ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 374, 2016-11-22 10:51

אלי אלאלוף: בוקר טוב.

אלי אלאלוף: היום ה-22 בנובמבר 2016, כ"א בחשוון התשע"ז, השעה 10:51 ואנחנו פותחים את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אלי אלאלוף: אנחנו דנים בסעיפים 136(2) עד (11) ו-134, 137(ג) ו-138(א).

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד פתיח.

אלי אלאלוף: היינו רוצים הרבה יותר משאבים לטיפול ועזרה בקצבאות השונות ובשירותים שעומדים לרשות האוכלוסיות המיוחדות שזקוקות להם, אבל בינתיים ההחלטה היא על תוספת תקציבית של 300 מיליון שקלים.

אלי אלאלוף: כמה שזה מרשים, אני מודה – ואני בטוח שאני מבטא גם את דעת החברים – שזה לא סכום מספיק והוא אמור להתחלק בצורה כמה שיותר שוויונית לכל האוכלוסיות הנזקקות.

אלי אלאלוף: אני אומר שזה הסכום שיש לנו היום בידיים ורק בסכום זה אנחנו יכולים לטפל.

אלי אלאלוף: החלוקה תוצג על ידי אנשי הביטוח הלאומי שהשקיעו הרבה מחשבה איך, מי וכמה יכולים לקבל מהאוכלוסיות האלה.

אלי אלאלוף: אני אומר מראש שזה מאמץ וזה כיוון.

<אבנר עורקבי: זה לעג לרש.

אלי אלאלוף: אבל זאת קריאת כיוון.

אלי אלאלוף: מותר לי לבטא את השיחות הפרטיות שלי עם שר האוצר.

אלי אלאלוף: זאת רק התחלה.

אלי אלאלוף: זה המשך של ההתחלה.

אלי אלאלוף: שוב אני אומר שזה לא מספיק, זה חשוב וזה לא סוף פסוק.

אלי אלאלוף: תתחשבו בזה.

אלי אלאלוף: מאוד חשוב שהחוק הזה יעבור במסגרת חוק ההסדרים כי זה מה שיאפשר להתמודדות הרב מערכתית של כל סוגי האנשים שזקוקים לתמיכות.

אלי אלאלוף: לכן אני סומך על כולם כדי שהדיון הזה יהיה דיון פורה וייתן לנו כיוונים גם לעתיד למרות המוגבלות שיש בתקציב הזה.

אלי אלאלוף: אבנר, אתה רוצה לפתוח?

<אבנר עורקבי: לא.

<ירון לוי: בוקר טוב אדוני היושב ראש, בוקר טוב לכולם.

<ירון לוי: אני בוודאי מברך על עצם העניין אלא שיש שאלה בסיסית והיא במי אנחנו עוסקים.

<ירון לוי: אני חושב שהיום אם אנשים יצאו לעבוד, אנחנו נהנה יותר, דהיינו, הממשלה, האוצר במיוחד, כי מתוך 235 אלף נכים, שמונים אחוזים, 80,2 אחוזים, מאה אחוזים בכושר עבודה.

<ירון לוי: מי קבע להם מאה אחוזים כושר עבודה?

<ירון לוי: המדינה ולא אנחנו.

<ירון לוי: למעשה עשרים אחוזים הנותרים עובדים.

<ירון לוי: לפי המספרים, נדמה לי שמדובר ב-544 אנשים שהם בקצבת סעד, קצבת עידוד, עברו לקצבת עידוד, ואולי תשעה אחוזים מתוך ה-180 אלף הנותרים שהם השמונים אחוזים.

<ירון לוי: מה זה יעזור?

<ירון לוי: אם עכשיו אדוני היושב ראש יגיד לי שהוא ייתן לי מאה אלף שקלים משכורת בחודש, מה זה יעזור לי אם אני לא יכול לצאת לעבוד?

<ירון לוי: המדינה באמת משקיעה כל כך הרבה כסף, מאות מיליוני שקלים שהושקעו ולצורך מה?

<ירון לוי: להנגיש לנו, לפתוח לנו דלתות לצאת למעגל העבודה.

<ירון לוי: זה בעצם סתם בזבוז.

<ירון לוי: גם בשנת 2009 אמרו לנו שאנשים צריכים לצאת ממעגל העוני וזה יאפשר להם אבל שום דבר, זה קשקוש, ואנחנו רואים את המספרים הפשוטים.

<ירון לוי: דבר שני.

<ירון לוי: מוסיפים פסיק שני אחוזים לביטוח לאומי, מסגרת שהוא רשאי לאשר במוסד.

<ירון לוי: את השאר גוזר האוצר.

<ירון לוי: בנוסף, יש לו 230 מיליארד שקלים באגרות חוב.

<ירון לוי: יש כאן שאלה ואני שואל את חבר הכנסת גילאון, את חברת הכנסת אלהרר ואת אדוני היושב ראש, מישהו חשב פעם, מישהו שאל פעם כמה המוסד לביטוח לאומי רשאי להשקיע באגרות חוב?

<ירון לוי: כמה שנים?

<ירון לוי: מתי הוא צריך לפדות אותן?

<ירון לוי: זאת נגזרת ואנחנו נאבקים להעלות את הקצבה, מעלים לנו ב-300 מיליון שקלים אלה, הוסיפו עכשיו 58 מיליון שקלים שאנחנו לא יודעים אם אלה כספים צבועים, לאן זה הולך.

<ירון לוי: מה קורה כאן?

<ירון לוי: כשאתה אומר לשמונים אחוזים צאו לעבוד, אז בוא נעשה דיל.

<ירון לוי: נבטל להם את המאה אחוזים כושר מלכתחילה, מה שאילן שיהיה בריא נלחם במשך שנים כי אין קשר בין זה לבין נכי עבודה.

<ירון לוי: כשהוא נכנס, הוא צריך להיבדק על אי כושר וזה מה שקובע לו את גובה הקצבה.

<ירון לוי: מצד שני מעודדים אותנו לצאת לעבודה ואומרים לך, שמע, אתה נכה מאה אחוזים, לך ותעבוד, אל תדאג, אתה בסדר.

<ירון לוי: ריבונו של עולם, אלה כספים שהוצאו.

<ירון לוי: איפה הביקורת?

<ירון לוי: כאן הייתי מבקש מאדוני היושב ראש ביקורת על איגרות חוב אלה.

<ירון לוי: אלה כספים - ואני נותן כאן טיפ לאוצר - - -

אלי אלאלוף: אני מראש אומר שלא נפתח דיון על המצב הכלכלי והכספי של הביטוח הלאומי.

אלי אלאלוף: אני רוצה, ברשותכם, להתמקד בחוק, במגבלות שלו ובמסגרת שלו.

<ירון לוי: בסדר.

<ירון לוי: יש כאן סעיף לגבי ביטול קצבת עידוד, צא לעבוד, זה דבר יפה.

<ירון לוי: כתוב והיה ואחרי כל פרק זמן, אדם שיצא לעבודה ועבר את התקרה, ואחרי שנתיים-שלוש פחתה לו ההכנסה מתחת לחמישים אחוזים מהשכר הממוצע, הוא חוזר לקבל את הקצבה שלו בכל פרק זמן.

<ירון לוי: אני הייתי פונה לאדוני היושב ראש ומבקש להוסיף שם שתי מלים, להבטיח שהוא לא ייבדק לצורך אי כושר.

<ירון לוי: זה מאוד חשוב.

אלי אלאלוף: תרשמו את זה.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת קארין אלהרר חייבת לרוץ לוועדה שלה וביקשה להתבטא.

קארין אלהרר: תודה רבה אדוני היושב ראש.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, יש לך אורחת.

יוליה מלינובסקי: כן.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה להציג את הילדה.

יוליה מלינובסקי: היום אנחנו מציינים בכנסת את יום זכויות הילד והצטרפה אלי אדלינה שהיא נולדה בחברסק ועלתה לארץ בגיל שנה.

יוליה מלינובסקי: חברסק נמצאת אחרי אורל.

יוליה מלינובסקי: עוד מעט גם אני אצא לוועדה של קארין שם ידונו בנושא קייטנות וחוגים.

יוליה מלינובסקי: זה חשוב שילדים רואים את העבודה הפרלמנטרית ורואים שאנחנו כאן עושים משהו למען הציבור.

<אבנר עורקבי: גם עבורם.

אילן גילאון: צריך לחשוף ילדים צעירים למראות קשים.

יוליה מלינובסקי: זה שהם מגלים עניין, גם זה מאוד חשוב.

אלי אלאלוף: תודה שבאת ותודה לחברים מפסגות.

אלי אלאלוף: אתם שייכים לקבוצת עילית של החינוך לצעירים שמתקשים ואחר כך מצליחים מאוד יפה.

קארין אלהרר: תודה רבה אדוני היושב ראש.

קארין אלהרר: אם נפתחה מסורת, גם אני רוצה להציג את איילת מעכו ואת ציפי מיפו.

קארין אלהרר: שתיהן תלמידות של פסגות.

אלי אלאלוף: שבו ליד השולחן.

אלי אלאלוף: אתם הכוכבים היום.

קארין אלהרר: תכף נלך לוועדה לביקורת המדינה.

קארין אלהרר: אדוני היושב ראש, אני רוצה להודות על הדיון הזה.

קארין אלהרר: אני אולי אפתיע אותך אבל אני רוצה לפתוח בשבחים וזה לא קורה לי הרבה.

קארין אלהרר: אני רוצה לשבח את המוסד לביטוח לאומי על עבודה באמת מאומצת בנושא הזה של חוק לרון.

קארין אלהרר: בקשתי לבחון מחדש את הנושא נפלה על אוזניים קשובות ורק רצון לשנות את הנקודה הזאת שהיא באמת נקודה בעייתית וגם האמת חייבת להיאמר לאוצר, אני שותפה לגמרי לעמדה שזה לא מספיק וצריך יותר.

קארין אלהרר: בהצעה הפרטית שאני הגשתי דיברתי על דיסריגרד של 3,500 שקלים כדי שזה יהיה משהו משמעותי באמת, כדי שנראה את העקומה הולכת ועולה ולא סטטית אבל אני נכונה לקבל את האמירה שזאת ההתחלה אם כי אני באה ואומרת שאנחנו טרם העברנו את תקציב המדינה ואני כן הייתי מקווה ומצפה ממשרד האוצר לשקול מחדש.

קארין אלהרר: כולנו יודעים שכשעושים שינויים, ומדובר כאן אדוני במיני מהפכה, הם לא קורים כל יום.

קארין אלהרר: כנראה שלא יהיה דיון בזה בשנה הקרובה וגם לא בשנתיים הקרובות.

קארין אלהרר: התקציב נסגר לצערי לשנתיים ולא לשנה אחת בלבד.

קארין אלהרר: לכן הייתי מצפה, מכיוון שהנושא הזה נופל לסדר העדיפויות של המשרד ועל כך תבוא ברכה על המשרד, הייתי חושבת שבנקודת הזמן הזאת ניתן היה להעלות את זה לסכום גבוה יותר.

קארין אלהרר: אני רוצה לומר עוד דבר בעניין הזה.

קארין אלהרר: אחת הנקודות שלא מקבלות מענה בהצעה הזאת, ואני חושבת שהיא נקודה קריטית, ואם זיהיתי נכון מהדברים של ירון, גם הוא דיבר עליה.

קארין אלהרר: אדוני, יש איזשהו דיסוננס קוגניטיבי כי מצד אחד אנחנו אומרים שאדם עם מוגבלות, עושים לו ועדה, קובעים לו אי כושר השתכרות.

קארין אלהרר: ברגע שקבענו את אי כושר ההשתכרות אנחנו בעצם נותנים לו את קצבת הנכות או לחילופין מוציאים אותו לשוק התעסוקה, הוא יוצא לשוק התעסוקה ואז בן אדם חי באני לא יודע מה אני.

קארין אלהרר: יש לי כושר השתכרות, אין לי כושר השתכרות, באיזה עולם אני חי.

קארין אלהרר: מצד אחד המציאות מלמדת שהנה, הצליח להשתלב בשוק התעסוקה, אנחנו מברכים על כך וזה הדבר שצריך לקרות ככל הניתן כמובן.

קארין אלהרר: מצד שני בטבלאות המוסד לביטוח לאומי הוא אדם ללא כושר השתכרות במידה כזו או אחרת.

קארין אלהרר: אני קוראת מכאן אדוני ואומרת שאני חושבת שצריכה לקום ועדה ציבורית בעניין הזה כי בסוף בן אדם צריך לדעת מה מעמדו האמיתי.

קארין אלהרר: אני חושבת שהעולם כולו עבר לעולם של תפקודים ולא של אי כושר או לא כושר אלא יש לך מוגבלות, יש לך נכות מסוימת, זה בסדר, עכשיו בוא נראה איזה תפקודים אתה כן מצליח לעשות ביחד עם המוגבלות הזאת.

קארין אלהרר: אני יודעת שיש כוונות כאלה במוסד לביטוח לאומי ואני קוראת לכל משרדי הממשלה המעורבים שיכולים לתת יד למהלך הזה, לעשות אותו.

קארין אלהרר: בסוף אנחנו שמים אנשים בנקודה שהיא בלתי אפשרית כי כן יש להם כושר ואין להם כושר.

<ירון לוי: כבר אשתי לא יודע איך להתייחס אלי.

קארין אלהרר: אנחנו נלמד אותה.

קארין אלהרר: תביא אותה לכאן ואנחנו ניתן לה שיעור מזורז.

קארין אלהרר: נקודה נוספת.

קארין אלהרר: אני כן רוצה לדבר על עוד נקודה.

קארין אלהרר: נושא של החזרי נסיעות.

קארין אלהרר: כאשר מדובר באנשים עם מוגבלות, מוגבלויות פיזיות שדורשות הסעה מיוחדת שהיא יקרה יותר, קורה מצב שהוא אבסורדי.

קארין אלהרר: מצד אחד המעסיק שרוצה לצאת בסדר עם המועסק, הוא נותן לו החזר על הנסיעה היקרה יותר.

קארין אלהרר: מה קורה?

קארין אלהרר: החזר הנסיעה הוא דה פקטו בתוך תלוש המשכורת ומהר מאוד אנחנו מגיעים לגובה הדיסריגרד.

קארין אלהרר: זאת אומרת, מהר מאוד אנחנו מגיעים לסכום הזה.

קארין אלהרר: אתה יודע אדוני, לא תהיה הצפה של פניות בעניין הזה, זה באמת מספר פניות יחסית מצומצם, אני מבינה ובטוחה שהטענה שתישמע היא שזה עניין מחשובי.

קארין אלהרר: אדוני, אני מבקשת, אנחנו בכנסת ישראל יודעים לעקוף את המחשבים ובאמת נמצאים כאן האנשים הכי חכמים.

קארין אלהרר: אפשר וצריך לעקוף את המחשבים באופן הזה שהחזר הנסיעות לא יהיה חלק מהדיסריגרד כי אחרת יצא שכרנו בהפסדנו.

קארין אלהרר: אנחנו נעמול כאן על הצעת חוק, נעביר אותה בקריאה השנייה והשלישית ובסופו של דבר גם לאנשים שאנחנו הכי רוצים לעזור להם, לא נצליח לעזור להם.

קארין אלהרר: הדבר האחרון שאני רוצה לדבר עליו הוא בנוגע להטבות הנלוות.

קארין אלהרר: הטבות נלוות מכל סוג שהוא שניתנו למקבל קצבת הנכות, אני סבורה שיש להמשיך בהטבות האלה, שהן ימשיכו להיות משולמות או להינתן בעין ללא מגבלת זמן למי שיצא לעבודה.

קארין אלהרר: אני אומר שזה לא סוד שלאנשים עם מוגבלויות יש צרכים גדולים יותר מאשר לאדם ללא מוגבלות ולא בכדי כנסת ישראל תיקנה גם בצווים, גם בנהלים, גם בתקנות וגם בחקיקה הטבות נלוות במים, בחשמל.

קארין אלהרר: ברגע שאדם יוצא לעבודה, התוספת הזאת, העלאת הדיסריגרד הזה, הוא זה שיהפוך אותו לבעל ממון גדול?

קארין אלהרר: כולנו מבינים שהכספים המשולמים הם באמת צנועים.

קארין אלהרר: אני מציעה בעניין הזה, באמת זה לא יפיל אף אחד מנכסיו, שההטבות ימשיכו להיות משולמות שוב, אני רוצה להודות מאוד לביטוח הלאומי ובמיוחד לגברת לימור לוריא על המהלך הזה שהם יזמו.

קארין אלהרר: בעיני חוק לרון נכנס בפועל ב-2009, אנחנו נמצאים בשנת 2016 והגיע הזמן לעשות שינוי הגם שהוא לא שינוי דרסטי.

קארין אלהרר: אני שוב חוזרת לקריאתי לאוצר ואומרת שהשינוי צריך להיות גדול יותר.

קארין אלהרר: גם האוצר מאמין בתעסוקה וגם אנשים עם מוגבלויות רוצים להיות בתעסוקה.

קארין אלהרר: התעסוקה היא לא רק המשכורת אלא היא גם המשכורת וזה תמריץ גדול, אבל בסוף אנשים רוצים להרגיש שהם שווים משהו וזה חלק מהעניין.

קארין אלהרר: תודה רבה, אדוני.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: יש כאן נציג משרד הרווחה?

<אתי עטיה: כן.

<אתי עטיה: ראש מטה השר חיים כץ.

<אתי עטיה: נמצאים כאן נציגי הביטוח הלאומי.

<אתי עטיה: אני הגעתי לכאן באקראי.

אלי אלאלוף: תמסרי לידידי שר הרווחה שהיה רצוי שגם הדרג המקצועי ישתתף בדיון כזה.

אלי אלאלוף: תודה.

<אתי עטיה: שלחנו דרג מקצועי מביטוח לאומי.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אתם לא שולחים את הביטוח הלאומי.

אלי אלאלוף: הוא בא לבד.

אלי אלאלוף: אל תשחקו בזה.

אלי אלאלוף: זאת לא בדיחה.

אלי אלאלוף: זה מאוד רציני.

אלי אלאלוף: אני שמח שאת כאן והשר מצא לנכון שהייצוג שלו יהיה ברמה שלך, אני אוהב את זה, אבל לשם כך יש משרדים.

<אתי עטיה: אני אמסור.

אילן גילאון: תודה רבה אדוני היושב ראש.

אילן גילאון: אני אנסה להצטמצם בדבריי משום שאלה דברים שאני חוזר עליהם עד לזרה.

אילן גילאון: קודם כל, כמובן שאני משתתף ומצטרף לברכות ללימור בראש ובראשונה ולביטוח הלאומי שאגב, תמיד חשבתי שהבעיה שלנו מעולם לא הייתה בביטוח הלאומי.

אילן גילאון: הביטוח הלאומי תמיד היה החזית הקדמית שצריכה לקבל את כל הריקושטים על המדיניות החלוקתית של האוצר.

אילן גילאון: אני אוהב את הביטוח הלאומי ואת לימור בטח וגם את היושב ראש.

אילן גילאון: האמת היא שלבי על היושב ראש שמתפתל.

אילן גילאון: אני יודע שלו זה היה בידו, הוא באמת היה חושב אחרת.

אילן גילאון: אגב, אני שמעתי שהערב אפשר להגיע למשרד האוצר והם מראים לנו, לאזרחים, את התקציבים.

אילן גילאון: זה דבר מדהים.

אילן גילאון: הם מראים את התקציב, איך זה עובד.

אילן גילאון: אני אפילו הייתי חלק ממהפכת הסלולר שהוזילה את המחירים כך שאנשים יכולים לספר לחבריהם על חייהם המחורבנים הרבה יותר בזול.

אילן גילאון: זה באמת דומה למה שמשרד האוצר עושה היום.

אילן גילאון: היות ואנחנו לא יכולים לבחון את הדברים במבחן הכוונה, למרות שגם מבחן הכוונה, יש לו חשיבות כי מבחן הכוונה לפעמים מביא למבחן התוצאה אבל מבחן התוצאה בשורה האחרונה בסופו של דבר צריך לדעת באופן כמותי למדוד את הדברים.

אילן גילאון: כדי לדייק אנחנו מדברים על תוספת של כמאה שקלים לקצבה במקרה הזה.

אלי אלאלוף: אתה רוצה להיות יותר מדויק?

<קריאה: בין שבעים לתשעים שקלים.

אילן גילאון: אני אופטימי.

אילן גילאון: אני תמיד לוקח לעצמי עם הטיפ.

אלי אלאלוף: 79 עד 151.

אילן גילאון: אני לא אומר לעג לרש.

אילן גילאון: זה לא בכיוון הנכון.

אילן גילאון: הביטוח הלאומי הוא הראשון שיודע כי הביטוח הלאומי הוא הראשון שנמצא במדוכה שלך ושלי בתוך המקרה הזה.

אילן גילאון: תראו, כאן צריכים לחול כמה דברים שהם כל כך טריביאליים וכל כך פשוטים.

אילן גילאון: קודם כל, להפסיק את הדיון הזה.

אילן גילאון: תעשו לי טובה, תחליפו את המילה דיסריגרד, תרגמו אותה פעם אחת ולתמיד.

אילן גילאון: זאת נקודת הצומת שם מאבדים את הקצבה בהשתכרות.

אילן גילאון: צריך להפסיק את החשבון שמכפיל בשתיים ומחלק ברגליים משום שכאן גם מדובר באנשים שאין להם שתי רגליים וזה עלול לדפוק אותנו בחשבון.

אילן גילאון: זה לא יפסיק את החשבון המסובך הזה.

אילן גילאון: לתכלל במקום אחד הכול ביחד, את ההיסעים, את ההטבות, את הנסיעות והכול ביחד.

אילן גילאון: אדם צריך לקבל, כמעט הייתי אומר שישתלו לו שבב ביד כי היום זה אפשרי אבל אני לא אומר את זה.

אילן גילאון: בן אדם יקבל באופן אובייקטיבי על פי המוגבלות שלו.

אילן גילאון: את חוק לרון חייבים לבטל כבר מזמן, שיצא לעבוד ושימסו אותו על הכול.

אילן גילאון: בביטוח הלאומי לא מתנגדים לדבר הזה אבל באוצר כן.

אילן גילאון: זה צריך להיות נושא מספר אחד, ללכת לתכלל את הדברים כאשר אנחנו קובעים רשת ביטחון אוניברסלית לחלוטין.

אילן גילאון: לא להתמקח על כל דבר בנפרד.

אילן גילאון: זה חבל.

אילן גילאון: גם הטכנולוגיות היום מאפשרות לנו לא לעשות את זה.

אילן גילאון: זאת אומרת, אני יכול לשים את מה שאתם קוראים לו אי כושר ואני את הסעיף הזה הייתי בכלל מוריד, נושא שני הוא כושר הכנסה – הייתי מוריד אותו לגמרי.

אילן גילאון: נותן לאדם את הקצבה, גם בכפל קצבה.

אילן גילאון: אני מדבר על כך שאנשים שמגיעים לגיל 67 נכים, פוסקים להיות נכים והם הופכים להיות האצנים באולימפיאדה וזה לא נכון.

אילן גילאון: זה לא קורה כך.

אילן גילאון: אדם קשיש שהוא נכה, הבעיה שלו עולה בטור הנדסי וחשבוני.

אילן גילאון: ואם יש לו ממון רב והרבה כסף, אז בואו נמסה את הכול.

אילן גילאון: אני בעד למסות את הקצבאות, לתת אותן באופן אוניברסלי בצד אחד, למסות אותן בצד השני יחד עם כל סך כל ההכנסות.

אילן גילאון: רק במדינה, תסלחו לי, לא נורמלית כמו שלנו, ממסים אנשים על הפסדים.

אילן גילאון: אנחנו משלמים מס ערך מוסף על תרופות.

אילן גילאון: זאת אומרת, ככל שאתה מפסיד יותר, ככל שאתה חולה יותר, ככל שאתה מוציא יותר, אתה משלם יותר.

אילן גילאון: זה דבר מטורף.

אילן גילאון: לכן הרעיון המרכזי הוא קודם כל לפשט את השיטה.

אילן גילאון: הממלכה תשלם בהתאם למה שיש לה אבל ללכת ולהוריד את מבחן ההכנסה, זה הדבר החשוב ביותר.

אילן גילאון: מה קורה היום?

אילן גילאון: ברגע שמגיעים לדיסריגרד, אנשים או שמוותרים על העבודה או שהם עובדים בשחור.

אילן גילאון: כך או כך הממלכה לא מרוויחה שום דבר, לא בייצור ולא במסים.

אילן גילאון: לכן זה מבחן שאסור בכלל לקיים אותו הלאה.

אילן גילאון: הדבר הכי חשוב.

אילן גילאון: לו היה הדבר בידי, אבל אני יודע שלכם זאת רק ההתחלה ואני עוד לא רואה את הדברים האלה אפילו למרחוק, הביטוח הלאומי במדינת ישראל צריך להיות בחוק נפרד ומעמדו צריך להיות מוסד עצמאי.

אילן גילאון: אני אמחיש לכם, כמו ה-CIA בארצות הברית.

אילן גילאון: הוא לא יכול להיות גם ביטוח וגם מס מבחינת הבלבול שלו.

אילן גילאון: התקציב שלו צריך להיות מעוגן ומשוריין בחוק ולכן הוא יוכל לשמור על עצמאותו ולא להיות כפי שהוא צריך להיות היום זרוע של האוצר.

<ירון לוי: זה היה.

<ירון לוי: אתה יודע שזה היה.

אילן גילאון: זה מעולם לא היה.

<ירון לוי: החשב של ביטוח לאומי הוא עובד האוצר.

אילן גילאון: זה מעולם לא היה ואני אומר את זה לזכותו של הביטוח הלאומי.

אילן גילאון: קורים שם תהליכים חשובים ביותר עם אוריינטציה נכונה אבל העצמאות של הגורם הזה היא בסופו של דבר תלויה במקבל ההחלטות.

אילן גילאון: מקבל ההחלטות נמצא בבית הזה והוא פוליטיקאי.

אילן גילאון: זה בין היתר שר האוצר, אדוני.

אילן גילאון: לא רק הוא אבל בין היתר שר האוצר.

אילן גילאון: אני תמיד אומר שמכיוון שעוד לא ראיתי מצב שבו פקידי האוצר לוקחים את שר האוצר, קושרים אותו בחבלים, מרביצים לו מכות ואומרים לו קבל את המדיניות שלנו, אני טוען שהמדיניות החלוקתית היא בסופו של דבר כאן.

אילן גילאון: לכן בשורה האחרונה, מי מקבל כמה ולמה ומי משלם כמה ולמה, זה ייקבע רק כאן.

אילן גילאון: לכן כאשר אני מדבר על 300 מיליון שקלים, זה מביך.

אילן גילאון: לא אומר יותר מזה.

אילן גילאון: ביטוח לאומי דיבר אתי.

אילן גילאון: החלוקה הזאת לא נכונה, הנושא של היציאה לעבודה לא נכון, הנושא של עידוד מעסיקים לא נכון, הנושא של הייצוג היחסי במקומות עבודה לאנשים מוגבלים לא נכון, ותזכרו, כל האנשים מוגבלים.

אילן גילאון: אין אנשים לא מוגבלים.

אילן גילאון: הם מוגבלים או נשאי מוגבלות או מוגבלים לפרקים או יש להם מוגבלים בסביבה.

אילן גילאון: זאת המציאות ולכן אף אחד לא עושה טובה לאף אחד.

אילן גילאון: זאת רשת של ביטוח שפעם אחת צריך לפרק ולפרום ולעשות אותה מחדש.

אילן גילאון: זה לא קורה בדיון תקציב.

אילן גילאון: כולנו נופלים באותו פח.

אילן גילאון: בוא נעשה את התוספת הזאת ופתאום היא גם חימום.

אילן גילאון: אני לא רוצה סל קניות כזה.

אילן גילאון: אני רוצה את הכול בכרטיס מגנטי אחד עם הוראת קבע קבועה וברגע שמשתנה הסטטוס שלי, משנים לי את הכרטיס המגנטי ואני אעבוד כמה שאני יכול ואני אשלם מסים כמה שאני צריך על כל מה שאני מכניס.

אילן גילאון: כסף למסים, תשלומי העברה לסטטוס אובייקטיבי של כל בן אדם על פי מצבו כשהוא כולל את עצמו בסל הזה את כל הדברים ביחד.

אילן גילאון: זה מה שצריך לעשות.

אילן גילאון: אני לא יודע איך אני אצביע אבל זה לא משנה.

אלי אלאלוף: אין לי חילוקי דעות עם אילן.

אלי אלאלוף: אני חושב שההיגיון מדבר אבל כרגע הדילמה שלנו היא ההתמודדות מול השינויים המהותיים שמתחילים עם כסף יחסית קטן.

אלי אלאלוף: נתייחס לזה או נלך ליכולות הגדולים שאילן מעלה.

אלי אלאלוף: אי אפשר לקיים דיון על זה.

אילן גילאון: אדוני היושב ראש, אלה לא עקרונות גדולים.

אילן גילאון: זאת המציאות.

אלי אלאלוף: אני שוב חוזר ומבקש מכולנו להתמקד במה שעומד לפנינו.

אלי אלאלוף: אם נצא מכאן ולא נעשה את זה, לא רק את הכסף אלא את השינויים שמותווים בזכות התקציב שעומד לרשותנו, אנחנו פוגעים באוכלוסייה שזקוקה למהלכים האלה.

אלי אלאלוף: אני שוב חוזר ואומר שזה לא מספיק וזה לא מספק אבל זאת התחלה ולכל התחלה חייבים להתייחס.

יוליה מלינובסקי: שאלה לאוצר.

יוליה מלינובסקי: מה תשובת

יוליה מלינובסקי: כם לדבריה של חברת הכנסת קארין אלהרר לגבי הנסיעות?

אלי אלאלוף: אנשי הביטוח הלאומי ירשמו את השאלה ויענו עליה.

אילן גילאון: בדרך כלל התשובה היא הרשויות המקומיות.

<יוגב גרדוס: נראה לי שהביטוח הלאומי יוכל להתייחס יותר טוב, אבל באופן כללי הערכת הדיסריגרד - - -

יוליה מלינובסקי: יש הגדרה נורמלית לזה?

<יוגב גרדוס: הערכת הסכום שאינו מובא בחשבון לעניין הכנסה.

אילן גילאון: נא לפנות לאקדמיה בבקשה לתרגם את המונח הזה.

<יוגב גרדוס: למעשה אני לא אומר שהוא עונה באופן מלא לטענה, אבל הוא מאפשר להרוויח יותר בלי לפגוע בקצבה ולכן זה עונה על חלק מהבעיה.

יוליה מלינובסקי: רגע.

יוליה מלינובסקי: החזר נסיעות, זה אומר ששילמתי ומחזירים לי.

יוליה מלינובסקי: זה לא רווח, זאת לא פרנסה.

יוליה מלינובסקי: אתה לא יכול להכניס את זה לזה.

יוליה מלינובסקי: זה משהו שמחזירים לי על מה שאני הוצאתי.

יוליה מלינובסקי: כמו שאתה מקבל החזר ארוחות מחוץ למשרד ומגלמים לך את זה כי אתה לא משלם על זה מס.

יוליה מלינובסקי: למה שאתה כן והוא לא?

<יוגב גרדוס: הגילום הוא הסכם עבודה.

יוליה מלינובסקי: זאת הדוגמה.

<יוגב גרדוס: גם כשאני מקבל את החזר הנסיעות שלי מהמדינה, אני עובד מדינה, אני משלם עליו מס הכנסה כרגיל.

<יוגב גרדוס: אין כןא איזו הטבה מיוחדת בגין החזר נסיעות.

קארין אלהרר: אני מבינה מה אתה אומר.

<יוגב גרדוס: אני מבין את הבעיה.

<יוגב גרדוס: דיברנו עליה.

קארין אלהרר: דיברנו על זה.

קארין אלהרר: אני רק מחדדת.

קארין אלהרר: קח שני אנשים עם מוגבלויות.

קארין אלהרר: אחד גר באזור מקום העבודה שלו והוא לא צריך רכב מיוחד, שעלות הנסיעה היא קטנה.

קארין אלהרר: אחד גר רחוק יותר, מצא עבודה מרוחקת יותר וההסעה שלו היא יקרה והיא עם מעלון.

קארין אלהרר: אתה מבין שאפילו בין שני האנשים עם מוגבלויות יש פער מאוד משמעותי שבא לידי ביטוי ביכולת שלהם להשתכר בסוף ולקבל את קצבת העידוד או לא לקבל אותה.

יוליה מלינובסקי: אם הוא נוסע ומקבל החזר, אתה גוזר ממנו הטבה בגלל שהוא עובד.

<יוגב גרדוס: מי שמוגבל בניידות ומקבל קצבת ניידות, הוא מקבל את הכסף מהביטוח הלאומי.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אני מציע שתרשמו את זה.

אלי אלאלוף: אנחנו רוצים התייחסות עד סוף הדיון היום.

יוליה מלינובסקי: נושא נוסף עליו דיברה קארין אלהרר הוא נושא ההטבות.

יוליה מלינובסקי: זה מאוד חשוב.

אלי אלאלוף: תרשמו בבקשה גם את זה.

אלי אלאלוף: תכינו תשובה.

אלי אלאלוף: אני מיד רוצה לתת את רשות הדיבור להצגת הנושא הזה לביטוח הלאומי.

<אבנר עורקבי: דבר אחד שהובא לידיעתנו.

אלי אלאלוף: קארין, למרות מה שאמרת שלא יהיה דיון חוזר בשנה-שנתיים הקרובות, אני מבטיח שנקיים דיון עקרוני בעוד כמה חודשים ואני אשמח שם להתייחס לכל הצעותיו של אילן ובוודאי שלך שהן קונקרטיות ויאפשרו בדיקה כולל ועדה ציבורית אם צריך.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: אני מתנצלת שאני לא נשארת להצגה של ביטוח לאומי.

<אבנר עורקבי: ההצעה שלנו כפורום, אני קיבלתי את ההצעה הזאת מאחד מאנשי הפורום שלנו, היא שבדיסריגרד ניתן להשתמש אך ורק במידה שנכה, אדם שיוצא לעבוד וצריכים לעודד אותו על מנת שיצא לעבודה, אולי להתחיל את זה משכר הממוצע במשק.

<אבנר עורקבי: ברגע שאתה מרוויח שכר ממוצע במשק, אז להפעיל את מדרגת הדיסריגרד ולא בשכר מינימום.

<אבנר עורקבי: אני חושב שנכה שיוצא לעבוד והוא מסוגל לעבוד ויכול לעבוד, אז השכר הממוצע במשק, יש כבר להתחיל מהכיוון הזה ולהוריד לו את כל הקצבה ולא ממדרגות מאוד נמוכות.

<אבנר עורקבי: זאת ההצעה שלי, בגדר של הצעה.

אלי אלאלוף: אני בטוח שהביטוח הלאומי יתייחס.

<נעמי מורביה: יש לי שאלה שאלתית.

<נעמי מורביה: אנחנו ישבנו בישיבה של שדולה שהוקמה בראשות חבר הכנסת אילן לאון, חברת הכנסת קארין אלהרר וחברת הכנסת נורית קורן.

<נעמי מורביה: באותה ישיבה הוצגו כמעט כל התיקונים שעכשיו מובאים לחוק לרון.

<נעמי מורביה: הישיבה הזו התקיימה מזמן וזה היה לפני שהוקצו ה-300 מיליון שקלים.

<נעמי מורביה: למה עכשיו כשהוקצו ה-300 מיליון שקלים, שהייתה להם באיזשהו מקום מטרה וייעוד, בחרו דווקא מתוך הסכום הזה לקחת כדי ליישם את התיקונים שממילא הומלצו?

<נעמי מורביה: לימור לוריא הציגה מצגת נהדרת, מדהימה, על כל מה שהיום כבר באמת אנחנו מדברים עליו.

<נעמי מורביה: פשוט חבל כי ה-300 מיליון האלה, אני יודעת שזה עוד עשרים שקלים, זה עוד שלושים שקלים, אבל המצב של הנכים כל כך גרוע שגם לעשרים-שלושים השקלים, או חמישים שקלים, יש משמעות.

אלי אלאלוף: אני מקווה שהביטוח הלאומי יתייחס לשאלה.

אלי אלאלוף: אני בטוח שהוא יתייחס.

<לימור לוריא: כבוד היושב ראש, אנחנו נוכל לומר כמה מלים כלליות ואז לרדת לרציונל ותוך כדי ננסה לענות על השאלות שנשאלו כאן?

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: תציגי את עצמך.

<לימור לוריא: אני מנהלת אגף נכות במוסד לביטוח לאומי.

<לימור לוריא: יש לנו 235 אלף אנשים שמקבלים קצבת נכות כללית.

<לימור לוריא: כששואלים אותנו מה שתי הבעיות המרכזיות שמטרידות אותנו, הן מתחלקות לשני חלקים.

<לימור לוריא: יש לנו כ-110 אלף אנשים שחיים מקצבת נכות בלבד בסכום של סדר גודל של 2,600 שקלים.

<לימור לוריא: אני חרדה, אני לא יודעת איך הם מתנהלים, איך הם חיים בקהילה ואנחנו מבינים את הקושי.

<לימור לוריא: לצד זה יש לנו חמישים אלף אנשים שנמצאים בשוק העבודה ומועסקים.

<לימור לוריא: כשהוקצו לביטוח הלאומי 300 מיליון השקלים, המחשבה הייתה – זה נשמע קצת קלישאי אבל לא זו הייתה הכוונה - לתת דגים למי שלא יכול להשתמש בחכה ולתת את החכה למי שיכול.

<לימור לוריא: רוצה לומר שמתוך ה-300 מיליון שקלים, שני שליש מהתקציב הלך בעצם להעלאה של קצבה למי שאיבד באופן מוחלט מכושרו להשתכר, כ-190 אלף אנשים, ואני יודעת שזה לא הרבה אבל כשיש 300 מיליון שקלים ו-190 אלף אנשים ו-12 חודשים בשנה, איך שלא נחלק את זה, אלה לא סכומים גדולים.

<לימור לוריא: מאידך, יתר הסכומים ניתנו להפחתת התמריצים השליליים שיש כיום בחוק למי שיוצא לעבוד כי אדם שיוצא לעבוד ולכאורה מוכיח כושר השתכרות ואחר כך הוא הפסיק לעבוד ואומרים לו בוא להיבדק מחדש, הוא כבר לא רוצה לעבוד.

<לימור לוריא: אלה מסוג התיקונים שעשינו בחבילה הזאת.

אלי אלאלוף: כדי להסביר טוב, גם אם מקבלים קצבה שונה בזכות זה שיוצאים לעבודה, במידה והוא חוזר למצב הקודם שלו, הוא יקבל ללא שום פרוצדורה את כל מה שמגיע לו.

אלי אלאלוף: את זה כדאי שתבינו בעברית פשוטה של עולה חדש שנמצא בארץ חמישים שנים.

<לימור לוריא: באמת מה שניתן לו ערב יציאתו לעבודה.

<לימור לוריא: לעניין אי הכושר.

<לימור לוריא: מדובר באנומליה שקיימת בחוק.

<לימור לוריא: אנחנו מסכימים.

<לימור לוריא: זאת ועדה ציבורית.

<לימור לוריא: אנחנו לא נתנגד לזה.

<לימור לוריא: אנחנו חושבים שיש מקום לבחון כי זה באמת איזושהי אנומליה שקיימת בחוק.

<לימור לוריא: אם כן, התחייבנו לא לבדוק מחדש.

<לימור לוריא: לעניין ההטבות הנלוות.

<לימור לוריא: עשינו שיעורי בית ובדקנו.

<לימור לוריא: קצבת עידוד הפכה להיות קצבת נכות.

<לימור לוריא: זאת אומרת, אנשים ימשיכו לקבל הטבות נלוות עד סדר גודל של הכנסה של 8,000 שקלים ויותר לפי הרכב המשפחה.

<לימור לוריא: במידה שנמשיך לשלם הטבות נלוות, כל עוד יש נכות, מדובר – לפי מה שאנחנו בדקנו – בארבעה אנשים בשנה.

<לימור לוריא: לנו אין התנגדות.

<לימור לוריא: כאן האוצר, מה שיוחלט, אלה ההיקפים.

<נעה בן שבת: למה ארבעה אנשים?

<לימור לוריא: אנחנו עשינו בדיקה של השנה האחרונה כמה מהאנשים יצאו מקצבת עידוד שעכשיו הופכת להיות קצבת נכות ובעצם מפסיקים אחרי שלוש שנים לקבל את ההטבות הנלוות.

<נעה בן שבת: רק ארבעה אנשים יצאו?

<לימור לוריא: מדובר בסך הכול בארבעה אנשים.

<לימור לוריא: אני רוצה לנצל את הבמה כדי להגיד שהכנסה ממוצעת של אנשים עם מוגבלות שמקבלים קצבה היא 2,900 שקלים.

<לימור לוריא: אלה לא אנשים עשירים.

<לימור לוריא: הלוואי והיינו שם בהכנסות גבוהות אבל אנחנו עוד לא שם.

<לימור לוריא: יש לנו כ-3,000 אנשים שמקבלים קצבת עידוד.

<לימור לוריא: לירון אני אומר שאני יודעת שיש לנו שמונים אחוזים מהאנשים שהם אי כושר מלא אבל 35 אלף אנשים מהם עובדים ואת אלה אנחנו רוצים לעודד להמשיך לעבוד.

<לימור לוריא: התיקון הזה בעצם נותן מענה, מנסה לתת מענה גם למי שרוצה לעבוד ויכול וגם למי שלא מסוגל לעבוד ולעלות.

<לימור לוריא: אני רוצה להגיד עוד משהו לגבי ההעלאה של הקח"ן.

<לימור לוריא: יש לנו כשלושים אלף אנשים, רובם עם מוגבלות נפשית, שהיום לא מקבלים שום קח"ן, גם לא שקל.

אלי אלאלוף: מה זה קח"ן?

<לימור לוריא: כסף שאנחנו נותנים, מה שהיום אנחנו ניתן.

<לימור לוריא: קצבה חודשית נוספת.

<לימור לוריא: זה אחד ההישגים של נציגי אנשים עם מוגבלות בשנת 2002 שהוסיפו לקצבה ובעצם היום אנחנו מביאים לוועדה את ההצעה להגדיל לכולם את הקח"ן.

<לימור לוריא: הייתה קבוצה של שלושים אלף אנשים עם מוגבלות נפשית שעד היום לא קיבלו שום דבר.

<לימור לוריא: אפס שקלים.

<לימור לוריא: אנחנו נותנים להם 150 שקלים.

<לימור לוריא: זה משמעותי, אלה אנשים שאנחנו רואי שהם מאוד מתקשים להשתלב בשוק העבודה.

<לימור לוריא: זה סעיף 34.

<ירון לוי: היה תיקון ב-2014.

<נעמי מורביה: לא כולם נכנסו לזה.

<ירון לוי: יש אנשים נוספים והם לאו דווקא נכים.

<נעמי מורביה: הם נכנסו .

<ירון לוי: עכשיו הם נכנסו והם יקבלו.

אלי אלאלוף: יש לי בקשה.

אלי אלאלוף: כשאתם עושים דיון מקצועי ביניכם, שתפו אותנו.

אלי אלאלוף: כדאי שנבין.

אלי אלאלוף: אני נבחר שרק לומד.

אלי אלאלוף: אני לא מעז ללמד.

אלי אלאלוף: אני אמשיך ללמוד בזכותכם אבל שתפו אותנו.

<לימור לוריא: כבודו, אני אסביר.

<לימור לוריא: יש לנו 28 אלף אנשים שהם בין ארבעים לחמישים אחוזים רפואיים שעד היום לא מקבלים את התוספת הזאת.

<לימור לוריא: אנחנו בדקנו.

<לימור לוריא: רובם הם אנשים עם מוגבלות נפשית.

<לימור לוריא: עכשיו ירון אומר לי שהמוגבלות הנפשית כבר נתתם ב-2014.

<לימור לוריא: יש לנו שתי קבוצות של אנשים עם מוגבלות נפשית.

<לימור לוריא: יש נכות נפשית קשה יותר, סכיזופרניה, מניה דיפרסיה, מחלות מאוד קשות, ויש מחלות נפשיות שהן לא בהכרח כאלה ואלה נקראים סעיף אחר.

<לימור לוריא: אלה יכולים להיות דיכאונות, אנורקסיה ובעיות כאלה שעד היום לא קיבלו כלום.

<לימור לוריא: אנחנו רואים שהם מתקשים להשתלב בשוק העבודה.

<לימור לוריא: להם אנחנו נותנים תוספת של 150 שקלים פלוס האנשים הנוספים שהם בין ארבעים לחמישים אחוזים.

<ירון לוי: מבורך.

<לימור לוריא: לעניין ההסעות.

<לימור לוריא: אני חושבת שיש בדברים של חברת הכנסת אלהרר.

<לימור לוריא: יחד עם זאת, יש לנו שתי בעיות.

<לימור לוריא: אחת, אנחנו לא יודעים להגיד לאוצר מה המשמעות התקציבית של זה.

<לימור לוריא: אנחנו לא יודעים לבדוק את זה משום שהיום המעסיקים לא מעבירים את הרכיב הספציפי הזה כמידע מפורט לביטוח הלאומי.

<לימור לוריא: על מנת שאנחנו נוכל לעשות את זה, אנחנו צריכים את הרכיב הזה במשכורת.

<לימור לוריא: אם מקובל גם על האוצר וגם על אדוני היושב ראש, אנחנו נבדוק את המשמעויות וננסה לראות אם יש משהו יצירתי ואם זה אפשרי.

אלי אלאלוף: בהחלט.

אלי אלאלוף: בנושא הספציפי הזה, למרות שיש הרבה הערות על מה שאתם אומרים, אני חושב בהחלט שצריך לבדוק את זה כי זה דווקא אחד המרכיבים שבולם את האנשים מלצאת לעבודה כי זו הוצאה שלא הייתה לפני כן ועכשיו היא הוצאה שמחייבת והיא לא בדיסריגרד והיא הוצאה שנוגסת ישר בקצבה של האנשים.

אלי אלאלוף: בחישוב הזה, תבינו את זה.

אלי אלאלוף: זאת הוצאה אמיתית.

אלי אלאלוף: זאת לא שכאילו יש הוצאה.

אלי אלאלוף: אני חושב שבהחלט תמצאו את הנוסחה יחד עם האוצר.

אלי אלאלוף: אם אתם יכולים לתקן את זה עוד לפני ההצבעה בשבוע הבא.

אלי אלאלוף: אני מקווה שנוכל להצביע בשבוע הבא.

<נעה בן שבת: נראה איך נתקדם עם הצעת החוק.

אלי אלאלוף: אני מציע שתשבו ביניכם ותמצאו איזו נוסחה.

אלי אלאלוף: אני אשמח שיהיה פתרון גם אם זה דורש תוספת כלשהי.

אלי אלאלוף: אני מוכן לשריין את עצמי לשיחה עם המשרד בנושא הזה.

אלי אלאלוף: יוגב, רשמת את זה לטיפול?

<יוגב גרדוס: רשמתי.

<יוגב גרדוס: אנחנו מכירים את הנושא.

<יוגב גרדוס: דיברנו עם חברת הכנסת אלהרר.

<יוגב גרדוס: לפי דעתי זה לא ישים.

אלי אלאלוף: למה?

<יוגב גרדוס: כי זה דורש מהביטוח הלאומי לבדוק את תלושי השכר באופן פרטני וזה יהיה כנגד הוצאה בפועל ולא כנגד דיווח ואז אנחנו נכנסים כאן לעולם שלא נראה לי שהביטוח הלאומי רוצה להיות שם.

<יוגב גרדוס: מה שאמרתי זה שאנחנו נתנו מענה להערכת הסכום שאינו מובא בחשבון.

<יוגב גרדוס: אבל אנחנו נבדוק את זה שוב.

<יוגב גרדוס: אם יהיה פתרון יצירתי, נביא אותו לכאן.

אלי אלאלוף: בוא נראה אם זה היה מטופל, כמה זה עולה.

אלי אלאלוף: תנסו לבדוק.

אלי אלאלוף: אם לא, בוא נלך על הערכה.

אלי אלאלוף: אני סומך על ההערכות שלכם וננסה להיאבק כדי להוסיף את הסכום הזה לפול התקציבי ואחר כך נראה.

אלי אלאלוף: חברים, זה גם חלק.

אלי אלאלוף: יוגב, לאור השיחות שלנו ביומיים האחרונים, זה גם מאבק בעוני.

<נעה בן שבת: אנשים מקבלים על זה גמלת ניידות?

<לימור לוריא: אנשים שמקבלים גמלת ניידות אלה אנשים שיש שלהם מגבלה בגפיים התחתונות ולהם אנחנו באמת לא חושבים שצריך לפצות פעמיים כי המדינה מסייעת בקצבה חודשית וברכישת רכב.

<נעה בן שבת: מצד שני, יכול להיות שהם יאבדו את הגמלה הבסיסית בגלל הדיסריגרד.

<לימור לוריא: לא.

<לימור לוריא: דיברנו על אנשים שמקבלים אחזקת רכב לצורך העניין מהמדינה ויש אנשים שלא מקבלים אחזקת רכב אבל הם מקבלים הטבות בניידות מהמדינה.

<לימור לוריא: האנשים האלה, היות שהם מקבלים את ההטבות בניידות, אנחנו לא חושבים שצריך לפצות אותם פעמיים.

<לימור לוריא: יחד עם זאת, יש אנשים שהם מוגבלים בניידות אבל הם לא מקבלים הטבות בניידות אלא מקבלים החזר הוצאות מהמשרד ולפעמים החלק הזה גורם להם לעלות מעל לרף ההכנסות המותר.

אלי אלאלוף: אם כן, היום אתם יודעים כמה אתם משלמים על הניידות הזאת.

<לימור לוריא: אני יודעת כמה על ניידות אבל אני לא יודעת בשכר של אדם שנניח יש לו מוגבלות נפשית והוא לא יכול להיכנס לאוטובוס.

<לימור לוריא: יש לו קלסטרופוביה או הוא לא יכול להיות בצפיפות.

<לימור לוריא: אני יודעת שהוא מקבל אבל אני לא יודעת כמה הוא מקבל.

אלי אלאלוף: אולי עולם הסטטיסטיקה יעזור לכם.

אלי אלאלוף: תיכנסו לחישובים עם ספקולציה מסוימת של סטטיסטיקה ותגיעו לסכומים בערך.

אלי אלאלוף: זה לא במאות מיליוני שקלים, לדעתי בקושי כמה מיליוני שקלים.

אלי אלאלוף: תבדקו את זה.

אלי אלאלוף: תעשו הערכה ותראו אם זה מנוצל או לא.

אלי אלאלוף: נראה בהמשך אבל שנוכל להתבסס על נתונים.

אלי אלאלוף: הערכה, לא נתונים מדויקים, ואז יהיה יותר קל לאוצר לקבל את ההחלטה.

אלי אלאלוף: תבדקו את זה.

אלי אלאלוף: שבו על זה.

אלי אלאלוף: יש לכם אנשים שיודעים לספור גם כשזאת לא מציאות מושלמת.

<נעה בן שבת: אנשים מוגבלים בניידות לא יקבלו החזר הוצאות מהמעסיק שלהם.

<נעה בן שבת: יכול להיות שהם גם יקבלו החזר הוצאות לפי צו ההרחבה הכללי.

<לימור לוריא: אנחנו יודעים שיש בעניין הזה - - -

אלי אלאלוף: יש לי הצעה, ברשותך נעה.

אלי אלאלוף: הנושא הזה, גם אם לא ייגמר בחוק ההסדרים, ימשיך להיות בטיפולנו.

אלי אלאלוף: שבו ביניכם ותראו איך מקדמים את זה.

אלי אלאלוף: לא בגלל הסעיף הזה אנחנו נדחה את כלל החוק.

<לימור לוריא: בסדר.

<לימור לוריא: האם אפשר להיכנס לסעיפים?

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: יש לנו עוד עשרים דקות לדיון.

<שלומי מור: אני אשתדל להיות קצר.

<שלומי מור: לעניין ההצעה של חברת הכנסת קארין אלהרר, ההצעה גם הוגשה לוועדת שרים לענייני חקיקה לפני מספר שבועות ונדונה.

<שלומי מור: לדעתי ועדת שרים דחתה את הדיון בהצעה הזו במספר חודשים.

<שלומי מור: ההצעה תיבחן כמו שלימור אמרה אבל היא מעוררת שאלה מה בין זה לבין החזר הוצאות ביגוד או כל החזר הוצאות אחר.

<שלומי מור: היא מעוררת שאלות מלבד השאלות היישומיות אבל כפי שאדוני ביקש, אנחנו נבחן את הנושא הזה לגופם של דברים.

<שלומי מור: דבר נוסף.

<שלומי מור: למען הסר ספק ושלא תהיה אי נעימות, אנחנו מייצגים בהקשר של החוק הזה גם את משרד הרווחה אדוני שלח מסר אבל מבחינתנו אנחנו כאן בהקשר הזה.

אלי אלאלוף: אני יודע מי מייצג את מי.

<שלומי מור: אני רק חייב לומר את זה.

אלי אלאלוף: בין זיקה של גוף למשרד לבין משרד, יש הבדל מהותי.

<שלומי מור: אני רק מציין.

<שלומי מור: לפני שאני אתאר את עיקרי התיקון, אני רוצה לציין שהביטוח הלאומי באמת בצעד חריג לפני שעיבד את ההצעה הזאת להצעת חוק ממשלתית, ברגע שנודע לנו שמדובר על 300 מיליון שקלים, יצא בקול קורא.

<שלומי מור: בקול הקורא הזה קיבלנו מאות תגובות מכל הקשת, מכל ארגוני הנכים, אנשים פרטים, ארגונים כאלה ואחרים שמייצגים נכים וביקשנו את עמדת הציבור באשר לאופן חלוקת הכספים האלה.

<שלומי מור: לאחר מכן מנכ"ל הביטוח הלאומי פגש בעשרות נציגים באמת מכל הקשת וביקש לשמוע מה דעתם.

<שלומי מור: רק אחרי עיבוד כל ההצעות האלה, וכמובן אחרי שיעורי בית שעשינו, הגענו לכאן עם ההצעה הממשלתית הזאת והיה חשוב לציין את זה.

אלי אלאלוף: התהליך הזה לא גרם לציפיות גדולות מדי?

<שלומי מור: זה נכון שהיו נכים שאמרו 300 מיליון זה לעג לרש, תחזירו את הכסף.

<שלומי מור: היו אחרים שחשבו שאנחנו צריכים לחלק את זה שווה בשווה, שבעה שקלים לכל נכה.

אלי אלאלוף: זה היה לפני שפרסמתם?

אלי אלאלוף: אני חושב שלפעמים שיתוף הציבור הוא דבר מוגזם והוא משמש כיסוי או משהו ובסוף זה גורם לתהליך לא הכי טוב למהלך.

אלי אלאלוף: אני מציע שתבדקו את עצמכם כי זה היה צפוי, כל התגובות שקיבלתם בלי לפגוע ביושרה האינטלקטואלית והמקצועית שלכם.

אלי אלאלוף: אבל לדעתי תשקלו להבא הליך כזה.

אלי אלאלוף: שמעתי, זה נראה מאוד יפה על הנייר, מאוד יפה ציבורית, אבל אפקטיביות מעטה.

<נעמי מורביה: אני מודה לך אישית על המלים האלה.

<שלומי מור: יש חסרונות ויתרונות.

<שלומי מור: כשלא משתפים, נאמר שהיה מקום לשתף את הציבור ולהפך, אבל בסדר.

<שלומי מור: נכון.

אלי אלאלוף: זה מה שנקרא לקיחת אחריות.

<שלומי מור: בסופו של יום אנחנו באמת לקחנו את אותו סכום וחילקנו אותו בין מי שיכול לעבוד לבין מי שאיננו יכול לעבוד.

<שלומי מור: כיוון שהקבוצה של מי שאיננו יכול לעבוד בכלל היא יותר גדולה, מטבע הדברים הסכומים שכל בן אדם ובן אדם מקבל יכולים להיות יותר נמוכים בעוד שהקבוצה של מי שעובדים, וגם אותם אנחנו מבקשים לתמרץ, מתחלקת על פני קבוצה יותר קטנה של אנשים אבל גם לכן הוקצו לה מאה מיליון שקלים לעומת מאתיים מיליון שקלים שהוקצו לכלל מי שכלל אינם מסוגלים לעבוד.

<שלומי מור: בלי להיכנס ממש לפרטי פרטים, אני אתאר אם כך מה כולל התיקון.

<שלומי מור: התיקון הראשון המשמעותי שנוגע למי שאינם יכולים לעבוד כלל הוא הגדלת הקצבה.

<שלומי מור: נאמר כאן קח"ן, קצבה חודשית נוספת.

<שלומי מור: מבחינת הנכה זה לא משנה איך אני קורא לזה, אני מגדיל את הקצבה.

<שלומי מור: אני מגדיל את הקצבה בשיעורים של בין 45 שקלים ל-150 שקלים לחודש ולא רק שאני מגדיל את הקצבה אלא אני גם מכניס אוכלוסיות שעד היום לא היו זכאיות בכלל לתוספת הזאת, שזה מה שלימור ציינה, אותם נכים בין ארבעים אחוזים לחמישים אחוזים שאין להם ליקוי נפשי בהכרח.

<שלומי מור: כל מי שהוא בין ארבעים לחמישים אחוזים, יקבל 150 שקלים כאשר לפני החוק בין ארבעים לחמישים אחוזים קיבלו רק מי שהייתה להם נכות נפשית.

<שלומי מור: עכשיו פתחנו את זה.

<שלומי מור: אם כן, גם הרחבנו וגם הגדלנו את הזכאות והעלות של התיקון הזה היא בערך מאתיים מיליון שקלים.

<שלומי מור: זאת תוספת שכל נכה ייהנה ממנה.

<שלומי מור: זה החלק הראשון והוא חלק ראשון משמעותי של התיקון הזה.

<נעה בן שבת: יש קבוצה שהיא מתחת לרף והיא לא תהנה.

<שלומי מור: מי שמתחת לארבעים אחוזי נכות, לא זכאי בכלל לנכות כללית.

<לימור לוריא: זה מיטיב עם 190 אלף אנשים.

<לימור לוריא: 28 אלף אנשים יקבלו 150 שקלים, שמונים אלף אנשים יקבלו תוספת של 98 שקלים, עוד 23 אלף אנשים יקבלו תוספת של 44 שקלים ועוד 55 אלף אנשים יקבלו תוספת של 78 שקלים.

<לימור לוריא: סך הכול אנחנו מדברים על 190 אלף אנשים שהתוספת הכוללת היא בסכום של 206 מיליון שקלים.

<שלומי מור: אני אדגיש את הנתון החשוב ממה שנאמר כאן כרגע.

<שלומי מור: כמעט 29 אלף אנשים שעד היום לא קיבלו את ה-150 שקלים הללו, הולכים לקבל אותם.

<שלומי מור: זה התיקון שנעשה בעיקרו לעניין מי שכלל איננו עובד.

<שלומי מור: עכשיו אני אתאר את התיקונים שייעשו.

אלי אלאלוף: ברגע שהוא נכנס לזה, תסלחו לי על השאלה אם היא לא במקום, זה גם נותן לו הטבות נוספות?

<שלומי מור: לא אדוני.

<שלומי מור: זו הטבה שמגדילה את הקצבה.

אלי אלאלוף: חוץ מהגדלת הקצבה, זה לא נותן לו הטבות נוספות.

<שלומי מור: לא.

<שלומי מור: זה לעניין הגדלת הקצבה.

<שלומי מור: אם לא הובנתי, זה גם כמובן יינתן גם למי שעובד.

<שלומי מור: זה משמעותי לקבוצה גדולה של אנשים.

אלי אלאלוף: אין הטבות נלוות.

<שלומי מור: לא.

<שלומי מור: הדבר הנוסף המשמעותי מאוד שאנחנו תיקנו לעניין אנשים עובדים הוא שינוי הסכום שאיננו מובא בחשבון.

<שלומי מור: הסכום שאיננו מובא בחשבון שאתה יכול להרוויח בלי שתיפגע קצבתך - - -

אלי אלאלוף: זה הדיסריגרד.

<שלומי מור: בדיוק.

<שלומי מור: הסכום שלא הובא בחשבון היום עמד על 1,980 שקלים ועכשיו, אחרי התיקון, אנחנו מעלים את הסכום הזה בערך ל-2,750 שקלים.

<שלומי מור: בערך 800 שקלים יותר יוכל אדם להרוויח מבלי שקצבתו תיפגע.

<שלומי מור: ההיגיון שמאחורי הסכום הזה אמר דבר כזה: אתה יכול להרוויח 2,800 שקלים, קצבתך לא תיפגע.

<שלומי מור: על זה אתה מקבל עוד 2,300 שקלים וביחד אתה מגיע בערך ל-5,000 שקלים.

<שלומי מור: אתה מגיע לשכר מינימום.

אילן גילאון: 700 שקלים יותר.

<שלומי מור: נכון.

<שלומי מור: זה 700 או 800 שקלים יותר מאשר היה קודם לתיקון.

<שלומי מור: סך הכול קצבה פלוס עבודה שלא מפחיתה לך מהקצבה, 5,000 שקלים.

<שלומי מור: לפחות הגענו לשכר המינימום שנכה יוכל להרוויח מבלי שהכנסתו תפגע לו בקצבה.

<שלומי מור: אני מדבר על האנשים העובדים.

<שלומי מור: זה דיסריגרד מעבודה.

<שלומי מור: זה בהחלט צעד שנועד לתמרץ את אוכלוסיית הנכים לבוא ולומר תרוויחו, לא תיפגע זכותכם.

<שלומי מור: דרך אגב, חוק לרון, אני רק אזכיר, הוא תיקון מלפני שמונה שנים שנועד לעשות דבר אחד והוא לתמרץ את אוכלוסיית האנשים עם מוגבלויות לצאת לשוק העבודה.

<שלומי מור: לבוא ולהגיד צאו, קצבת

<שלומי מור: כם לא תיפגע או שהיא תיפגע באופן מדורג.

<שלומי מור: על זה לפני מספר שנים כאן בוועדה הוספנו תיקון שנגע לתקנות הבדיקה מחדש.

<שלומי מור: הרי חשש נכה ואמר, אני אצא לעבוד אבל אז אתם תבואו ותגידו לי שבעצם יש לי כושר להשתכר ותפגעו לי בקצבה.

<שלומי מור: כדי לטפל בחשש הזה, כאן בוועדה לפני שנתיים העברנו תיקון שלא מאפשר להוריד את אי הכושר של הנכה.

<שלומי מור: אולי חבר הכנסת גילאון זוכר כי שוחחנו אתו בעניין הזה.

<שלומי מור: וידאנו שנכה, רק בשל כך שהוא יצא לעבוד, לא ייפגע כושרו וקצבתו לא תיפגע.

<שלומי מור: כל התיקון, תיקון לרון והתיקונים העוקבים ביקשו לטפל לעודד אנשים עם מוגבלויות לצאת לעבודה אבל בתום שמונה שנים הבנו שכנראה יש דברים שאפשר לשפר.

<שלומי מור: מה שאני מתאר עכשיו נועד לשפר את אותו תיקון ונועד לתמרץ עוד יותר אנשים לעבוד.

<שלומי מור: אם כן, החלק הראשון באמת היה הדיסריגרד, תעבדו עוד יותר, תרוויחו עוד יותר ולא תיפגע קצבתכם.

<שלומי מור: הדבר השני הוא תיקון ליקוי שהגיע הזמן לתקן אותו.

<שלומי מור: היום אדוני, אם אדם הופך להיות נכה וזכאי לדמי מחלה מהמעסיק, לכולנו יש מאה-מאתיים ימי מחלה, ולא עלינו אנחנו נזקקים להם, הוא מגיע לביטוח הלאומי ורוצה את קצבת הנכות, על פי החוק היום אומר לו הביטוח הלאומי, לא, תמצה את כל זכותך לדמי מחלה ורק אחרי כן תתחיל לקבל קצבת נכות.

<שלומי מור: את הדבר הזה אנחנו מתקנים עכשיו.

<שלומי מור: אנחנו מסירים את המגבלה.

<שלומי מור: זאת אומרת, אם יש לך זכאות לדמי מחלה מהמעסיק, הרי יצא מצב אבסורדי.

<שלומי מור: מנקה היה יכול לקבל דמי מחלה שהיו נמוכים מקצבת נכות שהוא יקבל בביטוח לאומי ובכל זאת לא יכולתי לשלם לו קצבת נכות.

<שלומי מור: אנחנו מתקנים את זה.

<שלומי מור: לא תיפגע זכותך, לא תישלל זכותך לקצבת נכות רק בגלל שיש לך זכאות לדמי מחלה.

<שלומי מור: דמי המחלה ייחשבו כהכנסה, זה סיפור אחר, כמו כל הכנסה, אבל זה לא ישלול אוטומטית זכאותך ואני אוכל לבדוק אותך וכנראה גם לזכות אותך בקצבת נכות.

<שלומי מור: זה תיקון נוסף בהקשר הזה.

אילן גילאון: צריך לתת אחוזי נכות על אי הבנת השיטה.

אילן גילאון: אתה מבין שכל מה שנאמר כאן, אפשר לעשות את זה בשתי לחיצות כפתור אם יש החלטה.

אלי אלאלוף: יש החלטה.

אלי אלאלוף: עוד מעט נצביע.

אילן גילאון: אנחנו עוסקים בזה ובזה ובזה ובזה ובסוף, כמו שאומרים הגששים, ביד כמה.

אילן גילאון: הם עמלים קשה אבל לבי עליהם.

אלי אלאלוף: הם באים לתקן דברים שעל הנייר זה לא כסף וזה מאוד חשוב.

אלי אלאלוף: זאת הקלה על העובד, על האיש עם המוגבלות ואני חושב שזאת התחשבות מאוד מאוד יפה.

אלי אלאלוף: זה לא כסף.

אלי אלאלוף: אבל אני שמח שהם משתמשים בתוספת התקציבית כדי לתקן עיוותים שונים.

אלי אלאלוף: ברכות ותמשיכו כך.

<שלומי מור: תודה.

<שלומי מור: התיקון הנוסף נוגע לכניסה למערכת נכות.

<שלומי מור: היום על פי החוק אם אתה משתכר מעל שישים אחוזים מהשכר הממוצע או מעל 45 אחוזים מהשכר הממוצע, תלוי כמה אתה נכה קשה, אתה בכלל לא בא בשערי קצבת נכות כללית.

<שלומי מור: אומרים לך שאתה בכלל לא זכאי.

<שלומי מור: בודקים אותך על ההכנסה הזאת של מתחת לשישים אחוזים מהשכר הממוצע במשך שנה.

<שלומי מור: חודש אחד הרווחת טיפה יותר משישים אחוזים – אתה יוצא מהמערכת.

<שלומי מור: מה קורה?

<שלומי מור: בן אדם אומר לעצמו, עדיף לי לשבת שנה בבית, לעבור את התקופה הזאת ואז אני אכנס פנימה.

<שלומי מור: בזה רצינו לטפל.

<שלומי מור: לא רצינו שהחוק יעודד אנשים לשבת בבית ולא להרוויח.

<שלומי מור: אנחנו מתקנים את זה.

<שלומי מור: מ-12 חודשים אנחנו מצמצמים את התקופה הזאת לשלושה חודשים.

<שלומי מור: אנחנו אומרים לך שאם שלושה חודשים אתה מרוויח פחות משישים אחוזים מהשכר הממוצע במשק, אתה כבר יכול לבוא אלינו.

<שלומי מור: אתה יכול לשאול למה שלושה חודשים ולמה לא חודש.

<שלומי מור: בהקשר הזה אני גם אסביר.

<שלומי מור: קצבת נכות כפי שהבנו היום, ברגע שנכנסת אליה, מאפשרת לך עד 120 לחזור אלינו.

<שלומי מור: לכן אני לא יכול לאפשר מצב שבן אדם עם שפעת קשה של חודש או שבר את הרגל וחודשיים לא עובד, ייכנס לנכות כללית כי זה לא מתאים.

<שלומי מור: אני צריך איזשהו פרק זמן מינימלי שהוא שלושה חודשים כשאני אומר שלושה חודשים תרוויח פחות משישים אחוזים, ואתה נכנס אלי.

<שלומי מור: זו הטבה משמעותית של ירידה משנה לשלושה חודשים.

אילן גילאון: כמה פקטורים יש לך כאן?

אילן גילאון: אתה סופר כמה?

אילן גילאון: אני חושב על האזרח המסכן שלא יכול להבין את כל הפקטורים האלה.

אילן גילאון: אני איבדתי אותך.

אלי אלאלוף: מה אתה רוצה?

אלי אלאלוף: זה החוק.

אילן גילאון: אם זה החוק, צריך לשנות.

<שלומי מור: להבנתנו התיקון מפשט.

אלי אלאלוף: אלה תיקונים מאוד חשובים.

אלי אלאלוף: יש לך אלטרנטיבה אחת והיא ללכת למלך, לשים לידו קופה וכל מי שבא, הוא נותן לו קצת כסף.

<שלומי מור: להבנתנו אנחנו עושים מאמצים לפשט את החוק.

<שלומי מור: זה גם הכיוון של יתר התיקונים.

<שלומי מור: דבר נוסף.

<שלומי מור: דובר עליו כבר כאן.

<שלומי מור: היום אם יצאת מהמערכת, אתה יכול תוך 36 חודשים לחזור לאותה קצבה בלי שתיבחן מחדש.

<נעה בן שבת: מי שיש לו נכות צמיתה.

<שלומי מור: מי שיש לו נכות צמיתה.

<שלומי מור: נכות זמנית זה בן אדם שאתה לא יודע עדיין אם הוא נכה או לא נכה בה קשר.

<שלומי מור: מי שיש לו נכות צמיתה.

<נעמי מורביה: לא נכות צמיתה.

<נעמי מורביה: יציבה.

<שלומי מור: יציבה.

<שלומי מור: תודה.

<שלומי מור: היום אתה תוך שלוש שנים יכול לחזור למערכת, בדיוק לאותה נקודה בה היית.

אילן גילאון: הצמיתות היא של הנכה ולא של הנכות.

<שלומי מור: כאן נעשה שינוי דרמטי שלדעתי ישנה את כל הקונספציה של אנשים עם מוגבלויות.

<שלומי מור: ביטלנו את מגבלת שלוש השנים ואנחנו אומרים לנכה: נכנסת בשערי קצבת נכות כללית פעם אחת בגיל 20, אל תדאג, גם בגיל 55 אתה תוכל להיכנס אלינו אם הכנסתך ירדה פחות משישים אחוזים מהשכר הממוצע במשק.

<שלומי מור: חודש אחד ירדה הכנסתך, תוכל לבוא אלינו.

<שלומי מור: המשמעות היא ביטחון.

<שלומי מור: המשמעות היא שנכה יודע שגם אם הוא יוצא וניסה והרוויח, לא הלך – הוא תמיד יכול לחזור עד גיל 120.

<שלומי מור: זה שינוי דרמטי ואני בטוח שהוא יחלחל לתודעה והוא יעשה שינוי בהתנהגות.

<שלומי מור: דבר נוסף שגם אותו חשוב להבין.

<שלומי מור: היום נקודת הכניסה, תלוי בשיעור הנכות שלך, הייתה או שישים אחוזים או 45 אחוזים.

<שלומי מור: זאת אומרת, מי שהיום בסיטואציות מסוימות הרוויח יותר מ-45 אחוזים מהשכר הממוצע, שזה בערך 4,500 שקלים או 5,000 שקלים, היה יוצא ממערכת נכות כללית אם הוא הרוויח את זה ב-12 החודשים הראשונים לקצבה.

<שלומי מור: יותר מ-45 אחוזים, היית יוצא החוצה.

<שלומי מור: ה-45 אחוזים בוטלו.

<שלומי מור: העלינו את הרף לשישים אחוזים.

<שלומי מור: זאת אומרת, היום אתה יכול להרוויח עד שישים אחוזים ולהיכנס ולא רק זה אלא אתה לא צריך 12 חודשים להיות עם שישים אחוזים אלא מספיקים שלושה חודשים ואתה נכנס פנימה.

<שלומי מור: לגבי ההטבות הנלוות.

<שלומי מור: חשוב להבין שיש כאן הטבה משמעותית איך שהתיקון הזה נוסח.

<שלומי מור: מדוע?

<שלומי מור: הטבה נלווית היום משולמת לך אם אתה בנכות כללית ואם אתה יוצא לקצבת עידוד כפי שהיה בעבר, היא משולמת לך באופן חלקי או שאתה יוצא החוצה לחלוטין.

<שלומי מור: ברגע שכל מי שהיום היה בקצבת עידוד נכנס לתוך נכות כללית, המשמעות היא שאנשים עם מוגבלויות יקבלו את ההטבות באופן מלא ולפרק זמן הרבה יותר ארוך כי כל זמן שהם בתוך קצבת הנכות, הם ימשיכו לקבל את ההטבות הנלוות.

<שלומי מור: עד כאן, אדוני.

<שלומי מור: תודה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אני חייב לסיים את הישיבה.

אלי אלאלוף: יש לי דיונים בבאר שבע, לא בבית, ואני חייב לצאת לשם.

<אבנר עורקבי: רק תחזור על הפלח של האנשים שזכאים.

<אבנר עורקבי: זה מאוד חשוב.

אלי אלאלוף: לא עכשיו.

אלי אלאלוף: ברשותך, אני רוצה לסכם זמנית.

אלי אלאלוף: בשבוע הבא אנחנו נקיים דיון, או ביום שני או ביום שלישי, שיארך בין שעתיים לשלוש שעות כדי להמשיך.

אלי אלאלוף: נתחיל מהשאלות שיהיו לכם בעקבות הפתיחה המרשימה של אנשי הביטוח הלאומי והערות חברי הכנסת.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות לכם.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.