקרונית כל ילדי המוכר שאינו רשמי, על פי הזכות לשוויון בחינוך, הם מקבלים מבחינתנו את ההסעות, הם קיבלו דרך ה - - -

יעקב מרגי: לא, ברשותך אני רוצה לעלות לקומה השלישית דרך המבואה.

יעקב מרגי: לא ישר לקומה שלישית, בסדר?

יעקב מרגי: אני יכול לשאול שאלה ומזה תתחילי.

<דניאלה שופן: בבקשה.

יעקב מרגי: איך יכול להיות שרשות מקומית מעדיפה כברירת מחדל לשלוח תלמידות, בגיל היסודי, אל מחוץ לעיר מאשר לתת להם את המסגרת שקיימת.

יעקב מרגי: מילא כשלא היתה קיימת, איך אומרים?

יעקב מרגי: ההכרח לא יגונה, אבל כשקיימת מסגרת למה לעשות את זה?

<דניאלה שופן: אני רוצה לפתוח בזה.

<דניאלה שופן: תושבי גבעת זאב עושים הרבה מאד בחירה בנושא החינוך.

<דניאלה שופן: אני אשאל את אותה השאלה, למה הורים מוציאים את ילדי גני הילדים כשיש גנים חרדיים וחרדיים ציבוריים בכל הסגנונות מבחינת גבעת זאב - - -

יעקב מרגי: עומדת להם הזכות.

<דניאלה שופן: עומדת להם הזכות.

יעקב מרגי: המדינה אישרה, אבל כשהורה תובע, כשהורה תובע זכות בסיסית ללמוד, ללמד את ילדיו ביישוב שבו הוא גר הוא נתקל בסירוב, למה?

<דניאלה שופן: לא, פה אנחנו נסביר זה לא עניין של סירוב.

<דניאלה שופן: מבחינה עקרונית בית ספר תבונות, חינוך העצמאי, נפתח באגן האיילות, כמו שנאמר, לפני 7 שנים.

<דניאלה שופן: המבנים היו מבנים מאד קטנים, זה היה קרוונים עם חדרים מצומצמים ולא היה מקום לקלוט שם את כל הילדים.

<דניאלה שופן: ובית הספר גדול והיום, השנה הזאת בלבד, הוא עבר לבית ספר למבנה שיכול לקלוט את כל הילדים.

<דניאלה שופן: 18 כיתות, מבנה תקני, אין שום בעיה לקלוט ילדים.

<דניאלה שופן: מה שקרה, בשלב הראשוני, כמו שאתה יודע, תלמידים נרשמים על פי אזורי מגורים.

<דניאלה שופן: הוא לא היחיד, הוא לא היה בית ספר על אזורי כמו בית ספר הממלכתי דתי בגבעת זאב.

<דניאלה שופן: כרגע מבחינת החינוך, אנחנו יכולים להצהיר, כשהוא עבר למבנה החדש שלו, שהוא בית ספר על אזורי.

<דניאלה שופן: כל הורה שמעוניין להעביר את הילד שלו מבחינה חוקית בראשון לספטמבר שנה הבאה, אף אחד לא יתיר את זה השנה, אין לנו שום בעיה שייגש להירשם שם מבחינת הרשות.

<דניאלה שופן: יש את המלחמות היהודים בין החינוך - - -

יעקב מרגי: רגע, שאני אבין, לפני המלחמות - - -

<דניאלה שופן: בבקשה.

יעקב מרגי: למה השנה לא עמדה לו הזכות?

<דניאלה שופן: כי השנה הורים לא ביקשו להירשם.

<דניאלה שופן: היו שתי משפחות שביקשו להירשם שם, אחת מהר שמואל ועוד אחת ממשאב.

<דניאלה שופן: שתי משפחות בלבד פנו להירשם, הסברנו להם שכרגע לא פתחנו עדיין את הנוהל, אנחנו פתחנו כרגע לשנה הבאה את הנוהל.

<דניאלה שופן: פתיחת אזורי בית ספר, נמצא בית ספר על אזורי, כלומר כל ילד בגבעת זאב, הוא נמצא במבנה חדש, אין לנו שום בעיה של מקום, יכול להיקלט, שייגש להירשם בבית ספר.

יעקב מרגי: זה לפרוטוקול, חג משמעית.

<דניאלה שופן: חד משמעית, אין שום בעיה.

יעקב מרגי: מה עלה בגורלן של אותן משפחות שכן ביקשו?

<דניאלה שופן: שתי משפחות, היתה בעיה, היתה לנו שיחה עם החינוך העצמאי והבהרנו להם בשיחה ובישיבה לפני חודש ויוסי, כחבר מועצה, היה שם ואנחנו ביקשנו מהם לקלוט את החינוך העצמאי לחינוך - - -

יעקב מרגי: את לא צריכה לבקש.

יעקב מרגי: את צריכה לשבץ.

<דניאלה שופן: כרשות אני צריכה לדרוש.

יעקב מרגי: לא, כרשות את קובעת, את משבצת.

<דניאלה שופן: כן, אבל הנקודה היא שאתה לא יכול לפתוח באמצע שנה כשהמערכת זה - - -

יעקב מרגי: אבל גברתי, כרגע אמרת, אמרת וקיבעת את זה.

<דניאלה שופן: כן, משנה הבאה.

יעקב מרגי: שזה רישום אזורי.

<דניאלה שופן: נכון.

יעקב מרגי: אין שום סיבה שגם השנה לא.

<דניאלה שופן: אפשר לבדוק את זה.

יעקב מרגי: אין שום סיבה שהשנה זה לא יתבצע.

<דניאלה שופן: אנחנו נוכל לבדוק את זה.

יעקב מרגי: עומדת לך החובה, לא זכות.

יעקב מרגי: החובה, לא זכות לשבץ את הלמידות האלה.

<דניאלה שופן: אפשר, שיבואו להירשם ונבדוק את הנושא לגופו של ענין, כי זה לא - - -

יעקב מרגי: כרגע, לגבי החזר הנסיעות לאותן המשפחות שנאלצות להסיע את הילדים שלהם לירושלים.

<דניאלה שופן: כמו שאני אמרתי, לכלל הילדים בגבעת זאב שנוסעים לירושלים, אצלי בתי הספר היסודי זה עד כיתה ו', הממ"ד, ולגבי הממלכתי זה עד כיתה ט'.

<דניאלה שופן: משרד החינוך מממן 50% מעלות ההסעה, אין לי שום בעיה, ברגע שמשרד החינוך יממן גם לילדים האלה את ה- 50% של ההסעה, אני אשמח לתת להם את ההסעה.

<דניאלה שופן: המוכר שאינו רשמי, אני לא מקבלת שום הסעות מבחינת המוסדות כי זה עובר למוכר שאינו רשמי.

<דניאלה שופן: ברגע שאני אקבל את הכסף, מבחינתי, כמו שאר ילדי גבעת זאב הם יקבלו את ההסעות בצורה מסודרת.

<דניאלה שופן: הם ממלאים טפסים ומקבלים את ההסעות.

יעקב מרגי: משרד החינוך?

<רוזה שוש איפרגן: התלמידים האלה, עד - - -

יעקב מרגי: תציגי את עצמך לפרוטוקול.

<רוזה שוש איפרגן: התלמידים האלה עד השנה - - -

יעקב מרגי: תציגי את עצמך לפרוטוקול.

<רוזה שוש איפרגן: סליחה?

יעקב מרגי: תציגי את עצמך לפרוטוקול ולצופים בבית.

<רוזה שוש איפרגן: סגנית מנהל אגף במחוז החרדי.

<רוזה שוש איפרגן: עד השנה התלמידים האלה הוסעו על ידי החינוך העצמאי משיקולים כאלה ואחרים, כולל רצון ההורים לצאת את גבעת זאב וללמוד באמת בשלוש השכונות ברמות.

<רוזה שוש איפרגן: גם השנה, אמנם חינוך עצמאי, מבדיקה שאנחנו עשינו, הודיע להם שהשנה הוא לא יסיע אותם, אבל השתתפות בהוצאות נסיעה הם יקבלו כדת וכדין, כי התלמידים האלה, על פי המנגנון של הבדיקה של משרד החינוך והקריטריונים שלו - - -

יעקב מרגי: זכאים.

<רוזה שוש איפרגן: זכאים להשתתפות בהוצאות נסיעה.

יעקב מרגי: מי, על מי חלה החובה לממן?

<רוזה שוש איפרגן: על מי חלה?

יעקב מרגי: החובה לממן את הוצאות הנסיעה.

<רוזה שוש איפרגן: אנחנו מעבירים השתתפות.

יעקב מרגי: מלאה?

<רוזה שוש איפרגן: לא.

<רוזה שוש איפרגן: אנחנו מעבירים השתתפות.

<רוזה שוש איפרגן: שזה יוצא סדר גודל של 70%-80%, משהו כזה.

יעקב מרגי: למי?

<רוזה שוש איפרגן: לחינוך העצמאי, כבעלות.

<רוזה שוש איפרגן: חינוך עצמאי, בין אם הוא מסיע אותם או לא מסיע אותם - - -

יעקב מרגי: מקבל.

<רוזה שוש איפרגן: חובתו להעביר את הכסף למשפחות, למשפחות הילדים הזכאים.

<רוזה שוש איפרגן: וכאן אני פונה לחברתי מהמועצה, יש דלתא בין העלות הריאלית לבין השתתפות משרד החינוך ולכאן נכנס באמת - - -

יעקב מרגי: החלק של הרשות המקומית.

<רוזה שוש איפרגן: נכון.

יעקב מרגי: כן, אבל בדיוק לפני כשנה היה כאן דיון בוועדה על משבר ההסעות בחינוך העצמאי, והובררה לנו תמונה מאד בעייתית שאתם, מבחינת ההערכות, בדרך כלל נערכים לכל סידור ההסעות וברור למה, בסביבות דצמבר ונותנים את זה רטרואקטיבית מספטמבר.

יעקב מרגי: היו מקומות שהחינוך העצמאי לא ביצע את ההסעות האלה בגלל שעדיין לא קיבל ושאלתי את המשרד, תאמר לי, הסעות שלא בוצעו, תשלמו עליהם?

יעקב מרגי: אמרו לי "כן", למרות שהם לא ביצעו אותם.

יעקב מרגי: ואז קראתי פה, בצעד חסר תקדים, לא להעביר את כספי ההסעות לחינוך העצמאי בגלל אותו משבר, בגלל אותה נקודת משבר.

יעקב מרגי: זה שמשרד החינוך אומר לי שאנחנו מעבירים והם צריכים להעביר, אני נכנס לאותו תסריט של פיקוח ובקשה של המשרד על כל מה שקורה.

יעקב מרגי: אני רוצה לדעת חד משמעית, כרגע, האם החינוך העצמאי מעביר את הכספים האלה להורים או לא מעביר, בין אם זה חלקם ונבדוק את החובה של הרשות המקומית.

יעקב מרגי: כרגע השאלה, אנחנו יודעים, אנחנו כבר בחודש דצמבר.

יעקב מרגי: אנחנו בדצמבר, ספטמבר, אוקטובר, נובמבר התלמידות האלה צועקות, ההורים שלהם צועקים כבר שלושה חודשים.

יעקב מרגי: לא נותנים לנו.

יעקב מרגי: אני כופר בקטע שרק שתי משפחות, אני קיבלתי תלונות במפורש, אני אומר לכם חד משמעית, לא מאפשרים רישום של תושבות ותושבי, תלמידות מגבעת זאב באגן האיילות, זה לא אחת ולא שתיים.

יעקב מרגי: זה לא אחת ולא שתיים.

<דניאלה שופן: יש רשימה של 51, אני יודעת.

יעקב מרגי: זה לא אחת ולא שתיים.

יעקב מרגי: לא אפשרתם זאת, לא ביצעתם את חובת

יעקב מרגי: כם כרשות מקומית לשבץ.

יעקב מרגי: לא תפתחו, סליחה, אתם רשות חינוך, מבחינתי אתם משרד החינוך, זה שמשרד החינוך לא עושה את העבודה שלו, יש לנו את הדרכים לטפל בזה, אבל גם כלפיכם יש את החובה.

יעקב מרגי: אתם רשות חינוך מקומית, אתם הייתם צריכים לדאוג קודם כל, בראש וראשונה, לא לעסקנים, לא למנהלי בתי הספר, קודם כל לתלמידות.

יעקב מרגי: זה שהתלמידות נאלצות כל בוקר, בקיץ, חורף, סתיו, אביב, לנסוע לשכונות מרוחקות בירושלים זה לא פריווילגיה.

<רוזה שוש איפרגן: שכונת רמות היא באותו מרחק של אגן האיילות.

יעקב מרגי: לא מעניין אותי, עומדת לה הזכות, עומדת הזכות לתלמידה כמו כל תלמידה אחרת בכל זרם חינוך אחר.

<רוזה שוש איפרגן: היינו שמחים שזה היה קורה - - -

יעקב מרגי: עכשיו, משרד החינוך, אני רוצה תשובות מהדיון הזה.

יעקב מרגי: אני אבקש לדעת, אם זה תוך כדי דיון או מיד אחרי הדיון בכתב, תשובה בכתב, האם ההורים האלה מקבלים את ההחזר היחסי מהחינוך העצמאי?

<רוזה שוש איפרגן: מבדיקה שאנחנו ערכנו מול החינוך העצמאי טוען החינוך העצמאי שהם לא נמצאים ברשימת הילדים.

<רוזה שוש איפרגן: מבחינתו הילדים האלה זכאים וחינוך עצמאי אכן צריך להעביר להם את ההשתתפות.

יעקב מרגי: מה אנחנו נעשה ככנסת?

יעקב מרגי: נחכה שמילה מול מילה?

יעקב מרגי: את מבינה שאת נותנת לי תשובה חלקית.

יעקב מרגי: ייעוץ משפטי, יש לך מה לומר בקטע הזה?

<לירן שפיגל: מבחינת נושא של מימון הסעות, למדינה אין חובה לממן הסעות, אבל המדינה כן משתתפת ב - - -

יעקב מרגי: אנחנו נמליץ על המדינה לפרס ישראל ביום העצמאות.

יעקב מרגי: עכשיו המדינה מממנת, השאלה מי אמור לפקח שאכן הכספים האלה מגיעים להורים, אני?

<לירן שפיגל: ככל שהכספים אכן עברו - - -

יעקב מרגי: ההורים צריכים לטרטר בין הגופים?

<לירן שפיגל: לא, ההורים לא צריכים,

יעקב מרגי: יושבים פה צמרת של משרד החינוך, לא נותנים, לא מספקים תשובות.

יעקב מרגי: התשובה צריכה להיות אחת ויחידה, זה שלא נעשה לא נעשה, בסדר?

יעקב מרגי: אנחנו עכשיו בדיון, אני לא שומע את זה מכם.

יעקב מרגי: אני צריך לשמוע שיש לכם פיקוח ובקשה, הולכים לבדוק את זה ואם כן, יש לכם את הכלים לעשות את הסנקציות לגופים, לבעלויות שלא מעבירות את הכספים להורים.

יעקב מרגי: היו לכם כמה דוגמאות שעשיתם זאת.

יעקב מרגי: רשות מקומית, מה קורא עם הדלתא?

<דניאלה שופן: הדלתא משולמת תמיד, ברגע שאנחנו מקבלים את הכספים ממשרד החינוך אנחנו משלמים להורים, שלוש פעמים בשנה, העברה חשבונית מסודרת עם האישורים.

<דניאלה שופן: אם החינוך יעבירו במקום לחינוך העצמאי, כמו שמעבירים אלינו את הכספים של הבנות האלה, אנחנו נשלם, לא יהיה שום בעיה.

<דניאלה שופן: כמו שאנחנו מקבלים לגבי כל שאר הילדים של החינוך הציבורי, אותו דבר.

יעקב מרגי: משרד החינוך, אתם יכולים להציע לי פתרון?

<לירן שפיגל: מה שהגברת איפרגן עכשיו אמרה לי, היא ביקשה את הרשימה, שהחינוך העצמאי יעביר בדיוק את הרשימות של אותם תלמידים שהם זכאים כדי לבדוק מדוע התלמידות הספציפיות האלה נעדרות מהרשימה.

<לירן שפיגל: ככל שהן נעדרות מהרשימה והן זכאיות, אנחנו נפנה לחינוך העצמאי ונבקש שיכללו אותן ברשימה כדי שאנחנו נוכל גם להעביר תקציב בהתאם.

<לירן שפיגל: אנחנו לא נוכל להעביר תקציב - - -

יעקב מרגי: נתתי לכם שהות של שלושה חודשים, ספטמבר, אוקטובר, נובמבר, אנחנו עוד מעט תחילת דצמבר.

יעקב מרגי: אתה אומר לי עכשיו "נבדוק"?

יעקב מרגי: יש את הפרוצדורה להעברת הכספים להורים באמצעות הבעלויות, אם זה הרשתות או זה.

יעקב מרגי: הם לא יכולים להעביר לך, פעם היה הסדר דרך הרשויות, הם ביקשו לעשות את זה דרך, וסיבתם עימם.

יעקב מרגי: אני מבקש לדעת בשני מסלולים, מבקש פתרון בשני מסלולים.

יעקב מרגי: א', מה עושים כדי שהחינוך העצמאי יעביר להורים את העלות של ההסעה, ומה הדרך שהרשות המקומית תעביר את הדלתא שלה לאותם הורים?

יעקב מרגי: הם לא ייפלו בין הכיסאות.

יעקב מרגי: אם אין לכם דרך לממן את ההסעות, הדרך המתבקשת ביותר שבשבוע הבא אנחנו מביאים את כל הבנות האלה לאגן האיילות ונייצר בעיה נוספת על ירושלים ועל בית שמש ועל אלעד ועל כל הערים שהבנות עדיין יושבות בבית.

יעקב מרגי: אני לא מבין למה דיון כזה צריך להתקיים בכלל.

יעקב מרגי: שוש, כן, מה את אומרת לי?

יעקב מרגי: את מבינה שדבר כזה יכול להיגמר בפניית ציבור רגילה, לא בדיון של ועדה, אבל לא הותרתם לנו ברירה.

יעקב מרגי: לא הותרתם לנו ברירה, כי מה לעשות?

יעקב מרגי: ההורים הלכו בסבך הזה, הלכו לאיבוד בסבך הזה, הן זועקות כל יום "מה איתנו?", "מה איתנו?" "מה איתנו?

יעקב מרגי: " הרגשתי כבר שאני פושע כלפי אזרחים שפונים לוועדה.

יעקב מרגי: אנחנו חוזרים על זה ואני אומר את זה בצער, יש אגפים במשרד החינוך שמחכים לפניות ציבור כדי לפתור בעיות.

יעקב מרגי: הצלחנו באגף מסוים ואמרתי שאני לא רוצה לשמוע, כל מי שיש לו בעיה שיפנה אלי.

יעקב מרגי: לא, התפקיד הוא לנהל, לנהל שדברים כאלה לא יקרו.

יעקב מרגי: וידעתם, גבעת זאב, ידעתם, אתם לא יכולים, אני פניתי למחוז כמה פעמים בנושא גבעת זאב.

יעקב מרגי: אז אני עכשיו צריך לאתר את הבנות ועכשיו לייצר פתרון?

יעקב מרגי: זה ההתייחסות?

יעקב מרגי: זו ההתייחסות?

יעקב מרגי: אתה רוצה לומר משהו, מלכיאל?

מיכאל מלכיאלי: ברשותך, אדוני היושב ראש, אני חושב שהשאלה היא אחרת.

מיכאל מלכיאלי: ההורים לא מחפשים הסעות, הם לא רוצים הסעות, הם רוצים שיבוץ בתוך גבעת זאב והעיריה היא זו שאומרת להם "אני לא מסוגלת לשבץ אתכם".

יעקב מרגי: כן, אמרנו זאת בהתחלה.

<דניאלה שופן: ענינו על זה, על הנושא הזה ענינו.

יעקב מרגי: לא עניתם, אני הבהרתי, הפניתי את תשומת ליבך.

<דניאלה שופן: לא, אנחנו כבר מראש אמרנו את זה שאנחנו, מבחינת הרשות, פתחנו את אזור הרישום לגבי בית הספר כי הוא היה מקומי על פי הרישום ובשנה הבאה הם יוכלו להירשם בצורה מסודרת.

יעקב מרגי: ועדיין תמהנו למה זה לא התבצע השנה.

מיכאל מלכיאלי: בשנה הבאה גבעת זאב הישנה והחדשה זה אותו אזור רישום?

<דניאלה שופן: זה יהיה, זה פתיחת אזור - - -

יעקב מרגי: בית ספר אזורי.

<דניאלה שופן: מה שקורה כרגע, הבית ספר - - -

יעקב מרגי: יש הורים שהיו מוכנים לעבור כבר השנה?

<קריאה: לא, לא מאמין.

יעקב מרגי: אז לא, אוקיי.

<דניאלה שופן: אפשר לבדוק את זה.

יעקב מרגי: אז אני לא מחפש צרות בכח.

יעקב מרגי: משרד החינוך, עוד התייחסויות?

<רוזה שוש איפרגן: השאלה היא, המפקחת מעירה שבעצם מבדיקה שהיא עשתה, ההורים לא מעוניינים ללמוד באגן האיילות.

יעקב מרגי: עברנו את המשוכה הזו.

<רוזה שוש איפרגן: הם יוצאים החוצה מבחירה.

יעקב מרגי: עברנו את המשוכה הזו.

יעקב מרגי: ברגע שאת אומרת לי שהילדות האלה זכאיות להסעות, זכאיות להחזר הסעה, אני מבקש שהפרוצדורה הזו תתקיים.

יעקב מרגי: כי אתם מעבירים, המדינה מעבירה את החלק היחסי, אני מבקש לדעת למה ההורים האלה נושאים על גבם או על כתפם או כל מה שתאמרי את עלות ההסעה של הילדות.

יעקב מרגי: ואני אומר לך חד משמעית שרובם ככולם, השנה רצו ללמוד, יכול להיות שיש יוצאים מן הכלל, רצו ללמוד בגבעת זאב ואני אומר לך את זה מידיעה.

יעקב מרגי: קיבלתי, נאמרה להם הנחיה חד משמעית והיא לא הכחישה זאת, דניאלה לא הכחישה זאת, הנחיה שהשנה לא יוכלו להירשם - - -

<רוזה שוש איפרגן: שנה הבאה.

יעקב מרגי: היא אמרה את זה, כמה פעמים.

יעקב מרגי: מתוך ההן את שומעת את הלאו, אין מה לעשות.

יעקב מרגי: אני רוצה לסכם את הדיון, הוא קצר, הוא ברור, זה לא דיון שצריך למרוח אותו.

יעקב מרגי: אני אסכם את הדיון.

יעקב מרגי: קודם כל, הוועדה רואה בצער את העובדה שתלמידות תושבות גבעת זאב נאלצות ללמוד מחוץ ליישוב שלהן בגלל סירוב בית הספר לרשום אותן.

יעקב מרגי: הוועדה תעקוב אחר ביצוע הבטחת הרשות המקומית שבשנה הבאה אזור הרישום יהיה גבעת זאב.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת לקבל ממשרד החינוך את רשימת התלמידות הזכאיות להחזר הוצאות ומה ייעשה כדי שההורים יקבלו את החלק היחסי מהחינוך עצמאי.

יעקב מרגי: דבר שלישי, אני מבקש ליצור פרוצדורה מנהלית שהרשות המקומית תוכל לשלם את החלק היחסי החסר בעלות ההסעה, כפי שכל תלמיד נהנה מזה כשהוא לא נאלץ לעשות את הסללום הזה שעושים פה עם התלמידות החרדיות.

יעקב מרגי: הבקשות שלי ברורות?

יעקב מרגי: כמה זמן את רוצה?

<רוזה שוש איפרגן: מבחינתי אני אחזור לחינוך העצמאי עוד היום.

יעקב מרגי: עוד היום.

יעקב מרגי: אני מתי אקבל תשובות?

<רוזה שוש איפרגן: סליחה?

יעקב מרגי: הוועדה, מתי תקבל תשובות?

יעקב מרגי: שבוע, שבועיים?

<רוזה שוש איפרגן: מספר ימים, כן.

יעקב מרגי: הוועדה תקבל תשובות ממשרד החינוך תוך שבועיים מיום זה.

יעקב מרגי: תודה רבה הישיבה נעולה.