ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 153, 2016-11-22 10:00

אברהם נגוסה: נתחיל ובהמשך יצטרפו אנשים.

אברהם נגוסה: בוקר טוב לכולם.

אברהם נגוסה: יחד איתי נמצאים חבריי חברי הכנסת וחברי הוועדה חברת הכנסת טלי פלוסקוב, חברת הכנסת קסניה סבטלובה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לברך את פרופסור יונה רוזנפלד שהוא הגיע, זה כבוד לנו.

אברהם נגוסה: אני למדתי אצלו, הוא היה המרצה שלי ויותר מזה שהוא היה אחד הפרופסורים שנתנו לי הזדמנות להשתלב בעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית, כשהייתי עולה חדש.

אברהם נגוסה: אמרו "בואו ניתן לי הזדמנות" אז נתנו לי הזדמנות, ובאמת בזכותם אני פה.

אברהם נגוסה: לכן לנו כבוד גדול שהוא משתתף בדיון הזה.

אברהם נגוסה: התכנסנו היום לדון בנושא השתלבות בני נוער עולים יוצאי קווקז בחברה הישראלית לבקשתה של חברת הוועדה חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

אברהם נגוסה: הוועדה פנתה למרכז המחקר והמידע וביקשה לקבל נתונים אולם מכיוון שקשה להגדיר את יוצאי קווקז כמגיעים ממדינות ספציפיות שכן היהודים ההרריים מגיעים מהאזור ההררי המתפרש על פני מספר מדינות ולכן חלקם הגיעו מרוסיה, חלקם מאזרבייג'ן, חלקם מארמניה וחלקם הגדול מגיאורגיה.

אברהם נגוסה: יש קושי רב לרכז נתונים במיוחד מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מאחר שהנתונים מתייחסים למדינת המוצא.

אברהם נגוסה: הובא לידיעתי כי צה"ל ערך לאחרונה מחקר אודות השתלבותם של יוצאי קווקז, הוועדה ביקשה לקבל את ממצאי המחקר.

אברהם נגוסה: אני מקווה שעיקרי הממצאים אכן יוצגו בפנינו בישיבה היום על ידי סגן אלוף קרן בן נתן, וגם נשמע מאנשים אחרים.

אברהם נגוסה: נבחן בישיבה היום כיצד ניתן לשפר את שילובם של יוצאי קווקז בישראל, לכן אני פונה קודם כל ליוזמת הדיון חברת הכנסת טלי פלוסקוב בבקשה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה אדוני.

טלי פלוסקוב: קודם כל אני באמת רוצה להודות לך על ההסכמה לקיים דיון בנושא.

טלי פלוסקוב: הבקשה הגיעה אחרי פניית העמותה שסטס שיושב פה הוא יושב ראש העמותה, וחברי העמותה, כשאנחנו נפגשנו והם סיפרו על פעילות העמותה ועל הקשיים שהם מתמודדים איתם אני הבנתי שהנושא הזה לא יכול להישאר מאחורינו, מה גם שלא פעם אנחנו פה מדברים על הצלחות העלייה ומצד אחר אנחנו מבינים ורואים כל פעם שהמנטליות, השוני בתרבות משאיר את האנשים מעבר לתמונה היפה שאנחנו רואים כאן בכנסת.

טלי פלוסקוב: זה גם היה כשעשינו דיון לגבי הקשישים שראינו שמציגים לנו פרויקטים נפלאים, משרדי הממשלה שנמצאים, אבל בסוף כשאנחנו מגיעים למה מגיע לקשיש, אנחנו רואים שמגיע משהו מאוד מינורי, לא כי לא רוצים אלא כי לא מצליחים להגיע אליהם, או שהקשישים פשוט לא מתחברים בגלל המנטליות וקשיי השפה.

טלי פלוסקוב: לכן חשבתי שיהיה נכון לקיים דיון כזה גם לגבי בני נוער ובמיוחד אני מאמינה שהדובר הבא יהיה הנציג של העמותה, ונוכל היום לשמוע עם מה הם מתמודדים, מה ההצלחות שלהם ויש לא מעט, ואני גאה בזה ומברכת, אבל יש גם קשיים.

טלי פלוסקוב: לכן זו ההזדמנות באמת לשמוע עליהם, לתת למשרדי הממשלה, אני מקווה מאוד שגם משרד החינוך כאן, אני שמחה שנציגי צה"ל כאן, ואנחנו נראה איך ההשתלבות, מי כן נכנס לתוך המערכת, מי נשאר מחוץ לה – שוב – בגלל סיבות אובייקטיביות ואיך אנחנו יכולים את הסיבות האובייקטיביות האלה לצמצם כדי שבאמת האנשים האלה, במיוחד כשאנחנו מדברים על בני נוער, שאנחנו מדברים על הדור הצעיר באמת יהפכו להיות חלק מהחברה הישראלית ויוכלו באמת להגיד "אני ישראלי" ולא אני "יוצא" של אחת מהמדינות בלי כמובן לזלזל בעבר שלנו.

טלי פלוסקוב: זאת הייתה המטרה של הדיון ואני מקווה מאוד שבמהלך הדיון נוכל להבין את הקשיים ואולי להפנות את תשומת הלב של המשרדים הרלבנטיים לקבל הסברים לדברים איך אפשר לשפר את מצבם, ולשלב אותם כמה שיותר, כמה שאנחנו רוצים, ולא פעם מדברים בוועדה הזאת, בחברה הישראלית.

טלי פלוסקוב: זאת המטרה המשותפת.

טלי פלוסקוב: אז שוב תודה אדוני, ואני אשמח לשמוע את הנציגים.

<קרן בן נתן: בוקר טוב.

<קרן בן נתן: אני אציג כאן את עיקרי המחקר שביצענו עד לפני כמה חודשים.

<קרן בן נתן: אני רוצה רק לפתוח באיזה שהוא רקע כי זה לא המחקר הראשון שאנחנו מבצעים.

<קרן בן נתן: ביצענו מחקר לפני משהו כמו חמש שנים, וגם אחד עוד ותיק יותר לפניו.

<קרן בן נתן: בכל המחקרים הקודמים ואני חושבת שגם המחקר הזה, ודיברתם על זה, הבעיה המרכזית מבחינתנו זה שאנחנו לא יודעים לזהות את האוכלוסייה בצורה חד משמעית.

<קרן בן נתן: קיבלנו מהעמותה רשימת שמות, גם בעבר קיבלנו רשימת שמות, בדקנו גם את הנושא עם משרד הקליטה, אם יש איזו שהיא הגדרה אחרת, הבנו שאין.

<קרן בן נתן: לכן אני מציגה, עשינו את העבודה, היושרה המקצועית אומרת שאני לא בטוחה שהיא שלמה, ואני גם לא יודעת לומר לאיזה כיוון זה ייקח את זה, אם וכאשר נצליח כן לזהות בצורה מדויקת יותר את האוכלוסייה.

<קרן בן נתן: זה הפתיח מבחינתי ואני עוברת לנתונים.

<קרן בן נתן: הנתונים שאני מציגה הם נתונים שמסכמים בין חמש שנים לשבע שנים בגיוס ובמיצוי לצבא, כל מדד יש לו את הטווח שלו מסיבות שונות, צריך לומר שהאוכלוסייה שאנחנו מדברים עליה במושגים שלנו היא אוכלוסייה יחסית מצומצמת, אנחנו מדברים בממוצע על סדר גודל של 1,000 מתגייסים בשנה בסך הכל, שאלה היקפים יחסית קטנים.

<קרן בן נתן: גם כשאנחנו מנסים מתוך האוכלוסייה הזאת שוב לזהות מיהו עולה ומיהו בן עולה, אנחנו מבינים שהרוב המוחלט נולדו בארץ, שוב, אוכלוסיית העלייה שאנחנו מזהים, אם אני ממקדת בשלושת המדינות שנגעתם בהן קודם, גיאורגיה ארמניה ואזרבייג'ן, גם המספרים מאוד קטנים, עומדים על סדר גודל של 15% בלבד, ולכן לא עשינו הפרדה בממצאים ובניתוחים כי פשוט סטטיסטית אין לזה שום משמעות, גם אם אני מחברת את כל השנים ביחד.

<קרן בן נתן: אני אתחיל במדדי הגיוס.

<קרן בן נתן: כל דבר אני אציג גברים ואז נשים.

<קרן בן נתן: אם יש שאלות, אתם מוזמנים לשאול אותי.

<קרן בן נתן: מבחינת שיעורי הגיוס – שיעורי הגיוס של הגברים הם קצת יותר נמוכים משיעורי הגיוס של האוכלוסייה הכלל צה"לית, הממוצע הכלל צה"לי.

<קרן בן נתן: בשתי האוכלוסיות מה שעשינו כדי להעריך את היקף הגיוס, היא שנטרלנו את סוגיית החרדים, את דחיית הגיוס של החרדים והשווינו את הנתונים במובן הזה אז אנחנו מדברים על 85% גיוס בקרב אוכלוסיית המחקר יוצאי קווקז אל מול 87% בקרב האוכלוסייה הכללית.

טלי פלוסקוב: זה כמעט זהה.

<קרן בן נתן: כן.

<קרן בן נתן: נמוך במקצת.

<קרן בן נתן: לגבי נשים, גם יש הבדל מאוד משמעותי בסוגיית הצהרות הדת בקרב הנשים, בכלל האוכלוסייה אנחנו מדברים על סדר גודל של 35% מהבנות שמקבלות פטור על רקע הצהרת דת, בקרב אוכלוסיית יוצאות קווקז אנחנו מדברים על 10% א בל עדיין שיעור הגיוס בסך הכל, שוב, אם אני מנטרלת, הוא נמוך יותר בגלל פחתים אחרים.

<קרן בן נתן: אנחנו רואים פטור גבוה יותר למועמדות לגיוס שמתחתנות ומקבלות פטור וסיבות יתר פטור שזה איגום של הרבה מאוד סיבות אחרות, אז אנחנו מדברים גם על פער שהוא לא מאוד גדול, אבל השיעורים הם בסך הכל נמוכים יותר.

<קרן בן נתן: בצינורות האישור של המסמכים זה יגיע אליכם ויתועד בצורה - - -

<אלון זיו: מה הנתונים כאן לגבי שיעור הגיוס?

<קרן בן נתן: אם אני מנטרלת הצהרת דת, יוצאות קווקז הן סדר גודל של 85% וכלל צה"ל מתקרב ל-92%.

טלי פלוסקוב: אז זה 7%.

<קרן בן נתן: אני עוברת לסוגיית מדדי האיכות.

<קרן בן נתן: מדדי האיכות שאנחנו מציגים כאן זה נתון הקב"א, קבוצת האיכות, שמורכב מן הסתם ממרכיבים שונים ובסך הכל בקב"אות אנחנו מחלקים אותם לקבוצות, הקבוצות שאנחנו מסתכלים עליהן הן סך הכל ארבע קבוצות, נמוך, נמוך-בינוני, בינוני וגבוה.

<קרן בן נתן: אני אתמקד בנמוך ובגבוה.

<קרן בן נתן: אפשר גם אחר כך לשאול על הקבוצות האחרות אם זה רלבנטי, אבל כשאנחנו מסתכלים לצורך ה ענין על קב"א 54 ומעלה שמבחינת הצבא זה ליבה פלוס, אנחנו מדברים בגברים על סדר גודל של 11% שהם בעלי הקב"א 54-56, לעומת כמעט 29% באוכלוסייה הכללית, פער משמעותי, וגם אם אני מסתכלת, אני מחפשת ל ראות לאן הלך הפער הזה, אז הפער הזה מתמקד בעיקר בקצה הנמוך של הסקאלה, אם אני מדברת על קב"א 46 ומטה, שזאת הקבוצה הנמוכה ביותר, בכלל האוכלוסייה אנחנו מדברים על כ-19.5% ובקרב אוכלוסיית המחקר כאן אנחנו מדברים על 32%.

<קרן בן נתן: גם, לא פי 2 אבל קרוב.

<קרן בן נתן: זה לגבי גברים.

<קרן בן נתן: לגבי נשים – אותה תמונה פחות או יותר- - -

<סטס מרדכייב: סליחה, קב"א שנמוך מ-46 ומטה, יש סיבה לפטור כמעט שם, נכון?

<קרן בן נתן: תלוי.

<סטס מרדכייב: אלה שבעקרון מקבלים פטור מהצבא.

<קרן בן נתן: לא בדיוק.

<קרן בן נתן: זה לא בא רק עם הקב"א.

<קרן בן נתן: זה עוד מצרף של נתונים, אבל ככל שה- - - אתה נכנס שם לקבוצת סיכון לצורך העניין מהבחינה הזאת, אבל זה לא עומד בפני עצמו.

<קרן בן נתן: בקרב הבנות, אני אציג את הקצוות.

<קרן בן נתן: 54-56 יוצאות קווקז – 9.5%, כלל צה"ל – 20%.

<קרן בן נתן: 46 ומטה – יוצאות קווקז 27%, כלל צה"ל – 14%.

<קרן בן נתן: זה לגבי נתוני האיכות.

<קרן בן נתן: כשאני מסתכלת על מיצוי למערכים, מיצוי למערכים מבחינתנו - - -

<ירון צלח: אם אפשר לפני זה בשני משפטים להרחיב איזה קריטריונים נכנסים לתוך אותו מושג שנקרא קב"א, בגס.

<קרן בן נתן: קב"א זה רמת ההשכלה שלך, בעצם התשתית - - -

אברהם נגוסה: מצטרף אלינו חבר הכנסת יואל רזבוזוב חבר הוועדה.

<קרן בן נתן: מדדי הקב"א נקבעים על ידי גם רמת ההשכלה, המבחנים הפסיכוטכניים, פסיכומטריים בלשכת הגיוס, ולגבי הבנים גם הראיון האישי, לבנות הרכיב הזה ייכנס בהמשך, כרגע הוא לא נמצא כחלק מהשקלול הזה.

<קרן בן נתן: זה מה שקובע את הקב"א.

<קרן בן נתן: אני עוברת לנושא של מיצוי למערכים.

<קרן בן נתן: הכוונה שלנו בגיוס לאיזה מערך מקצועי המתגייסים שובצו, אז שוב, בקרב הגברים אנחנו מסתכלים על שיבוץ ללחימה, שהוא מן הסתם המערך המוביל.

<קרן בן נתן: בכלל צה"ל אנחנו מדברים על סדר גודל של כמעט 46% שמגיעים ללחימה בגיוס, בקרב יוצאי קווקז, 31%.

<קרן בן נתן: במערכים הנוספים, אם זה מערך הקורסים שזה בעצם המערך המקצועי שהוא לא טכנולוגי בצבא, גם אנחנו רואים שיעורים נמוכים יותר.

<קרן בן נתן: במערך הטכני שיעור יוצאי קווקז הוא גבוה יותר מהאוכלוסייה הכללית, אנחנו מדברים על 20.5% לעומת 13% באוכלוסייה הכללית.

<קרן בן נתן: גם במערך הנהיגה אנחנו רואים כמעט פי 2, 8% לעומת 4% ובמערך המנהלה שזה בעצם מערך היתר, חסרי המקצוע או חסרי הקורסים, אנחנו מדברים גם על שיעור גבוה יחסית, כמעט 24% לעומת 15%.

<אלון זיו: מערך הלחימה כולל את מג"ב?

<קרן בן נתן: כן.

<קרן בן נתן: זה לגבי הגברים.

<קרן בן נתן: לגבי הנשים – בנשים המערך הדומיננטי מבחינת ההיקף זה מערך הקורסים, בכלל צה"ל בגיוס 74% וקצת מגיעות למערך הקורסים, בקרב יוצאות קווקז הנתון הוא כ- 65%.

<קרן בן נתן: במערך הלחימה אנחנו כמעט עומדים על אותו שיעור, 5% וטיפה בכלל האוכלוסייה ו-4.5% בקרב יוצאות קווקז.

<קרן בן נתן: גם כאן בטכני, יש ייצוג יתר, כמעט 8% לעומת 5.4% ועדיין במערך המנהלה אנחנו רואים פה גם ייצוג יתר של 21% לעומת 14%.

<קרן בן נתן: אנחנו רואים פה מערכים שאנחנו רוצים לראות השתלבות יותר משמעותית אליהם.

<קרן בן נתן: אני עוברת בתוך השירות לסוגיית הקצונה.

<קרן בן נתן: אני חוזרת ואומרת שכל הנתונים כאן הם בעצם סכימה של כמה שנים.

<קרן בן נתן: לא היו שינויים דרמטיים מאוד בנתונים, בחלק מהם יש עלייה לאורך השנים.

<קרן בן נתן: גם בגיוס, גם במה שציינתי קודם, בשיעור שמופנים למנהלה, אז גם כאן אנחנו רואים ירידה ויותר דחיפה למערכים המקצועיים של הגיוס המשמעותי.

<קרן בן נתן: בקצונה לא היה שינוי דרמטי לאורך השנים, אנחנו מדברים בגברים על 2.4% שיוצאים לקצונה לעומת 9% בכלל האוכלוסייה, כנ"ל לגבי הבנות, 2.3% לעומת 8.4%.

<קרן בן נתן: זה המיצוי לקצונה.

<קרן בן נתן: ליקויי השירות, מה שמנינו כאן זה היקף הכליאות ונשר משירות.

<קרן בן נתן: בכליאות, מה שעשינו, לקחנו את שיעור הכלואים יוצאי קווקז מתוך סך כל הכלואים.

<קרן בן נתן: גם בנשים וגם בגברים הנתון עומד על סדר גודל של 3.8% ו-3.5% בהתאמה, לעומת שיעורים באוכלוסיה בצה"ל בכלל שזה 1.4% ו-1.3% שזה אומר פי 2 וקצת.

<קרן בן נתן: נשר משירות – אנחנו מגדירים ככל מי שלא סיים את שירותו הצבאי בהתאם לתכנון.

<קרן בן נתן: שוחרר מוקדם ולא על פי החלטה יזומה של הצבא.

<קרן בן נתן: כאן אנחנו מדברים גם על שיעורים גבוהים יותר בקרב הגברים והנשים.

<קרן בן נתן: השיעורים האלה נמצאים בירידה, צריך לומר את זה.

<קרן בן נתן: אבל שיעורי הנשר, אם אני מסתכלת על הסך הכל אני מדברת על סדר גודל של 26% בקרב הגברים לעומת 14% בקרב האוכלוסייה הכוללת.

אברהם נגוסה: מצטרף אלינו חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, הוא חבר חדש בוועדה.

אברהם נגוסה: ברוך הבא.

אברהם נגוסה: ממפלגת ש"ס.

<קרן בן נתן: אני רוצה ברשותכם בנשר, להשתמש בנתון של 2015 ואני אסביר למה אני עושה את זה.

<קרן בן נתן: אנחנו רואים ירידה לאורך השנים של כמעט 8% בנשר, שזה מדד שאנחנו רואים בו שינוי משמעותי ולכן אני אציג את המדד העדכני ביותר שיש לנו שבמקרה הזה שיעור הנשר עומד על קצת פחות מ-24% שהוא עדיין גבוה לעומת הממוצע הכללי שהוא 14.5%, אנחנו כן רואים פה ירידה וירידה משמעותית ויפה.

<קרן בן נתן: זה לגבי הגברים.

<אלון זיו: סליחה, אני רוצה לציין שהירידה הזאת מטעה קצת.

<אלון זיו: אני מתעסק בנושא הזה כבר המון שנים - - -

אברהם נגוסה: אולי תרשום, והיא תסיים להציג לנו את הממצאים ואחר כך תתייחס.

<קרן בן נתן: אז לגבי הנשים אותו עקרון, בנתוני 2015 הנשר עומד על קצת פחות מ-13% לעומת 7% באוכלוסיה הכללית, זה מבחינת הנתונים שהכנו לוועדה.

<קרן בן נתן: צריך לומר שהעמדה שלנו מדברת על כך שמה שצריך ונכון לראות כפעולות מנע בשיפור המדדים האלה זה בעיקר תכנית הכנה לצה"ל ממוקדת, ששוב, אנחנו חוזרים לאותה השאלה של איך אנחנו מזהים את האוכלוסייה.

<קרן בן נתן: לכן הוחלט כרגע במשרד הבטחון באגף הביטחוני חברתי וזה גם אושר אצלנו, שיהיה פיילוט של מיקוד בארבעה ישובים כדי שנוכל לגעת בכמה שיותר מהאוכלוסייה בצורה מקיפה.

<קרן בן נתן: הישובים שנבחרו כרגע לפיילוט הם נתניה חדרה שדרות ובאר שבע.

<קרן בן נתן: ברגע שנראה את הפיילוט עובד ייתכן וגם נרחיב לאוכלוסיות נוספות.

אברהם נגוסה: את הולכת להמלצות או לפתרון.

אברהם נגוסה: האם אתם זיהיתם במהלך המחקר שלכם את הסיבות לפערים, מה הסיבות?

<קרן בן נתן: בשביל סיבות אני צריכה לעשות מחקר, זה אני לא יודעת לומר.

טלי פלוסקוב: לא, סיבות אני חושבת שיש פה אנשים שיתנו לנו תשובות לזה.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: את אומרת שצריך לעשות הכנה לצה"ל, יצאתם לאיזו שהיא דרך שמצאתם במהלך כזה ואז אתם הולכים לשנות, אין לכם איזה שהוא כיוון?

<קרן בן נתן: כל אוכלוסייה שאנחנו מזהים שחלק מהמדדים שלה לפחות נמצאים באיזה שהוא תת ייצוג אל מול הממוצע הכללי, אנחנו מסתכלים קודם כל על מה שקורה לפני השירות, מנסים לראות אם שם אנחנו יכולים להשפיע.

<קרן בן נתן: הרי הצו הראשון, ההתייצבות, המבחנים וכל מה שקורה בתהליך הזה הוא פקטור מאוד משמעותי למה שיקרה איתך לאחר מכן בצבא.

<קרן בן נתן: הוא קובע לאיזה מסלול תגיע, הוא קובע למה תתמיין, הוא קובע האם תצא לקצונה, כן או לא.

<קרן בן נתן: מכירים את זה.

<קרן בן נתן: לכן ברגע שאנחנו רואים שכבר בנקודת היציאה הנתונים הם נמוכים יותר, אנחנו מבקשים להתחיל מוקדם יותר.

<קרן בן נתן: גם בתוך השירות, ואתה מכיר את זה, כבוד היושב-ראש, אנחנו מתנגדים לפעילות של בידול אוכלוסיות, אנחנו רוצים לדעת לזהות את מי שצריך מענה בתוך השירות באמצעות הכלים שיש לנו ולא משנה מה מוצאו.

<קרן בן נתן: ברגע שאני ממקדת בישובים, אנחנו עושים את זה גם באוכלוסיות נוספות, גם כאן אני לוקחת איזו שהיא רשת רחבה יחסית אבל אני מקווה שאני אדע לטפל במוקדים הרלבנטיים ביחד עם השותפים ובסוף אנחנו שמנו את המחקר הזה כסוג של התנעה של תהליך למידה.

<קרן בן נתן: אני לא יודעת לומר מה הסיבות, האם זה נובע מחוסר מידע - - -

אברהם נגוסה: האם זה נובע ממערכת החינוך, האם זה נובע מהמשפחות, המצב הסוציו אקונומי.

<קרן בן נתן: לזה צריך את כל התמונה, צריך את הגורמים בקהילה שיודעים לשקף, צריך את מש רד החינוך, צריך את הגורמים הנוספים.

<קרן בן נתן: אנחנו מבחינתנו, ככלל, ההמלצה שלנו תמיד היא להתחיל מוקדם יותר ולבנות את התשתית מלמטה כמה שיותר חזקה ואיתנה ואנחנו בתוך הצבא, או יותר נכון לקראת הכניסה לצבא, עושים את העיבודים של הנתונים ומכוונים למסגרות שצריך בהתאם, שוב, כמה שיותר ללא בידול.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נשמע ממשרד הקליטה את דוקטור שרי בנושא הזה.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<שרי פייר: שלום לכולם.

<שרי פייר: תודה על דיון בנושא כל כך חשוב.

<שרי פייר: קהילת יוצאי קווקז היא קהילה מפוארת עם מורשת מפוארת ומשרד העלייה והקליטה בהחלט נותן מענים ייחודיים לקהילה.

<שרי פייר: מענים רגישי תרבות, לאור הממצאים שהוצגו כאן, ואנחנו יודעים שאלה ממצאים שהם חזקים יותר בדור שני מאשר בדור הראשון.

<שרי פייר: בשנה שעברה קיבלו 11 רשויות מוקדים ליוצאי קווקז שכללו כח אדם, פרוייקטור בדרך כלל מהקהילה וגם פעילות ענפה ותקציב של כמה מיליוני שקלים.

<שרי פייר: השנה גדל התקציב ובנוהל רשויות שמתפרסם היום במקום לתת מענה לרשויות שיש בהן 800 יוצאי קווקז ומעלה אנחנו ניתן מענה לרשויות שיש בהן 450 יוצאי קווקז ומעלה ואנחנו הכפלנו כמעט את מספר הרשויות, אנחנו מדברים על 20 רשויות שיקבלו מענה כשיש מעט מבני הקהילה, מענה של פעילות וכשיש הרבה מבני הקהילה, המענה יכלול גם פעילות וגם פרוייקטור.

<שרי פייר: זה כאמור נוהל שהתפרסם היום ואני בטוחה שהוא ייתן מענה.

<שרי פייר: אני רוצה לדבר על המורשת.

<שרי פייר: אנחנו ייצגנו יחד עם מרכז דהן את מורשת יוצאי קווקז המפוארת כי חשוב לנו שבאמת, הקהילה בוודאי וגם כל הקהל הרחב יידע מאיפה באת וכמה זה משמעותי ואיזו תרומה הייתה לך גם בבניית הארץ וגם לאורך הדרך והייתה היענות רבה בנושא.

אברהם נגוסה: דבר מעניין, כשאנחנו ביקשנו ממרכז המידע של הכנסת להמציא לנו נתונים אז הם אמרו "קשה לנו לזהות".

אברהם נגוסה: ספרי לנו איך אתם מזהים אותם וגם את הרשימות של הערים, תעבירו לנו, זה מאוד חשוב.

<שרי פייר: הרשימות של הערים אני אוכל להעביר אחר כך, אני לא יכולה ב"שלוף", כולם ודאי יודעים שיש ניידות מאוד רבה ואז הרבה אנשים שעולים מהקווקז כמו שבאמת אמרתם, הם לא קווקזים אמיתיים.

<שרי פייר: יש לנו הוראת שעה שהיא לטובת מלגות לסטודנטים יוצאי קווקז וההוראה הזאת מגדירה בדיוק מיהם יוצאי קווקז.

<שרי פייר: יהודים הרריים, יש כל מיני, יש שלושה קריטריונים, אני יכולה להעביר אותם בהמשך.

מיכאל מלכיאלי: מי נקרא יוצא קווקז?

מיכאל מלכיאלי: מי שיש לו רק אבא או רק אמא גם נחשב?

<שרי פייר: שוב אני אומרת, לא באתי מוכנה לשאלה הזאת, אבל הכל אני יכולה להעביר.

מיכאל מלכיאלי: מי שרק גר שם ולא נולד?

<שרי פייר: לא, אני אומרת, יש הוראת שעה.

אברהם נגוסה: יכול להיות שבמהלך הדיון את יכולה להתקשר למשרד ובסוף להציג לנו, זה מאוד חשוב לנו.

<שרי פייר: אין בעיה בכלל.

טלי פלוסקוב: גם חשוב לנו כשאתם באים לדיון בנושא מסוים, מן הסתם אתם כבר יודעים מה השאלות שיעלו כאן.

<שרי פייר: לא, אני הבנתי שהדיון הוא בנושא של בני נוער ולכן עכשיו כשדיברתם על כלל הקהילה, זה כבר צעירים, זה לא בני נוער.

<שרי פייר: בני נוער זה האגף שלנו, וצעירים זה אגף.

טלי פלוסקוב: אז אנחנו מקבלים, את כבר ביקשת, כן?

<שרי פייר: כן בהחלט.

<שרי פייר: בנוסף דיברתי על נוהל רשויות ודיברתי על המורשת, יש לנו תכניות נוספות.

<שרי פייר: נוהל תמיכות, סטס מ"דור לדור" ועמותות רבות נוספות פנו בעבר.

<שרי פייר: חלקן נתמכות על ידי המשרד השנה.

<שרי פייר: היום אנחנו מקבלים את הערות הציבור לנוהל תמיכות חדש שכתבנו.

<שרי פייר: התקציב כמעט ויוכפל, הקריטריונים יאפשרו, אנחנו כך מקווים, להרבה יותר עמותות, להרבה יותר תחומים, לגשת ולקבל תמיכה ובוודאי בכלל זה עמותות למען יוצאי קווקז.

<שרי פייר: בנוסף לכך יש לנו תכנית, מדברים על דברים טובים אבל אנחנו יודעים שככלל בני נוער, ובוודאי עולים ובוודאי עולים יוצאי קווקז בדור שני יש גם תופעה של התגודדות שעלולה להביא למצבים פוטנציאליים של סיכון ולכן יש לנו גם תכנית שהיא תכנית מחוברים לבני נוער מתגודדים, רבים מהם יוצאי קווקז.

<שרי פייר: מתגודדים.

<שרי פייר: כאלה שמשוטטים בגנים, גם נורמטיביים, בכל הספקטרום.

<שרי פייר: נורמטיביים עד פורעי חוק ובהחלט הכוונה, אנחנו קוראים לזה "מחוברים" כי גם מחזירים אותם לקהילה גם אחרי מתן טיפול.

<שרי פייר: בתחום החינוך הבלתי פורמלי אנחנו בדרך כלל מטפלים בעולים עד עשר שנים, ביוצאי קווקז אנחנו מטפלים עד 15 שנים, כמו באוכלוסיות שאנחנו סבורים שצריכים יותר זמן.

יואל רזבוזוב: יש לנו כאלה?

<שרי פייר: עשינו פילוח, יש לנו כאלה.

<שרי פייר: התמיהה היא לא סתם כי בעצם הגרעין שיותר זקוק לסיוע הוא דור שני.

<שרי פייר: בימים אלה אנחנו בוחנים אפשרות להחרגה גם של דור שני יוצאי קווקז, בוכרה גיאורגיה ועוד.

אברהם נגוסה: לפני שאני נותן למשרד החינוך את רשות הדיבור אתה תציג לנו את הבעיות שאתה רואה.

אברהם נגוסה: ואז אני רוצה שמשרד החינוך יתייחסו וכמובן גם משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: בינתיים היא בודקת את המידע שאנחנו רוצים אז היא גם תתייחס בסוף.

אברהם נגוסה: סטס מרדכי מעמותת "מדור לדור".

<סטס מרדכייב: תודה.

<סטס מרדכייב: קודם כל אני רוצה להודות לך חבר הכנסת אברהם נגוסה, והחברה היקרה שלנו טלי פלוסקוב ובוודאי יונה רוזנפלד, חבר, מורה שלנו ותודה לכל האורחים שבאו והם שותפים.

<סטס מרדכייב: שמי סטס מרדכי, אני לא נולדתי בארץ, אני עליתי ב- 1995, בפרויקט "נעל"ה" בטח שמעתם על הפרויקט הזה.

<סטס מרדכייב: אני אומר דברים על עצמי והעלייה שלי ואתייחס למה קורה בקהילה.

<סטס מרדכייב: העלייה שלי הייתה יותר קלה, אני לא קורא לעצמי מהגר, אני קורא לעצמי עולה חדש במדינת ישראל וזה בזכות זה שבאתי לפנימייה וחממה שנקראת ימין אורד ובזכות דוקטור חיים פרי שחינך אותנו וגידל אותנו וכבר מהיום הראשון אמר לנו "אתם לא מבטלים את הזהות שלכם ולא את המשפחה שלכם ולא השורשים שלכם אלא אתם מחזקים ואנחנו כישראלים חייבים להיות גאים בהורים שלכם ובזה ששמרתם על היהדות במשך מאות שנים באזור הקווקז".

<סטס מרדכייב: המשפט הזה נתן לי אפשרות להתחבר לחברה הישראלית.

<סטס מרדכייב: מהרגע הזה שהוא אמר לי שהייתי רק חודש ימים בישראל, מהרגע ה זה הפכתי להיות ישראלי אבל בלי לאבד את ה זהות שלי כיהודי הררי ובלי להתבייש בהורים שלי ומהרגע הזה האדם הזה עם מה שאמר לי, הייתי עושה בשבילו הכל.

<סטס מרדכייב: זאת אומרת הוא אמר לי ללמוד, למדתי, אמר לי להתגייס לצבא, התגייסתי.

<סטס מרדכייב: אמר לי להצליח ולהיות בתנופה ועם שאיפות גבוהות, עשיתי את זה.

<סטס מרדכייב: כי הוא כיבד את ההורים שלי.

<סטס מרדכייב: מה קורה בקהילה שלנו?

<סטס מרדכייב: בקהילה שלנו, אני לא יודע מה קורה עם שאר קהילות המהגרים או העולים, בקהילה שלנו קרה דבר מאוד אבסורדי.

<סטס מרדכייב: קהילה ששמרה במשך מאות שנים על היהדות הופכת להיות פה פרימיטיבית בחברה הישראלית בזה שהיא שמרה על היהדות.

<סטס מרדכייב: זה שהם יהודים ויש להם מנהגים יהודיים ומסורת יהודית פתאום חברה ישראלית שרוצה להיות פרו אמריקאית, פרו אירופאית, אני לא יודע מאיפה זה הגיע, אומרת שהקהילה הזאת פרימיטיבית ולא מקובלת פה בחברה וצריך לשנות אותה, צריך לשנות את הסטטוס קוו במשפחה, צריך לשנות את המנטליות של הקהילה וצריך להתייחס אליה כאוכלוסייה מיוחדת ולראות על אמא ואבא וההורים, אבא, לא יודע, שמעתי באחת הוועדות במשרד ממשלתי שאפיינו את הקהילה כשוביניסטית פרימיטיבית ואבא מכה את אמא וכך הלאה, כאשר אף אחד לא בדק, שמעתם מהגברת שהיא לא יודעת אפילו לאתר אותם.

<שרי פייר: אני יודעת לאתר אותם אבל לא יודעת לומר לך כרגע.

<סטס מרדכייב: אפילו לא יודעים איפה הם נמצאים ומה המאפיין של הקהילה, מאיפה הם מגיעים.

<סטס מרדכייב: אני אם אשאל כל מיני אנשי מקצוע ממשרדים ממשלתיים לפתוח מפה ולזהות מאיפה מגיעים ה יהודים ההרריים הם לא יודעים לעשות את זה.

<סטס מרדכייב: אתם אמרתם עכשיו.

<סטס מרדכייב: אנחנו לא מגיעים מגיאורגיה, אנחנו גם לא מגיעים מארמניה, אנחנו מגיעים מאזרבייג'ן וצפון קווקז.

<סטס מרדכייב: או ברית המועצות לשעבר.

<סטס מרדכייב: ככה רשום אצלנו.

<סטס מרדכייב: עד עכשיו משרדים ממשלתיים לא יודעים לזהות אותנו.

<סטס מרדכייב: אנחנו כצעירים בלי לבטל את המבוגרים וההנהגה המבוגרת, יושב פה חנוך שמייצג את אחד הארגונים החשובים ההתאחדות לעולי קווקז, אנחנו אומרים שאחד הערכים שלנו של הקהילה זה לכבד את המבוגר וכשאנחנו רואים פה בחברה הישראלית שזה מתפקשש איפה שהוא, הנוער גדל על ערכים לא תקינים, הנוער קורא לעצמו קווקזי אבל קווקזי עם קונוטציה שלילית, אנחנו חושבים שזו הטעות שלנו קודם כל ובוודאי ממסד שלא הכיר אותנו, שאנחנו לא שומרים על הערכים האלה כי כתוצאה מהערכים הקטנים האלה, הכבוד למבוגר, תרומה למדינה, עזרה לזולת ושאיפות גבוהות אנחנו איבדנו את עצמנו.

<סטס מרדכייב: אנחנו מדברים על דור שגודל פה במדינת ישראל שהתחנך במדינת ישראל, שנולד במדינת ישראל, שאין לו שום ערך למשפחה שלו ולחברה וכשאנחנו שומעים כצעירים שהם רוצים לעזוב את מדינת ישראל, בשבילנו זה אסון.

<סטס מרדכייב: אנחנו חלמנו על מדינת ישראל, דורות שלמים חלמו, ההורים שלנו והאבות שלנו והסבים והסבתות, לעלות לארץ ישראל ופה אנחנו שומעים את הדור הצעיר שרוצה לעזוב את מדינת ישראל וחולם על איזה שהוא קווקז שהוא לא יודע לפתוח מפה ולזהות את זה, והקונוטציה שהם שמים על הקווקזיות שלהם היא שלילית לגמרי, היא סטיגמה שהחברה הישראלית מטילה עליהם.

<סטס מרדכייב: אנחנו כצעירים החלטנו שהדרך הנכונה זה לא לבטל את הממסד, בשום פנים ואופן אלא ליצור שיתוף פעולה עם הממסד.

<סטס מרדכייב: אבל במקביל הכרה בארגונים שיש בתוך הקהילה ובעוצמה שיש בתוך הקהילה.

<סטס מרדכייב: הקהילה יש לה עוצמה אדירה.

<סטס מרדכייב: היא קהילה מאוד קהילתית, היא יודעת להתארגן מהר, היא יודעת לשתף פעולה גם עם גורמים חיצוניים, ואנחנו כצעירים בתוך ארגון "מדור לדור" ועוד ארגונים שקיימים במדינת ישראל שעושים עבודה נפלאה החלטנו שאנחנו לוקחים אחריות על הקהילה שלנו והדרך הנכונה שאנחנו רואים היא לקחת ולהוביל את הצעירים כמונו שיושבים פה סביב השולחן והגיעו לפה, בארגון "מדור לדור" יש מאות צעירים כאלה שהחליטו לקחת את האחריות על הקהילה באותם 15-20 ישובים שיש ריכוז של הקהילה, ולהוות דוגמה אישית לאותם בני נוער.

<סטס מרדכייב: המטרה שלנו זה לא להתבדל, בשום פנים ואופן.

<סטס מרדכייב: אבל אנחנו מאמינים בזה שאם אנחנו נתחזק פנימה ונכיר בפני אותם בפני נוער, לא להפוך אותם לישראלים בלי לדעת מי הם בכלל, קודם כל אנחנו רוצים שהם ידעו מי הם.

<סטס מרדכייב: מה ההורים שלהם.

<סטס מרדכייב: אם אנחנו שואלים פה את ההורים לילדים שלהם האם הילדים שלכם מכירים את הרקע שלכם ומה עשיתם ומה הצלחתם בחיים, אתם בטח תגידו "כן".

<סטס מרדכייב: לנו זה כואב לראות שהילדים שלנו לא מכירים את ההורים שלהם, הם חושבים שהם פרימיטיביים, סוג ב', סוג ג', סוג ד', עובדים בעבודות קשות בשביל לגדל אותם ולא מכירים אותם בכלל.

<סטס מרדכייב: לא מכירים את השורשים שלהם, את הערכים שלהם, שהקהילה מאוד ציונית הייתה במשך דורות, קהילה ששמרה על יהדות באזור מאוד הטרוגני ומסובך שלא מעט מוסלמים גרים באזור, וידעה לשתף פעולה גם עם מקומיים ולהיות בכבוד הדדי בתוך אזור קווקז ופה אנחנו רואים שההורים שלנו מושפלים, ואני לא מקצין את זה, מושפלים על ידי החברה שלא מקבלת אותם, וילדים להורים שלא מקבלים אותם בוודאי שלא ירצו להשתלב בשום חברה ובשום מקום.

<סטס מרדכייב: אנחנו מקבלים את אותו מצב שמצד אחד הם לא כל כך מעריכים את ההורים שלהם, מצד שני הם לא מכבדים את המערכות ולא רוצים לשתף פעולה עם שום ממסד, וזה מתחיל מגיל אפס.

<סטס מרדכייב: הצבא לא אשם פה.

<סטס מרדכייב: בוודאי שהוא לא אשם.

<סטס מרדכייב: זה תוצר מוגמר.

<סטס מרדכייב: התוצר מתחיל מגיל אפס, שהם מגיעים לגן, אחרי זה מגיעים לבית הספר, אחרי זה הם מסומנים כקווקזים, למרות שאם שואלים מנהלי בתי ספר אם הם יודעים לזהות את בני הקהילה, בוודאי שהם לא יודעים.

<סטס מרדכייב: בשבילם כל "איוונוב" "פטרוב" ו"סידרוב" זה גם קווקזי.

<סטס מרדכייב: אבל הם לא יודעים לזהות.

יואל רזבוזוב: גם רזבוזוב.

<סטס מרדכייב: גם רזבוזוב קווקזי.

<סטס מרדכייב: אתמול שמעתי.

<סטס מרדכייב: כל מי שעושה בלאגן הוא קווקזי.

קסניה סבטלובה: אני עוד טרם שמעתי עלי, אבל אני שמחה להצטרף.

אברהם נגוסה: אני רוצה להבין בדיוק, אתה אומר שאנחנו לא רוצים לאבד את הנוער, אנחנו רוצים מצד אחד לחבר אותו לשורשים, למסורת, מצד שני אנחנו רוצים גם לעבוד בשיתוף פעולה עם המערכת הממשלתית.

<סטס מרדכייב: חד משמעית.

אברהם נגוסה: אני רוצה שתציג דוגמאות כשאתה אומר "אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם המערכת הממשלתית" איזה דברים אתם עושים, איזה דברים אתם רוצים שיהיו ולא קיים.

אברהם נגוסה: זה יעזור לנו.

<סטס מרדכייב: אני אקח כדוגמה את העיר באר שבע, כדוגמה למופת, ויושבת פה מנהלת אגף רווחה מעירית באר שבע ויושב פה שלומי כהן מאשלים ג'וינט ישראל שיצרנו שם פיילוט לפרויקט בשנת 2006-2007, פרויקט ענק לבני נוער יוצא קווקז.

<סטס מרדכייב: כאשר לפני זה בוודאי כולם אמרו שאין שום בעיה עם בני הקהילה והכל בסדר, ואין הבדל, אבל כשעשינו מחקר עומק וזה מה שחסר לנו פה, בבאר שבע ראינו באמת מצוקה בקרב בני הנוער.

<סטס מרדכייב: קודם כל זה מגיע בעניין של הישגים בלימודים.

<סטס מרדכייב: ראינו שם שמעל 50% לא הגיעו לבגרות מלאה, בקרב הבנים במיוחד.

<סטס מרדכייב: ראינו עניין של נשירה סמויה וגלויה.

מיכאל מלכיאלי: קח ביחס לעדות אחרות רגע.

<סטס מרדכייב: ביחס לעדות אחרות עשו את המיפוי הזה ומצאו פי 2, פי 3.

<סטס מרדכייב: אנחנו ראינו במשטרה במחוז דרום, עשינו מחקר בתוך המשטרה במחלקת נוער עם קצינת הנוער בבאר שבע וראינו יחס של פי 4.

<סטס מרדכייב: זאת אומרת אם יחס האוכלוסייה הוא 10% בני הנוער שלנו היו עם תיקים פליליים 40% בקרב כלל בני הנוער בבאר שבע.

<סטס מרדכייב: היה משהו קטסטרופלי.

<סטס מרדכייב: לקחנו וניתחנו את הנושאים, יצרנו וועדה שהיא משותפת, גם בין אגפית בתוך ראשות העיר ובשיתוף עם הקהילה, וזה סוד ההצלחה.

<סטס מרדכייב: סוד ההצלחה היה שם שהקהילה הייתה מעורבת, הקהילה הייתה משפיעה ולא מנוצלת, כשבדרך כלל זה מה שעושים, מנצלים את הקהילה ואני לא מתבייש פה להגיד, מנצלים את הקהילה, מוציאים פרויקטים למיניהם, במוקדים כאלה ואחרים ואומרים "לכו תעשו, אבל תעשו מה שאנחנו אומרים לכם".

<סטס מרדכייב: אנחנו אומרים "אל תגידו לנו מה לעשות, אנחנו יודעים מצויין מה לעשות, אבל בואו ניצור דיאלוג ונחשוב ביחד.

<סטס מרדכייב: לכם יש את הידע המקצועי, לנו יש את הידע הקהילתי.

<סטס מרדכייב: אנחנו מומחים בקהילה שלנו, לא יצאנו מהירח".

<סטס מרדכייב: וזה סוד ההצלחה.

<סטס מרדכייב: אנחנו רואים בתום 10 שנים של הפרויקט שקורה בבאר שבע ירידה דרסטית בקרב בני נוער שמחזיקים בתיקים פליליים, 2% מתוך 40%.

<סטס מרדכייב: אנחנו רואים עלייה משמעותית בגיוס, וגיוס משמעותי.

<סטס מרדכייב: אנחנו רואים שבני נוער שהיו בעייתיים שהיום חזרו אחרי הצבא ותורמים לקהילה.

<סטס מרדכייב: הם חושבים בצורה אחרת.

<סטס מרדכייב: הם חושבים על השכלה גבוהה, על שאיפות גבוהות.

<סטס מרדכייב: אנחנו רואים גם הורים מעורבים וזה מאוד חשוב.

<סטס מרדכייב: הקמנו ועדי שכונות בתוך השכונות עם ראשות העיר.

<סטס מרדכייב: ההורים לקחו אחריות על הסביבה שלהם ועל הילדים שלהם וזה מאוד חשוב, לתת להורים את המשמעות הזאת שאתה משמעותי ואתה אחראי על מה שקורה אצלך וזה סוד ההצלחה.

<סטס מרדכייב: אנחנו לא מדברים על הרבה.

<סטס מרדכייב: אנחנו אומרים ששיתוף פעולה מקצועי של הגורמים המקצועיים, ממשלתיים וממסדיים, ביחד עם קהילה שיודעת לעבוד עם הקהילה ויודעת להיות מעורבת בקהילה, היא יודעת לפתוח את הדלתות של משפחות הקהילה, זה יכול להביא להצלחה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לברך, יש לנו כאן ילד חביב בשם ולאד אושנקוב.

אברהם נגוסה: זה הפרויקט שאתה מלווה אותו, "החינוך לפסגות".

אברהם נגוסה: ברוך הבא.

<ולאד אושנקוב: תודה.

<סטס מרדכייב: הפיילוט קיים רק בבאר שבע.

<סטס מרדכייב: אנחנו מצפים שבכל עיר שיש ריכוז של קהילה ושגם ימשיך בבאר שבע.

טלי פלוסקוב: סטס, תן לנו דוגמאות של ערים שיש ריכוז גבוה.

<סטס מרדכייב: אנחנו מדברים על באר שבע, אופקים, שדרות, נתניה, חדרה, נצרת עילית, טירת כרמל, קרית ים, אור עקיבא, פרדס חנה, עכו, הקהילה מונה בערך 150,000 תושבים היום בישראל.

<קריאה: חשוב להגיד שהפרויקט בבאר שבע מסתיים.

<סטס מרדכייב: אתי תגיד את זה.

אברהם נגוסה: שמענו מסטס מ"מדור לדור".

אברהם נגוסה: נשמע מפרופסור יונה רוזנפלד, אני מבין שאתה מלווה את הנושא.

אברהם נגוסה: לפני שאני פונה למשרד החינוך, נשמח לשמוע מפרופסור יונה רוזנפלד מהאוניברסיטה העברית.

<יונה רוזנפלד: תודה.

<יונה רוזנפלד: אני רק רוצה להגיד דבר אחד.

<יונה רוזנפלד: קליטת העלייה של עולי קווקז הוא פנומנלי משתי סיבות.

<יונה רוזנפלד: ראשית כל היה אדם אחד חיים פרי, שהוא בא לקראתם, אמר דבר שלא שמעתי לגבי אף קבוצה אחרת "תהיו גאים בהורים שלכם, אל תבזו אותם" החברה הישראלית תמיד חשבה איזה מזל שההורים ימותו כבר, ילכו, והילדים יעשו את הכל.

<יונה רוזנפלד: זה דבר שהוא איום ונורא והביא להרבה נזק בעיני והם מסיבות שלהם אמרו "אנחנו לא ניתן לזה לקרות".

<יונה רוזנפלד: דבר שני, ראשי הקבוצה הזאת הם כל הזמן חיפשו שותפויות עם המערכות החברתיות הישראליות.

<יונה רוזנפלד: הם לא ביזו אותם ולא נתנו שיהיה ביזוי אליהם ובאמת היה פה משהו נדיר שהוא משהו שאני חושב שיש דיאלוג ושיח בין אלה לאלה וזה פנומנלי.

<יונה רוזנפלד: אני אגיד לכם משהו משונה, בעיני הרבה מקבוצות העולים האחרות היו יכולים ללמוד מזה ולא להיפך.

<יונה רוזנפלד: זה אני חושב שכל כך חשוב להדגיש את זה שהייתה פה שותפות מהתחלה ולא פטרוניות.

<יונה רוזנפלד: אני מאוד משבח את זה ושמח מאוד שהכרתי אותם ואנחנו נפרסם עוד מעט מאמר על הפנומן הבלתי רגיל הזה.

<יונה רוזנפלד: אני מאוד שמח להיות כאן ולומר את זה מפני שזה גם נכון.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: רויטל דותן ממשרד החינוך.

אברהם נגוסה: תתייחסי לנתונים של 50% שאין בגרות.

<רויטל דותן: אלה לא הנתונים שיש לי.

<רויטל דותן: אני רק אומר שמערכת החינוך מטפלת בתלמידים העולים מקווקז באמצעות כמובן שעות לשיפור העברית כשפה שניה, באמצעות תכניות, הם משולבים במערכת.

<רויטל דותן: אם אתם שואלים לגבי זכאים לבגרות, אנחנו רואים מגמת עלייה ממש פנטסטית.

יואל רזבוזוב: אבל איך אתם מזהים, זה דור שני.

יואל רזבוזוב: כי אני חושב שאין עלייה עכשיו.

<רויטל דותן: אני אענה.

<רויטל דותן: על פי הנתונים שיש לי, התייחסתי לעל יסודי, חטיבת ביניים וחטיבה עליונה, כי זה מה שראיתי בזימון, את הנושא.

<רויטל דותן: יש לנו תשעה תלמידים שעלו מה-1.1.2015, ואם אנחנו הולכים 10 שנים אחורה, כבר יש לנו יותר תלמידים, יש לנו כ-107 תלמידים.

טלי פלוסקוב: אלה לא הנתונים.

<רויטל דותן: לגבי זכאות לתעודת בגרות אנחנו באמת רואים עלייה יפה ומרשימה, אם נסתכל ב-2011, 46% היו זכאים לתעודת בגרות, הרי ש - - -

יואל רזבוזוב: זה 100 אנשים, זה לא הדור השני.

יואל רזבוזוב: אנחנו מדברים על הדור השני.

יואל רזבוזוב: הנתונים שאת מתייחסת אתם לא יודעים לזהות אז מתוך 40-50 איש - - -

<קריאה: יש הגדרה שונה לעולה חדש.

טלי פלוסקוב: זה לא הטענות.

טלי פלוסקוב: אנחנו רוצים להבין מה הבסיס לנתונים כי אנחנו רוצים לשמוע משהו אחר.

אברהם נגוסה: הנוהל שלנו, לחברי הכנסת יש את הפריבילגיה לעשות קריאת ביניים.

אברהם נגוסה: אבל אחרים משתתפים ואני מבקש שלא להיכנס באמצע, אז אנחנו נבלבל אותם.

אברהם נגוסה: עדיף לרשום את השאלה שלכם ולבקש את רשות הדיבור, ניתן לכם להתייחס.

<רויטל דותן: אני מאגף קליטת תלמידים עולים.

<רויטל דותן: אני מתייחסת לתלמידים עולים.

<רויטל דותן: מבחינתנו התלמידים שלא עלו, דור שני, הם תלמידים ככל התלמידים במערכת וכך אנחנו מתייחסים אליהם, אנחנו לא מפרידים אותם, אנחנו לא מבודדים אותם, אנחנו נותנים להם מענים בהתאם לצרכים שעולים.

<רויטל דותן: זה לגבי יוצאי קווקז.

<רויטל דותן: לגבי התלמידים שעלו, לפי הנתונים שאמרתי עכשיו, אני מדברת על ילדים שלא נולדו בישראל, אנחנו רואים באמת עלייה יפה.

<רויטל דותן: אנחנו עומדים משנת 2015 על 66.35% של זכאים לתעודת בגרות, כשאזכיר לכם שהממוצע הארצי עומד על 66.13%.

<רויטל דותן: כך שבסך הכל אנחנו רואים תמונה בסדר, כמובן שיש עוד הרבה מה לעשות ואנחנו רוצים ומנסים כל הזמן לשפר על מנת שיותר ויותר תלמידים יהיו זכאים לתעודת בגרות.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: עוד שאלה.

אברהם נגוסה: מה עם העניין של החינוך הלא פורמלי בשכונות.

אברהם נגוסה: האם אתם מפעילים פרויקטים כדי לחזק ולצמצם את הפערים בחינוך הלא פורמלי?

<רויטל דותן: עוד דבר חשוב שאני צריכה לציין, אנחנו מפעילים מגשרים חינוכיים בין תרבותיים במצ'ינג עם הרשויות - - -

<קריאה: זה מזמן כבר לא קיים.

<רויטל דותן: קיים, יש לי את הנתונים.

<רויטל דותן: יש לי גם את שמות המגשרים.

<רויטל דותן: יש לנו מגשרים דוברי רוסית שביניהם גם יש מגשרים קווקזים.

<רויטל דותן: המגשרים עובדים עם התלמידים, עם ההורים ועם הקהילה ועם צוותי החינוך בבתי הספר כשהמטרה היא באמת לגשר על - - -

<קריאה: את מתכוונת לתכנית - - -?

<רויטל דותן: אני מתכוונת למגשרים חינוכיים בין תרבותיים.

<קריאה: בבאר שבע כבר מזמן, כמה שנים אין.

<רויטל דותן: לא, סליחה.

<רויטל דותן: תלוי על איזו רשות אתה מדבר.

<רויטל דותן: רשות שענתה לקול הקורא, ומפעילה את התכנית במצ'ינג איתנו, יש שם מגשרים.

<רויטל דותן: בוודאי.

<רויטל דותן: יש מגשרים וכל שנה אנחנו מציעים לכל הרשויות, רשויות שנכנסות לזה מקבלות את המשאב הזה.

<רויטל דותן: הם באמת עובדים עם הקהילה, עם התלמידים, עם צוותי החינוך על מנת לגשר על המעבר הבין תרבותי ובסך הכל הם עושים עבודה גם עם ההורים וגם עם הקהילה.

<רויטל דותן: לגבי החינוך הבלתי פורמלי, כמובן שהילדים האלה נמצאים בתנועות הנוער, בהחלט המגשרים מנסים לעודד להשתתפות בתנועות נוער ובפעילות אחר הצהריים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת יואל רזבוזוב.

יואל רזבוזוב: בקצרה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שהנתונים האלה לא רלבנטיים, אנחנו לא באים בטענות כי עוד פעם, אנחנו מדברים אולי על כמה עשרות שעלו - - -

אברהם נגוסה: עכשיו קיבלנו נתונים ממשרד החינוך.

יואל רזבוזוב: כן.

יואל רזבוזוב: על כמה עשרות שעלו והסוגיה כאן היא דווקא הדור השני.

יואל רזבוזוב: מבחינת הצבא אני כן מקבל את הנתונים שפי 2.5 בערך אנשים בכלא כי בסוף בתיק האישי הם אומרים "אנחנו יוצאי קווקז" ומשם סביר להניח שמגיעים נתונים יותר מדויקים, אז הבעיה קיימת.

יואל רזבוזוב: אנחנו כבר כמה שנים באותו סיפור שאנחנו לא יודעים לזהות, הממסד לא יודע לזהות, משרד כזה או אחר ואני כן רואה התקדמות כי החליטו ללכת על אזורים.

יואל רזבוזוב: אנחנו כבר יודעים איפה יש אוכלוסייה מרובה יותר של יוצאי קווקז, אז לשם אנחנו מכוונים אותו דבר כמו שראינו בתכנית, הממשלה, המשרדים לא יכולים לכפות תכניות משלהם, הכול צריך להיות בשיתוף פעולה עם נציגים של הקהילה, שיש חבר'ה צעירים מצוינים שהם דווקא מובילי דעה שם ואני מכיר אישית והייתי בלא מעט מפגשים והם באמת מנסים להעביר לדור הצעיר שאולי קצת הלך לאיבוד, להחזיר אותו לשורשים האמיתיים.

יואל רזבוזוב: כאן אנחנו צריכים לקרוא למשרדים שהכול יהיה בתיאום איתם שהם יקבעו את התכניות ולא מישהו אחר, זה בדיוק כמו שהיינו באותו סיפור בשולחנות העגולים, זה הדבר הנכון ואם אני שומע שיש הגדלה של התמיכות, פי 2, צריך לראות כי עוד פעם, אם יש אוכלוסיות בסיכון ואנחנו יודעים לזהות את זה, אז לשם.

יואל רזבוזוב: גם בתחומים, השאלה בסוף אנחנו צריכים לראות לאיפה הכסף מנותב.

יואל רזבוזוב: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו מברכים עוד תלמידים מהתכנית "חינוך לפסגות" בטי שולץ מחדרה, ועדי וינרסקי מתל אביב וגם גבריאל פופוב.

אברהם נגוסה: ברוכים הבאים.

אברהם נגוסה: אדוני רצית לדבר, נכנסת באמצע דבריה של משרד החינוך ואמרתי שתחכה לתורך.

אברהם נגוסה: אני כעת נותן לך לדבר.

אברהם נגוסה: אם להערה שלך כבר יש פתרון אתה לא חייב לדבר.

<חנוך יעקובוב: לדבר תמיד אשמח.

<חנוך יעקובוב: בכל זאת זו הקהילה שלי.

<חנוך יעקובוב: להתייחס בגדול על כל מה שדיברו, יש הרבה מה לדבר.

<חנוך יעקובוב: סטס יותר צעיר ממני, הוא יכול לדבר יותר ממני.

<חנוך יעקובוב: אני קודם כל שמח על הוועדה הזאת ומה שהתייחסו מבחינת הצבא ומשרד החינוך ומשרד הקליטה, צבא – אני מבין, אנחנו פחות או יותר נמצאים במקום שדיברו עליו אבל הנתונים, סטס אמר לי על הקצונה, אני מכיר מהמשפחה האישית שלי שרצו והיו בקצונה ונפלטו מסיבות לא ברורות.

<חנוך יעקובוב: אחד שרצה בקצונה בגלל שם המשפחה הקווקזי נפלט כבר מראש.

<חנוך יעקובוב: על זה דיברנו הרבה, עוד פעם, אני לא מתווכח אני אומר דברים שהיו.

<חנוך יעקובוב: אפשר להכנסה ולבדוק.

<חנוך יעקובוב: אני הייתי שמח בכלל אם צבא היה בכלל, באמת לא דגש לקחת כאילו לקצונה מסכנים.

<חנוך יעקובוב: לא כמו מסכנים.

<חנוך יעקובוב: יש פוטנציאל גדול אצל הצעירים שלנו שמתגייסים לצה"ל.

<חנוך יעקובוב: ולקרביים עוד יותר.

<חנוך יעקובוב: החבר'ה רוצים להתגייס בזמן האחרון, בעשר השנים האחרונות, למשמר הגבול ותמיד עוצרים אותם.

<חנוך יעקובוב: ואומרים אם אני אהיה במשמר הגבול תהיה לי בעיה במקום אחר.

<חנוך יעקובוב: אז אני אומר קצת לתת אפשרות, אבל אני חושב שזה תהיה - - - ואני אתייחס.

<חנוך יעקובוב: אני מכיר גם מערים אחרות, היה פרויקט הכנה לצה"ל והפרויקט הזה הביא את הקהילה בגיוס מיד למה שהיה לפני כן, ומשום מה לא יודע, סגרו את הפרויקט הזה וזה חבל.

<חנוך יעקובוב: הפרויקט הזה באמת נתן נתונים טובים ואני מקווה שמהוועדה הזאת יצא שהפרויקט הזה ימשיך.

<חנוך יעקובוב: במשרד החינוך, הנתונים שאת אומרת כמו שסטס אמר ואמרו, אנחנו יודעים שהעלייה זה סטטוס של 10 שנים, כל הנתונים שנמצאים מבחינת הבגרויות שאמרת בערך 50% או לא יודע כמה אחוזים, יכול להיות שיש יותר ויש פחות.

<חנוך יעקובוב: תלוי באיזו עיר.

<חנוך יעקובוב: הכל תלוי.

<חנוך יעקובוב: אני שמח שבני הנוער שלנו מתקדמים ונותנים להם צ'אנסים.

<חנוך יעקובוב: ישבנו בוועדות בעירית באר שבע, היו שם מקרים שנער בכיתה ט' כבר קבעו מה הוא צריך להיות.

<חנוך יעקובוב: בעיוני או במב"ר או משהו.

<חנוך יעקובוב: אני לא יודע, בכיתה ט' כבר אפשר להחליט?

<חנוך יעקובוב: תנו לילד הזדמנות להגיע לכיתה י', תראו, אבל אם אתם כבר קובעים מה יהיה ממנו, אז מה הילד יכול לעשות?

<חנוך יעקובוב: צ'אנס צריך לתת לכולם.

<חנוך יעקובוב: אם לא נותנים, אי אפשר להתקדם.

<חנוך יעקובוב: אלה דברים שצריך לעשות במערכת החינוך קודם כל, לתת לכל אחד הזדמנות ושההזדמנות תהיה שווה.

<חנוך יעקובוב: במשרד הקליטה – באמת עושים דברים, אבל יש בעיה, אמרת שיצא היום - - -

<שרי פייר: היום מתפרסם נוהל רשויות.

<חנוך יעקובוב: אמרת שיהיו שם רכזים.

<חנוך יעקובוב: לא כל הרכזים קווקזים.

<שרי פייר: לא אמרתי את זה.

<חנוך יעקובוב: לא, אני בעצמי אומר את זה.

<חנוך יעקובוב: לא כל הרכזים קווקזים.

<חנוך יעקובוב: אבל אם עובדים עם הקהילה, צריך להיות רכז קווקזי.

<שרי פייר: זה אחד מהדברים שיש - - -

<חנוך יעקובוב: לא אחד מהדברים.

<חנוך יעקובוב: זה צריך להיות.

<חנוך יעקובוב: לא אחד מהדברים.

<חנוך יעקובוב: זה חובה.

<חנוך יעקובוב: כי אם עובדים עם בני הקהילה, חייב להיות בן הקהילה.

<חנוך יעקובוב: אם מישהו אחר בא זה לא אותו דבר.

<חנוך יעקובוב: חשיבה.

<חנוך יעקובוב: כל הדברים שמסביב, להצלחת הפרויקטים.

<שרי פייר: לפעמים אין בן קהילה זמין.

<חנוך יעקובוב: תמיד יש.

<חנוך יעקובוב: תודה.

אברהם נגוסה: יש הרבה שרשומים לדבר לכן אני מבקש לתמצת.

<סטס מרדכייב: אני רוצה להוסיף.

<סטס מרדכייב: אנחנו מוכנים לעזור, בקהילה, מוכנים לעזור לאיתור של בני הקהילה.

<סטס מרדכייב: אנחנו יודעים לעשות את זה.

<סטס מרדכייב: יודעים לאתר, אם משרד החינוך יאפשר לנו כניסה לבתי ספר ולפתוח בפנינו את הרשימות בלי שום דבר, אנחנו יודעים לאתר אותם פרפקט ולהעביר לכם אחר כך את הרשימות ותעשו את המיפוי.

<סטס מרדכייב: תאפשרו לנו, אנחנו נעזור לכם.

אברהם נגוסה: יש בעיה לעשות את זה, לשתף פעולה עם העמותה?

אברהם נגוסה: הם יביאו לכם, כי הם שייכים לקהילה, מכירים את הקהילה והתרבות.

טלי פלוסקוב: לפחות בערים עם ריכוז גבוה.

אברהם נגוסה: יש בעיה לעבוד בשיתוף פעולה איתם?

<רויטל דותן: אנחנו נעבוד בשיתוף פעולה בשמחה.

<רויטל דותן: אני אראה לך את הנתונים שיש לנו - - -

<סטס מרדכייב: לא.

<סטס מרדכייב: את צריכה להנחות, או מישהו צריך להנחות על בתי ספר - - -

אברהם נגוסה: סטס, אני מציע שבסוף הישיבה תחליפו כתובות ואתה תציג לה מה אתה רוצה והיא תעביר את ההוראות למטה.

אברהם נגוסה: כך צריך לעשות.

אברהם נגוסה: ביקשנו קודם ממשרד הקליטה נתונים, הנתונים הגיעו וניתן לה להציג את הנתונים.

<שרי פייר: אני רוצה לפני זה ברשותך להתחבר למה שאמר משרד החינוך על חשיבות המגשרים.

<שרי פייר: יושבת כאן מולי רינת שלומוב שהייתה מקשרת באחד הפרויקטים של משרד העלייה והקליטה.

<שרי פייר: אנחנו רואים בזה חשיבות רבה, אני חושבת שאולי אחר כך כדאי לשמוע ממקור ראשון מה הדברים.

<שרי פייר: לעצם העניין, הוראת השעה שלנו כתוב בה כך: "שילובה של קהילת יוצאי קווקז בישראל", אני אקריא את הזכאים, הזכאים זה שלושה תנאים שהם במצטבר: הראשון – נולד באחד מאזורי המוצא של היהודים ההרריים המופיעים בטבלה שלהלן" תיכף אקריא את האזורים, וגם "בתעודת הלידה שלו או של אחד מהוריו" נשאלתי מקודם אם מספיק אחד מהם, אז כן, "אחד מהוריו, בדרך כלל בסעיף הלאום מצוין אחד מהצירופים ברוסית או באזרית 'יהודי' '- - - יהודי' 'תת' או 'יהודי הררי'.

<שרי פייר: וגם עלה מאחת מארצות ברית המועצות לשעבר.

<שרי פייר: שלושת הקריטריונים במצטבר מהווים אישור השתייכות לקהילה.

<שרי פייר: הסעיפים הבאים בהוראת השעה מפרטים בעצם את כל הזכאויות שיש בהקשר הזה, גם אנחנו כשאנחנו מחלקים ובודקים את הרשויות לפי יוצאי קווקז או בודקים זכאות של ילדים בדור שני, אנחנו מסתמכים על הוראת השעה הזאת וכשיש לנו איזה שהוא ספק אנחנו מתייעצים עם בני הקהילה.

טלי פלוסקוב: לכמה זמן מאריכים את הזכאות שלהם?

<שרי פייר: הזכאות היא לעשר שנים.

<שרי פייר: בנושא הזה של מלגות וכולי.

<שרי פייר: אבל אנחנו למשל במוקדים ליוצאי קווקז, העלייה באה בעיקרה בסוף שנות השמונים, עד אמצע שנות התשעים.

<שרי פייר: אנחנו מתייחסים מה-1.9.1989.

<שרי פייר: פה אנחנו נותנים את המוקדים, כי זו העלייה הקווקזית ה- - -

יואל רזבוזוב: אני רוצה לחדד, יכול להיות שלא הייתי מרוכז.

יואל רזבוזוב: יש פה זכאים, בתעודת הלידה שלו או של אחד מהוריו, זאת אומרת דור שני, וכאן בזכאים זה 10 שנים, אז מה בדיוק - - -

<שרי פייר: עשר שנים מרגע שהוא עלה.

יואל רזבוזוב: אם הדור השני, זה לא משנה עשר שנים.

טלי פלוסקוב: מי שיותר מעשר שנים כבר לא מטופל על ידי משרד הקליטה?

<שרי פייר: לא, לגבי יוצאי קווקז, אנחנו מטפלים מה-1.9.1989.

<שרי פייר: בנוהל רשויות.

<שרי פייר: כרגע אני מדברת על נוהל רשויות.

<שרי פייר: למשל גם במחוברים, בתכנית לנוער.

יואל רזבוזוב: אז מה זה עשר שנים, למי מיועד?

<שרי פייר: לסטודנטים.

יואל רזבוזוב: רק בסטודנטים?

<שרי פייר: כן.

טלי פלוסקוב: פה כתוב הארכת זכאות לעולי קווקז.

טלי פלוסקוב: רק סטודנטים?

<שרי פייר: הוראת שעה הזאת היא ל - - -

יואל רזבוזוב: מינהל הסטודנטים לדעתי גם דור שני.

<חנוך יעקובוב: הסטודנטים, 15 שנה, פלוס שלוש שנים לחיילים ושנתיים לבנות.

<חנוך יעקובוב: 17-18 שנה.

יואל רזבוזוב: במה אתם - - - את הדור השני.

יואל רזבוזוב: איפה הדור השני?

<שרי פייר: כדי להחריג את הדור השני עשינו נייר עמדה עם סקירת מחקרים וכולי.

<שרי פייר: אנחנו מחריגים א' במחוברים, ברשויות, כל התכניות ברשויות המקומיות לדור שני גם, בוודאי במוקדים אנחנו מזהים את הערים ואמרתי, עכשיו, השנה הכפלנו, עלינו מ-450, כי יש צורך אמיתי.

<שרי פייר: אפשר לראות את זה גם בנתונים של דור שני בילדים ונוער בסיכון.

<שרי פייר: המיפוי הוא ייצוג יתר.

יואל רזבוזוב: אז רשויות מקומיות.

<שרי פייר: רשויות מקומיות.

<שרי פייר: עד השנה הזאת טיפלנו גם בפל"א, פעילות לימודית אחרת בתגבור לימודי בלתי פורמלי.

<שרי פייר: השנה אנחנו מטפלים עד 15 שנה ובימים אלה אנחנו מקיימים דיון על הדור השני כי אנחנו רוצים להחריג אותו.

יואל רזבוזוב: הדור השני בחינוך בלתי פורמלי.

יואל רזבוזוב: זה הדבר המשמעותי.

<שרי פייר: כן.

<שרי פייר: זה הדבר המשמעותי.

יואל רזבוזוב: מתי זה יהיה, מה הלוח זמנים?

<שרי פייר: ברשויות מקומיות זה מעכשיו.

<שרי פייר: מינואר.

<שרי פייר: יש עדיין חינוך בלתי פורמלי שניתן להכניס לשם יוצאי קווקז גם דור שני, 50%.

<שרי פייר: ובמחוברים היה קיים ועדיין קיים וקיבלנו לזה גם החרגה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: דוקטור מני מלכה מהאגף לעבודה סוציאלית באוניברסיטת בן גוריון.

<מנחם מלכה: אני מבית הספר לעבודה סוציאלית במכללה האקדמית ספיר, לא מבן גוריון.

<מנחם מלכה: אני רוצה לספר, בעצם אני מלווה את קהילת יוצאי קווקז בבאר שבע במחקר משנת 2005.

<מנחם מלכה: הרבה הרבה שנים במחקר שקוראים לו מחקר מעורב, חלק מהאנשים פה אני מכיר אותם בצורות שונות, למשל עם סטס יש לי הרבה שעות של הליכה ברגל בתכנית הכנה לצה"ל עם בני נוער, ובאופן כללי עשיתי מחקר אחד ששמע מבני הנוער מה הם מספרים על הבעיות ועל החברה הישראלית ומחקר שני שמנסה לראות איך הקהילה מתמודדת עם זה, אז אני אגיד ממש בקצרה.

<מנחם מלכה: נדמה לי שזה קשור לדברים שעלו כאן.

<מנחם מלכה: כששומעים את בני הנוער הדבר הראשון שאפשר לראות, שלבני הנוער יש חוסר במודלים תרבותיים של החברה הישראלית בגלל שעבורם החברה הישראלית לא נגישה להם.

<מנחם מלכה: זאת אומרת הם מספרים על זה כשמסתכלים על ההורים שלהם ועל המשפחות, יש הרבה מוסדות חברתיים חשובים שהכניסה סגורה עבור ההורים, המשפחות, ולכן הם מרגישים תחושה של ניכור וזרות בחברה הישראלית.

<מנחם מלכה: כשנער מתבגר הוא מציב לעצמו מטרות, הוא רוצה לחשוב מה הוא רוצה להיות כשיהיה גדול, ומבחינת הנערים האלה בעצם אין להם נגישות למודלים התרבותיים הישראליים.

<מנחם מלכה: הדבר השני שאפשר היה לראות שבני הנוער בעצם נצמדים למה שהם קוראים "קווקזיות" אבל הם לא מכירים את הקווקזיות מה שנקרא האמיתית.

<מנחם מלכה: זאת אומרת יש איזה שהוא מודל נורא מחוספס שבספרות קוראים לזה "זהות כפויה" זאת אומרת מישהו דואג להגיד להם טוב מאוד מה זה להיות קווקזי, לצורך העניין עבריין, אלים, מסתבך, והם בעצם מאמצים את המודל הזה.

<מנחם מלכה: הדבר השלישי שבני נוער מספרים זה שיש להם הרבה הרבה חוויות של מפגש עם תכניות שמנסות לתקן אותם.

<מנחם מלכה: תכניות טיפוליות, אבל הבעיה היא שמי שנמצא בתכניות האלה זה אנשים לא מהקהילה, אנשים מהחברה הישראלית, ואז בדרך כלל זה לא עובד.

<מנחם מלכה: יש נשירה, יש הסתייגות.

<מנחם מלכה: מה שהקהילה ניסתה לעשות, ואת זה ליוויתי לאורך מחקר של הרבה שנים, התקבצו חבר'ה צעירים מתוך הקהילה, שאני רוצה להגיד לכם, יש מחקרים ש אומרים שאנשים מקהילות אתניות שמצליחים יש להם נטייה לצאת מהקהילה האתנית.

<מנחם מלכה: נגיד שעכשיו אני שייך לחברה הרחבה וכל זה.

<מנחם מלכה: בעצם מה שראינו כאן

<מנחם מלכה: זה חבורה של צעירים שכל אחד מהם מוכשר בפני עצמו ויש להם הרבה אפשרויות, שהחליטו לחזור לקהילה ובעצם לפתח מודל מקצועי.

<מנחם מלכה: איך נכון לעבוד בצורה הטובה ביותר עם בני הנוער.

<מנחם מלכה: זה יכול להיות בתכניות הכנה לצה"ל, זה יכול להיות במועדונים, ודובר כאן על מודל באר שבע שבעצם צריך לזכור שאת אותה קבוצה כל הזמן מלווים גורמים מקצועיים שיודעים בשכל רב ובתבונה להגיד "האנשים האלה יודעים לא פחות טוב מאיתנו איך נכון לעבוד עם בני הנוער".

<מנחם מלכה: אם היה לי זמן הייתי מספר לכם הרבה דוגמאות נפלאות של בני נוער שהכרתי באופן אישי ועשו את כל המסלול הזה.

<מנחם מלכה: מנער שהיה לו תיק פלילי בשירות המבחן, לעשות תכנית הכנה לצה"ל, להתגייס לצבא, כשהוא רואה מודלים מסביבו של קווקזים שיש להם גם השכלה וגם היו בשירות צבאי משמעותי ואחר כך רואים שאותם בני הנוער חוזרים לקהילה ורוצים להיות מעורבים בקהילה.

<מנחם מלכה: דבר נוסף שהצעירים האלה עושים ואולי סטס תיאר את זה, הם באים ומספרים מחדש לבני הנוער את הנרטיב הקווקזי.

<מנחם מלכה: זאת אומרת מספרים להם סיפורים שאף אחד אחר לא סיפר.

<מנחם מלכה: בתקשורת בשנים האחרונות אנחנו רואים שני סרטים נורא חשובים, סרט אחד קוראים לו "אני יהודי הררי" מסע של צעירים קווקזים שהלכו לקווקז ויצרו מסמך מרתק שיכול להיות נורא חשוב בעבודה עם בני נוער וסרטים נוספים על יקותיאל אדם ועל הרבה אנשים מהקהילה שהשתתפו באופן פעיל בבניית החברה הישראלית.

<מנחם מלכה: אף אחד לא יודע את כל זה מבני הנוער, ולכן חשוב להדגיש ולספר להם את הסיפור.

<מנחם מלכה: דבר נוסף אני רוצה להגיד על הצבא, יש מחקר שעשינו משנת 2013.

<מנחם מלכה: תשמעו את הכותרת "השירות הצבאי של חיילים וחיילות יוצאי קווקז- כרטיס כניסה לחברה הישראלית או שיעתוק אתנו מעמדי" זאת אומרת המחקר הזה אומר שאי השוויון שקיים בחברה משועתק לתוך הצבא.

<מנחם מלכה: ואחד הדברים המסקרנים במחקר הזה, שהיו בו 260 משתתפים, שחצי מהם הם בכלל מעליית שנות השבעים, שסובלים מאותן בעיות של עולי קווקז מעליית שנות התשעים.

<מנחם מלכה: זה אומר משהו על החברה הישראלית.

<מנחם מלכה: יש לי עוד הרבה מה להגיד, אם תתעניינו בתכניות הכנה לצה"ל אפשר לשלוח לוועדה.

אברהם נגוסה: הזמן שלנו מוגבל ויש אנשים שרוצים להביע את דעתם.

אברהם נגוסה: דוקטור חן ברם מהאוניברסיטה העברית בבקשה.

<חן ברם: תודה.

<חן ברם: גם האוניברסיטה העברית וגם המכון לחקר ישראל בשדה בוקר באוניברסיטת בן גוריון ומכון טרומן באוניברסיטה העברית.

<חן ברם: אני חושב שנאמרו דברים חשובים מאוד על ידי החברים כאן, ואני אכוון לשני מקומות שונים.

<חן ברם: אני אציג את עצמי קודם כל.

<חן ברם: אני עוסק במחקר של המפגש בין יהודי קווקז לחברה הישראלית מאז ראשית שנות התשעים ובשנים האלה עסקתי גם במחקר ומצד שני עסקתי גם בקידום מדיניות.

<חן ברם: במהלך השנים האלה היו הרבה שנים שעבדתי עם המדינה, כולל עצם הוראת השעה שהוזכרה כאן וההגדרות שלה, עזרתי אז למדינה, אבל היו גם שנים שאפשר לומר שהיה מתח מסוים בין נציגי המדינה לבין נציגי הקהילה אבל גם מבחינתי, מבחינת האופן שאני ראיתי את הדברים שצריך לעשות.

<חן ברם: לשמחתי לא הייתי תלוי במדינה ויכולתי לומר את דעתי.

<חן ברם: אני חושב שאנחנו במובן הזה דנים כאן על איזה שהוא מן עליות וירידות וחשוב מאוד הדיון הזה להזכיר שוב לנציגי המדינה ללכת לאותו מקום אופטימי ששמענו אותו מפרופסור יונה רוזנפלד, אבל המקום האופטימי הזה הוא איזה שהוא אידיאל ולאורך השנים אפשר לראות ויש כמה וכמה מאמרים שלי שמתארים את הדברים, יש גם ספר שהוא בעצם מוכן אבל לצערי עד שלא אמצא תקציב להגיע אליו, זה ספר שלם שהתקבל לפרסום על ידי שתי הוצאות אקדמיות מכובדות, שעוסק כולו בנוער יוצאי קווקז.

<חן ברם: ברמה הכי פרגמטית אני לא מקדם אותו כבר למעלה משנה כי אין לי תקציב.

<חן ברם: לעומת זאת יש לי תקציבים, למשל מיד בן צבי לעסוק בהיסטוריה של יהודי בוכרה.

<חן ברם: אז בואו נהיה מאוד ספציפיים כאן, שמענו מנציגת משרד הקליטה על יום עיון, ימי עיון מהסוג הזה שבאים אליו גמלאי אזור בר אילן, הם חשובים בפני עצמם, אני השתתפתי בכאלה, אבל אין בהם כדי להעמיק את הידע ואת ההסתכלות ואת הדברים, את המקומות שבהם צריך מצד אחד ללמוד את ההיסטוריות החשובות ששמענו מדוקטור מני מלכה, מצד שני ללמוד את האינטראקציות שקורות היום בחברה הישראלית.

<חן ברם: אני אגע כאן בכמה דברים מרכזיים.

<חן ברם: אני מחזק את דבריו של דוקטור מני מלכה, אני קראתי לזה במחקרים שלי סוגיה של הכרה, הכרה בזהות היא המפתח להשתלבות.

<חן ברם: אני חושב ששמענו את הדברים מסטס ואין צורך לחזור עליהם כאן יותר מזה, אבל זה דבר יום יומי.

<חן ברם: האם יכול להיות שמישהו, בגלל שיש לו שם קווקזי, לא לקחו אותו להיות קצין?

<חן ברם: ברמה הפורמלית אני מסכים לחלוטין עם נציגת הצבא, זה לא יכול להיות.

<חן ברם: האם זה יכול לקרות בדינמיקה הבלתי פורמלית שהיא בסופו של דבר תכוון את מי המפקד של יחידה מסוימת יחליט להוציא הלאה?

<חן ברם: התשובה היא חד משמעית כן.

<חן ברם: אני אומר את זה מתוך מחקר ולא מתוך אינטואיציות אלא מתוך מחקר ומעקבים אתנוגרפיים אחרי סיפורי חיים של אנשים.

<חן ברם: אז המפגש הבלתי פורמלי, ואני רוצה לומר, אני מצד אחד עשיתי עבודות שדה גם בקווקז וגם בישראל בקרב יוצאי קווקז.

<חן ברם: מצד שני אני רוצה להדגיש, הדוקטורט שלי עסק לא פחות מזה בנותני השירותים וקובעי המדיניות.

<חן ברם: ושם הסתכלתי על המפגש ועל התפיסות, מהן התפיסות של נותני שירותים, של עובד סוציאלי, של מנהל מחלקת קליטה.

<חן ברם: למה מדגיש מר חנוך יעקובוב שיושב כאן שחשוב שזה יהיה יוצא קווקז?

<חן ברם: כיון שהוא חושש מאוד, הוא יודע שיכול להיות שם מישהו אחר והוא יהיה נהדר, אבל הוא גם חושש מאוד מהנסיון שהיה לו שלאדם שיושב שם ישנן איזה שהם תפיסות שגויות שמביאות לחוסר הכרה, ואפילו לא רק לחוסר הכרה, למה שאני קראתי לו במחקר שלי "הכרה שגויה".

<חן ברם: ההכרה השגויה הזאת מביאה בסופו של דבר למה ששמענו מדוקטור מני מלכה לאותן תפיסות של בני נוער שמשדרים את הדברים החוצה.

<חן ברם: סוגיה נוספת שצריך לציין כאן היא סוגיית הסימון.

<חן ברם: וכאן אנחנו נמצאים על קרקע מאוד מאוד בוצית, מאוד בעייתית.

<חן ברם: אני מברך את המפגש של הוועדה הזאת אבל אם הוועדה הזאת תביא לעוד כך וכך מקומות שבהם מסומנים יוצאי קווקז, ויש איזה שהוא כסף ממלכתי שהולך לפרויקט שמסמן את יוצאי קווקז, חבל על הזמן, זה מיותר לחלוטין.

<חן ברם: לא רק שזה מיותר, זה מביא בסופו של דבר נזק.

<חן ברם: על כל תלמיד או בן נוער שפרויקט מסוים מגיע אליו, באותו זמן כל שאר האנשים במחלקות ומסביב להם ובבית הספר, אם ניקח בית ספר, הם מקבלים את הידיעה ואת המושג ששם ישנה קבוצה בעייתית וזה מגיע לעוד 90% שלא הגיעו לפרויקט הזה.

<חן ברם: בעיית הסימון היא בעייה קשה, אנחנו מכירים את המבוכה ואת הקולות החזקים, אתה מכיר היטב, חבר הכנסת נגוסה, אתה מכיר היטב את השאלות בקהילה האתיופית ועד כמה הדבר הביא היום עד כדי הליכה נגד - - -

אברהם נגוסה: כל מה שאני שמעתי זה אותו דבר.

<חן ברם: נכון.

<חן ברם: יש הרבה דברים דומים במובן הזה, הדברים הדומים הם בכלל לא בתרבות.

<חן ברם: הדברים הדומים הם בדינמיקה של התייחסות של נותני השירותים ושל המערכת.

<חן ברם: הרבה פעמים מתוך כוונה טובה, צריך להדגיש את זה.

<חן ברם: לא בהכרח מתוך כוונה גרועה, אבל מתוך דברים שקיימים בחברה הישראלית.

<חן ברם: כאן יש מתח מאוד גדול.

<חן ברם: איך מתגברים על בעיית הסימון של יוצאי קווקז?

<חן ברם: אני חושב שאנחנו רואים את הכלים.

<חן ברם: שמענו על סטס ועל עמותת "מדור לדור" ובספר שלי, ואני אומר עוד פעם, זה כתב יד מוכן לפרסום, ניתנו הערות על ידי קוראים אקדמיים, כל מה שצריך הוא להקדיש לשבת שלושה שבועות, אין לי אותם.

<חן ברם: ברוך השם יש לי פרנסה, אני לא תלוי ברשויות ולא באף אחד אחר, יוצאי קווקז הם מתחת לרדאר, הם לא נמצאים באף מקום.

<חן ברם: המקומות היחידים שיש מקום לפרסום הוא כאשר הם מוגדרים כבעיה, וזו טעות מלכתחילה לטעמי.

<חן ברם: אם כן איך מתגברים על בעיית הסימון?

<חן ברם: מזהים את העובדה שיש היום הרבה מאוד יוזמות מלמטה של צעירים, יש הרבה מאוד ארגונים, לא הרבה מאוד, יש כמה ארגונים, ויש דור צעיר מאוד חזק, אני מסכים לגמרי שוב עם מה שאמר כאן דוקטור מלכה, הדור הזה מעוניין בדיאלוג.

<חן ברם: זה נאמר גם על ידי פרופסור רוזנפלד.

<חן ברם: מעוניין בדיאלוג ויש גופים שיכולים לתת דיאלוג.

<חן ברם: אני רוצה להדגיש, אנחנו לומדים המון מהמחקרים של מני מלכה ואחרים שהתמקדו בבאר שבע.

<חן ברם: אני במחקר שלי ניסיתי לגבש הסתכלות ארצית והסתובבתי ב-20 ישובים, מראשית שנות התשעים, פערים בין הישובים ובמקום שבו נמצאים הישובים השונים הם אדירים.

<חן ברם: ואם רק בבאר שבע שמענו כן ימשיך /לא ימשיך, תארו לכם מה קורה במקומות אחרים שהתהליך אפילו עדיין לא החל.

<חן ברם: זה דבר חשוב מאוד לומר.

<חן ברם: אם כן, מה שאני מציע כאן, ואני מציע את זה גם למשרד הקליטה וגם למשרד החינוך וגם מבחינת לאן הועדה יכולה לדחוף, לתת כח לארגונים השונים האלה.

<חן ברם: הם מסוגלים לעבוד מלמטה מול בני הנוער מבלי לסמן את הקהילה כל הזמן סימון בירוקרטי שיש לו נזק מאוד גדול.

<יונה רוזנפלד: לא מול אלא "עם".

<חן ברם: עם הקהילה בצורה דיאלוגית, עם הקהילה בשותפות, ונכון שגם ארגונים פנימיים עלולים להכנסה למקום של מול וזה לא מקום נכון.

<חן ברם: אם כן, דבר נוסף לגבי משרד החינוך, אני רוצה להדגיש, רויטל, עמיתתי וידידתי שיושבת כאן ואנחנו ישבנו כל השנה ביחד בוועדה המלווה של האגף לקליטת תלמידים עולים במשרד החינוך, היא מייצגת את האגף לתלמידים עולים במשרד החינוך.

<חן ברם: מה שאנחנו צריכים הוא לא את האגף הזה, אני אומר את זה בצער רב, אני יודע שגם אנשי האגף היו רוצים שיהיו להם כלים להגיע למקומות אחרים אבל אין להם.

<חן ברם: אני אומר את זה ככה, זהו, אחרי שנה שישבתי בוועדה הזאת, אני אומר את זה חד וחלק.

<חן ברם: אין להם את הכלים.

<חן ברם: אנחנו צריכים להגיע בסופו של דבר לראשי האזורים השונים במשרד החינוך ומשם לתלמידים השונים, בלי שיהיו כאן נציגים של האגפים הגדולים, אין להגיע.

<חן ברם: אני אסיים עוד בדבר אחד, בסופו של דבר את המהפכה השקטה של הצעירים צריך לגבות אבל צריך לתת לזה תוכן.

<חן ברם: ההסתכלות שלי על הסרטים שציין דוקטור מלכה היא קצת שונה.

<חן ברם: אנחנו רואים "הליכה לקווקז" כדי להגיד הקווקז זה משהו אחר.

<חן ברם: אבל האם יש שם תוכן ממשי מה באמת היה שם, מה הם הערכים שהם מביאים, התשובה שלי היא לא, חסר כאן גם הסתכלות אמיתית לומר איך אנחנו מביאים מהעבר ערכים שאפשר עוד להשתמש בהם בהווה ואני אגיד בצורה הכי פשוטה, יש הרבה ערכים כאלה שהחברה הישראלית יכולה ללמוד מהם וכולנו יכולים להרוויח.

<חן ברם: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אני שוב מבקש מהדוברים לעשות את זה בתמצית.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת טלי פלוסקוב צריכה לצאת לעוד ועדה אז היא תסכם.

טלי פלוסקוב: תודה אדוני היושב ראש, אני מתנצלת שלא אוכל להישאר עד הסוף כי חשבתי שבשעה וחצי נסיים אבל אני רואה שאנחנו יכולים לדבר כאן שעות ארוכות.

טלי פלוסקוב: אני רוצה באמת להודות לסטס ולעמותת "מדור לדור" על הזכות ליזום את הדיון הזה כי אני חושבת שהנושא הוא מאוד חשוב ואין פה אחד שלא יסכים עם זה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד תודה גם לאנשי האקדמיה.

טלי פלוסקוב: לא תיארתי לעצמי שיש עבודות שאתם עושים שהן קשורות לנושא, ויש פה בעיני כל כך הרבה לא רק סוגיות שעלו אלא גם דרכים לפתרונות, שזה גם כן דבר נפרד שכנראה שנצטרך ללמוד את זה עוד יחד עם העמותה.

טלי פלוסקוב: סטס, אני רוצה להגיד לך כמה מילים.

טלי פלוסקוב: מה שעשית היום בוועדה זה דבר מדהים.

טלי פלוסקוב: ומה הכוונה שלי?

טלי פלוסקוב: גם את הכבוד שרחשת לקהילה שלך, לחברה שלך.

טלי פלוסקוב: דבר שני – אתה אחד מאלה שהצליחו במדינת ישראל ואני חושבת שזה שאתה לקחת על עצמך את הובלת הנושא הזה, שאתה מגן גם על האוכלוסייה של היותר מבוגרים, כי אני חושבת שגם קהילה של חצי מיליארד יוצאי רוסיה וחצי מיליארד יוצאי אוקראינה צריך לחפש מישהו שדומה לך כדמות שיכולה לקחת על עצמה הובלת ה נושא דווקא מטעם הדור הצעיר כי באמת פעם הם הגנו על הצעירים, על הילדים, היום הגיע התור שלנו ולכן אני מברכת גם את הקבוצה המבורכת שהגיעה לכאן כנציגי העמותה.

טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד לכם שיש לנו דיונים מסוג זה באולם כמעט ריק.

טלי פלוסקוב: וזה שהיום כל כך הרבה אנשים הגיעו לכאן זה אומר שבאמת הנושא הוא חשוב ויש פה אנשים שיודעים לייצג את הקהילה והחברה ולשמור על האינטרסים שלכם.

טלי פלוסקוב: כל הכבוד לכם.

טלי פלוסקוב: אני באמת אומרת שאני הרבה פעמים נענית לבקשות לקיים דיון אבל פה אני גם גאה בזה.

טלי פלוסקוב: אז תודה רבה לכם.

טלי פלוסקוב: הדבר ש אני רוצה להפנות לנציגים של משרדי ממשלה – אדוני יושב הראש אני חושבת שאנחנו כוועדה נצטרך להוציא פניה לראשי רשויות, אותם שיש להם ריכוז גבוה של יוצאי קווקז ולשתף אותם בדיון שהתקיים כאן, לשתף אותם בסוגיות שהועלו כאן, לבקש מהם באמת לתת איזה שהוא דגש בהתאם למה שאנחנו שמענו פה לצרכי הקהילה והכי חשוב, ופה אני מחזירה אותך לדיון שעשינו פה עם נציגי הקהילה יוצאי אתיופיה, רבותי, ופה אני אומרת לנציגי המשרד, בלעדיהם לא תגיעו לאנשים.

טלי פלוסקוב: אם אתם רוצים שהתכניות שלכם לא יישארו על הנייר, תגיעו לאנשים.

טלי פלוסקוב: הם ידעו לכוון אתכם למקומות הכי נכונים, איך אנחנו מחברים את הקהילה לכל מה שאנחנו עושים.

טלי פלוסקוב: ולא מעט אנחנו כאן שומעים על התכניות הנפלאות של משרדי הממשלה אבל הן לא מגיעות לשטח וכאן אנחנו צריכים את הקהילה, את הנציגים גם של ההתאחדות וגם של הצעירים, כדי להגיע אליהם, לשתף אותם, לעבוד ביחד איתם ותאמינו לי, התוצאה תהיה הכי טובה שאפשר.

טלי פלוסקוב: לא "לא ניתן להם להכנסה" וזה, כן תתנו להם להכנסה.

טלי פלוסקוב: זה עושה את ההבדל בין מה שהיה למה שיהיה.

טלי פלוסקוב: ושוב תודה על הזכות לקחת חלק בדיון הזה, ואני שוב מתנצלת על כך שלא אוכל להישאר.

<רפאל איסייב: אפשר רק מילה לפני שאת הולכת?

<רפאל איסייב: אני פרוייקטור של מוקד קווקז בפרדס חנה כבר חמש שנים, ואני גם הגעתי כנציג "סטמאגי", קרן שיושבת במוסקבה, גרמן זכרייב בראשה.

<רפאל איסייב: לגבי הרשויות, אין מה לדבר עם רשויות עד שאין תפקידים סטטוטוריים של עובדי קליטה כי זה לא קיים.

<רפאל איסייב: למשל בפרדס חנה, כל עוד אין את העניין הזה, הסטטוטורי - - -

טלי פלוסקוב: אין עובד קליטה?

<רפאל איסייב: יש עובד, אני פרוייקטור, יש מוקד אתיופיה, אנחנו כנראה נפוטר בגלל הנהלים החדשים, אבל עכשיו יגיע תקציב, נגיד יגיע תקציב 100,000, התקציב הזה ילך חלק לרווחה חלק לפה, לפני שאני הגעתי, אני עכשיו מטפל לא רק בקווקז, בקליטה כללית, וגם חלק מאתיופיה.

<רפאל איסייב: למה?

<רפאל איסייב: כי כשהגעתי ראיתי שהתקציבים האלה הולכים לרווחה למקומות אחרים והם מבוזבזים.

<רפאל איסייב: אז לקחתי, הגדלתי ראש, בגלל שאני כבר בתוך המערכת אני יודע שיש הרבה בעייתיות.

<רפאל איסייב: קודם כל סטטוטוריות ממשרד הפנים, מהממשלה, הגדרה שתהיה חובה על המועצה גם אם ראש המועצה חושב למה לא מביאים להונגרים, שהוא הגיע לפני חמישים שנה.

טלי פלוסקוב: אין כזו חובה - - -עולים שיש ברשויות?

<רפאל איסייב: אין חובה.

<רפאל איסייב: רק לסיים בבקשה.

אברהם נגוסה: הנושא הוא מאוד חשוב, אבל בואו גם הזמן - - -

<רפאל איסייב: לא, אני פרקטי.

<רפאל איסייב: אני תכלס.

אברהם נגוסה: אנחנו נקיים דיון בנושא הזה.

<רפאל איסייב: עוד משהו.

<רפאל איסייב: לגבי שיתוף הפעולה.

<רפאל איסייב: אני מהיום הראשון מבקש שיהיה שיתוף פעולה עם העובדים של משרד הקליטה בתכניות העבודה.

<רפאל איסייב: למה?

<רפאל איסייב: כי אנחנו אנשי שטח, אנחנו יודעים מה צריך, כמו שכולכם יודעים.

<רפאל איסייב: אבל אף פעם לא מקבלים אותנו לשבת בשולחנות עגולים בחשיבה.

טלי פלוסקוב: לזה אנחנו כאן.

<רפאל איסייב: דבר אחרון.

אברהם נגוסה: בואו נתמקד בנושא של הדיון.

אברהם נגוסה: הנושא שאתה מעלה הוא נושא חשוב אבל אנחנו נקיים את זה, נקבע תאריך.

<רפאל איסייב: מילה אחרונה.

<רפאל איסייב: נתוני העלייה לא נכונים בכלל.

<רפאל איסייב: אמרו שיש 800 בפרדס חנה, אני כל אדם שני שמצאתי, הגשתי את השם שלו, הוא לא היה ברשימה.

<רפאל איסייב: אני גיליתי שאנשים שעלו לאור עקיבא רשומים באור עקיבא.

<רפאל איסייב: הם עלו לפני עשרים שנה.

<רפאל איסייב: הנתונים בכלל לא נכונים ואני יכול להוכיח את זה, יש לי הוכחות.

אברהם נגוסה: הוועדה תסכם ואנחנו נגיד מה אנחנו חושבים שצריך לעשות.

אברהם נגוסה: במסגרת הזאת אני חושב שאתה יכול להציג את הדברים האלה, אנחנו נקיים דיון בנושא הזה.

אברהם נגוסה: נמשיך לשמוע מאנשים שבאו במיוחד להביע את דעתם.

אברהם נגוסה: גברת אתי כהן, מנהלת אגף הרווחה בעירית באר שבע.

אברהם נגוסה: בבקשה בתמצית.

<אתי כהן: שלום לכולם.

<אתי כהן: התחברתי כמעט לכל מילה שנאמרה פה ובאמת אני רוצה לומר קודם כל לשלומי כהן נציג הג'וינט יושב לצידי, כמובן נציגי הקהילה, סטס, פרופסור יונה רוזנפלד, מני וכל אנשי האקדמיה וכל החברים שלי שנמצאים פה, נציגי הקהילה.

<אתי כהן: אני חושבת שאפשר לקחת את המודל הזה שעשינו בבאר שבע ולהעתיק אותו למקומות אחרים.

<אתי כהן: כבר נאמר כאן שהלב של התפיסה היא תפיסה של שיתוף ומעורבות הקהילה.

<אתי כהן: ברגע שזיהינו אנשים טובים שרוצים לקחת את האחריות ולהוביל איתנו את המהלך, אז אמרנו שאנחנו כבר לא עושים פרויקט אלא אנחנו עושים באמת תהליך קהילתי שיישמר לאורך השנים והוא ארוך זמן.

<אתי כהן: זה לא עוד פרויקט.

<אתי כהן: היו לנו כמה מעגלים שהתערבנו בהם בתוך הפרויקט, זה המעגל האישי של הנער עצמו, הליווי הפרטני של הנער.

<אתי כהן: אם זה במערכת בית הספר, אם זה בקהילה, אם זה בתוך המשפחה, עבודה עם המשפחות וכבר נאמר על ידי אחרים שינוי תפיסת השירותים את הקהילה.

<אתי כהן: אנחנו מדברים גם על אגף החינוך, גם על אגף הרווחה, גם על המשטרה גם על שירות המבחן, איך אנחנו רואים את הקהילה בעיניים הנכונות האובייקטיביות שמאפשרות את יכולת מיצוי הפוטנציאל שלה, והוא עצום.

<אתי כהן: אני חושבת שעשינו כאן תהליך מדהים אבל רשות צריכה להיות בשלה על זה.

<אתי כהן: אנשי המקצוע, אני מנהלת מחלקה, ניהלתי אז את המחלקה לעבודה קהילתית ויש לי רקע מאוד ארוך בתחום הקהילה ולהרגיש בנוח, לתת לאנשים בתוך הקהילה להוביל, זה באמת תהליך של בשלות מקצועית ואמונה אמיתית שזאת הדרך הנכונה ובסוף הגענו לתוצאות הרבה יותר טובות מאשר לעשות איזה סוג של פטרוניות, שבסוף אתה נשאר עם הניירות.

<אתי כהן: אבל אם אתה נותן את זה לאנשים שמרגישים שזו שליחות, שזה בדמם והם אלה שמכירים את הקהילה, אתה מרגיש בסוף שעשית את העבודה הנכונה והתוצאות היו מדהימות.

<אתי כהן: היה כאן דיאלוג, והיו גם חילוקי דעות לפעמים.

<אתי כהן: אני חושבת שיצרנו דיאלוג של ועדות, של אנשי מקצוע ושל אנשי הקהילה ובסוף הגענו להסכמות, אבל הם לקחו את האחריות, הקהילה לקחו את האחריות.

<אתי כהן: וגם זיהינו אנשים מצוינים.

<אתי כהן: חנוך באמת שהוא יושב ראש קהילה והוא הניע איתי בהתחלה את כל התהליך, אחר כך הצמחנו אנשים צעירים, נוצרה כאן קבוצה שהיא פעילה.

<אתי כהן: אנשים מקסימים שבשעות הפנאי שלהם, ויושבים ליידי שניים מהחברים שלקחו והאמינו שהם עושים את זה מתוך תחושה של שליחות, מתוך האמונה שהם רוצים לקדם את הקהילה שלהם.

<אתי כהן: הנושא הזה של קודם כל משהו סגור שאתה קודם מחזק את הזהות ואת הקהילה ואחר כך יוצא החוצה, כי בסוף גם אנחנו הגענו לעניין של השילוב, כי בסוף בני הנוער מתגייסים ולצידם יש כל מיני.

<אתי כהן: יש רוסים ומרוקאים ותוניסאים וכל מיני, ואנחנו משתלבים ואנחנו חלק מהקהילה.

<אתי כהן: אני רוצה להגיד שאני נהנית מזה שניתנה כאן ההזדמנות להציג כזה מודל ייחודי שאפשר להעתיק אותו גם למקומות אחרים בארץ אבל גם לתחומים או קהילות אחרות של נוער.

<אתי כהן: אני רוצה לומר שהיה לנו פיילוט מדהים עם הג'וינט ופדרציית ניו יורק.

<אתי כהן: אבל מה, הסתיים הפיילוט, ואנחנו רוצים להמשיך ולהטמיע את התכנית הזאת בתוך העיר.

<אתי כהן: גם בבאר שבע ובטח ובטח בערים אחרות, ואני חושבת שפה צריך לצמצם את הפער הזה שלא יקרה מצב שבאמת כמו שסטס אמר הנתונים שלנו השתנו, אבל שאנחנו נגיע למצב שנפסיק לעשות את מה שאנחנו יודעים לעשות, "אנחנו" אני מתכוונת הקהילה יחד עם המוסדות, יחד עם הארגונים הפורמליים.

<אתי כהן: לכן אני מבקשת לתקצב בצורה מסודרת וזה נאמר, את כל התחום ה זה בצורה מובנית שנוכל להמשיך ולעשות אותו בצורה הראויה.

<אתי כהן: תודה רבה לכל האנשים שהגיעו.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: מר צבי ויסברוד.

<צבי ויסברוד: תודה.

<צבי ויסברוד: אני אשתדל לעשות את זה בקצרה.

<צבי ויסברוד: אני עוסק בנושא של נוער בסיכון ובקהילות, שני נושאים.

<צבי ויסברוד: בקהילות משימתיות של צעירים מזה 15 שנה.

<צבי ויסברוד: מילה אחת לגבי הפנימיות, אני חושב שהעובדה שבפנימיות יש שלושה סוגי אוכלוסיות, החינוך החוץ ביתי שאני מכיר, והכרתי אותו ברמה הכי אישית, יש שם שלוש קבוצות בולטות בדרך כלל, יוצאי אתיופיה, יוצאי קווקז עם עוד תוספות של יוצאי ברית המועצות, אבל אני מדגיש יוצאי קווקז, ודור שני-שלישי למצוקה בישראל, יש שם התגודדויות.

<צבי ויסברוד: למרות שמנסים לפזר והכל, החבר'ה הולכים שם בקבוצות.

<צבי ויסברוד: במקום שהייתי מעורב בו, וכנראה במקומות אחרים גם, כשהגעתי לשם עם הקרן שניהלתי היו שם 0 אחוזי בגרות, אחרי כמה שנים הגענו ל-60% אחוז בגרות, אני לא יכול להגיד לכם איך זה התחלק בין יוצאי העדות, אבל עובדה, זה המסר האופטימי.

<צבי ויסברוד: עם השקעה נכונה וממוקדת אפשר להגיע למקומות אחרים, לקב"א אחרת בגיוס לצבא, ואני עוזב רגע את נושא שמות המשפחה שהוא נכון.

<צבי ויסברוד: עוד דבר שעלה פה ואני לא אדבר עליו, למעשה הבעיות שקיימות בקרב יוצאי אתיופיה ויוצאי קווקז דומות לחלוטין.

<צבי ויסברוד: יש הבדל בצבע, אבל הבעיות בסופו של דבר דומות ובעניין הזה, מכיוון שהנושא שהכי עניין אותי ב-12 השנים האחרונות, היה הנושא של קהילות משימתיות, שעמותת "מדור לדור" היא אחת מהעמותות של צעירים שמטפלים בבעיות של נוער בישראל.

<צבי ויסברוד: הדרך הכי טובה שאנחנו לפחות זיהינו מהצד, ואני לא איש אקדמיה, אני לא איש חינוך, אני בא מהתחום העסקי, הדרך הכי טובה שזיהינו להגיע לעלות/תועלת עם תוצאות מוכחות בשטח זה לקחת צעירים בני אותה עדה שיכולים לשמש מודל לחיקוי לילדים, ולבקש מהם, אפילו לא צריך לבקש מהם, הם עושים את זה, הטיפול בבני העדה הוא לא רק בשכבה מסוימת של על יסודי, הטיפול צריך להתחיל בגיל הרך ולהסתיים בזקנים וחלק מהארגונים האלה עושים את זה.

<צבי ויסברוד: מי שמכיר את הפעילות של "הנני" עם הזקנים בחקלאות בקרית גת, זו דוגמה מצוינת.

<צבי ויסברוד: אז צריך לטפל בכל הרצף כי אי אפשר להשאיר דור מדבר לא מטופל.

<צבי ויסברוד: דבר אחד קצת בוטה אני רוצה להגיד, אנחנו מדברים על דברים יפים פה, אבל סטס מצלצל אלי כל X זמן, אני מלווה אותם ואת הקהילות האתיופיות במסגרת תפקידי כפנסיונר, מדי פעם והוא אומר "נגמר הכסף".

<צבי ויסברוד: נגמר הכסף, לא נותנים לאנשים שעושים את הפעילות בשטח תקציבים, הם עובדים חצי בהתנדבות, לפעמים בהתנדבות מלאה.

<צבי ויסברוד: זה לא רק בשתי הקהילות האלה, אבל בעיקר בשתי הקהילות האלה.

<צבי ויסברוד: הסיבה, משרדי הממשלה שנציגים שלהם יושבים פה, ואני לא בטוח שיש להם השפעה במשרדים שלהם, מאשרים תכניות ולא מעבירים את הכסף.

<צבי ויסברוד: נגמרת שנה והחבר'ה האלה חנוקים והתוצאה היא שהם כל הזמן על סף התפרקות.

<צבי ויסברוד: יכולים להגיד שזו הדרך הנכונה, וזו הדרך גם שתוביל את העסק גם לקריסה.

<צבי ויסברוד: תפקידכם, אדוני יושב ראש הועדה, מכיוון שאתה שייך, אתה מגשר בין העם, ועמותת "מדור לדור" מייצגת פה עם מסוים ובין משרדי הממשלה, צריך לדאוג שהמשרדים עם או בלי היועצים המשפטיים שלהם יעבירו את הכסף שהובטח לקהילות.

<קריאה: זה מתקציב תמיכות?

<אלון זיו: אנחנו מדברים על תקציבי 2015, אלה אותם תקציבים שדנו בהם ב"הנני" לפני ארבעה חודשים בסיור הוועדה.

אברהם נגוסה: הוא יסיים ואתה תדבר.

<צבי ויסברוד: סיימתי.

אברהם נגוסה: אז תשלים את המשפט שלך.

<אלון זיו: תודה לכולם.

<אלון זיו: אני מאוד מסכים עם צביקה.

<אלון זיו: אני מקרן "שחף" אני אגיד כמה דברים.

<אלון זיו: כולם מדברים פה מאוד יפה, החבר'ה האלה מייצרים תמונת פני עתיד משמעותית שמשנה, דיברו על נרטיב וכולי, היא משנה את הדרך שבה מהנוער עד הזקנים מסתכלים על הקהילה שלהם ועל עצמם.

<אלון זיו: היה לנו סיור לפני ארבעה חודשים, אדוני היושב ראש, לפני ארבעה חודשים היה לנו סיור בקרית גת ודיברנו על תקציבי 2015 ו-2016 ושום דבר חדש לא השתנה.

<אלון זיו: חוץ מזה שעכשיו מאשרים את תקציב 2017.

אברהם נגוסה: כשעשינו סיור היית שם?

<אלון זיו: כן.

<אלון זיו: הייתי שם.

<אלון זיו: תקציבי 2015 תקועים ותקציבי 2016 תקועים ותקציבי 2017-2018 יהיו, אבל הם יהיו תקועים.

<אלון זיו: אז החבר'ה האלה נהדרים יש לי באמת את הזכות, אני מסיים את התפקיד שלי בסוף החודש, יש לי את הזכות לעבוד ולנסות לסייע לאנשים האלה.

<אלון זיו: באמת הם אנשים שמזריחה עד הזריחה למחרת עסוקים בלקדם את הקהילה שלהם והמדינה מתקצבת את זה בכאילו.

<אלון זיו: היא מתקצבת את זה בספר התקציבים, יש שורה תקציבית, יש קולות קוראים, הם בזבזו את הזמן שלהם להגיש את הדו"חות ל-2015 ועדיין לא קיבלו, ל-2016 ועדיין לא קיבלו.

<אלון זיו: חוץ מסטס, אני לא אגיד את זה בפניו, אבל חוץ מסטס יש אנשים שהתפטרו ועדיין ממשיכים לפעול בהתנדבות.

<סטס מרדכייב: גם אני.

<אלון זיו: גם סטס.

<אלון זיו: חברי ארגון "מדור לדור" הנכבד שעושה עבודה וכולם משבחים אותו פה וחבל על הזמן, אין להם שקל לעשות את הפעילות, חצי שנה הם לא קיבלו משכורת.

<אלון זיו: דבר שני, כולם, אתי וכולם מדברים על באר שבע, איזה פיילוט מדהים ותקצבו אותו כבר שבע שנים, הוא מצליח, נכון?

<אלון זיו: אבל מפסיקים לתקצב אותו.

<אלון זיו: אז כולם מדברים פה, ממשרד הקליטה ומשרד החינוך ומשרד החקלאות ומשרד הרווחה, יש פה מיליון משרדים ובסיכומו של דבר, ואני לא אומר את זה בנימה אישית, אבל בסיכומו של דבר סטס חצי שנה עובד בהתנדבות.

<אלון זיו: פרויקט שמצליח, וכולם יודעים שהוא מצליח ויש עליו סט שלם של הערכה ומדידה, מפסיק לפעול.

<אלון זיו: אז זה יפה שאנחנו מדברים בעולם היפה הזה על כמה הכול טוב ויפה, בסיכומו של דבר אם לא יהיה תקצוב ממשלתי ואני חושב שהועדה יכולה להפעיל עוד לחץ כדי שזה יקרה, בסיכומו של דבר זה כמו הבדיחה עם הסוס והשעורה, כשהוא מגיע לגרגר השעורה האחרון וכמעט מת, בעל הסוס אומר "יא אללה, כמעט הרגלתי אותו לחיות בלי לאכול" אי אפשר להרגיל אנשים לחיות בלי משכורת וזה אני חושב שאחד מהתפקידים המשמעותיים של הוועדה היום לנסות ולראות איך אפשר להעביר את התקציבים הקיימים מתקציבי 2015 ו-2016.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: מרק איפראימוב.

מרק איפראימוב: נאמרו פה הרבה דברים, כבוד היושב ראש אברהם נגוסה, אני דווקא זכיתי לארח אותך בכנס ספיר לחברה.

מרק איפראימוב: גם שם דובר לא מעט על דברים כאלה.

מרק איפראימוב: קודם כל דיברו פה - - - ולדעתי לא צריך לחזור עליהם אלא יותר להדגיש את הדברים הפרקטיים.

מרק איפראימוב: יש פה מודל להצלחה, מודל שהייתי שותף בו ויש פה אנשים שמגויסים מכל הרמות.

מרק איפראימוב: להגיד שמשרדי הממשלה לא פועלים, משרדי הממשלה עובדתית פועלים וקיימים תקציבים שמיועדים גם לעבודה בקהילה וגם לעבודה בתכניות.

מרק איפראימוב: קודם כל חסר תיאום.

מרק איפראימוב: חבל שנציגת משרד הקליטה יצאה, היום יש תכניות יפות שמתקיימות בקליטה, וכמו ששמענו גם יש תכניות בחינוך אבל בסופו של דבר כל אחד עובד בנפרד ולא תמיד קיים פיקוח האם בסופו של דבר המשאבים הולכים לטובת המטרה שהם נועדו לה.

מרק איפראימוב: לכן מצד אחד באמת יש פה עשייה ויש פה דברים חשובים אבל בסופו של דבר אנחנו לא בטוחים שזה באמת מגיע לאותו מקום.

מרק איפראימוב: דבר שני, בסופו של דבר מעבר לשיתוף פעולה בין משרדי חייב להיות גם שיתוף פעולה עם אותם מודלים שעובדתית קיימים.

מרק איפראימוב: מה שקיים היום בעבודה בבאר שבע ובערים אחרות, לדעתי לא צריך לחפש הרבה כסף.

מרק איפראימוב: כל מה שצריך זה פשוט להפגיש בין המשרדים ולכוון.

מרק איפראימוב: לכוון לאותם מקומות שהם קיימים כי זה בסופו של דבר אותן תכניות, אותם הדברים, פשוט לא נפגשים.

מרק איפראימוב: הדבר לדעתי הכי מרכזי, אם אנחנו מדברים על קהילה, הבעייתיות וזה חופף לדעתי להרבה קהילות, כמו גם לקהילות שלנו, זה פשוט חוסר מידע, מה שדיבר עליו חן ברם.

מרק איפראימוב: אפילו דף אחד, שאנחנו מדברים עלזה לדעתי המון שנים, על הקהילה בתוך ההיסטוריה, משנה את התדמית של הקהילה.

מרק איפראימוב: זה א-ב של הדברים.

מרק איפראימוב: אני זוכר שהיו מלחמות שיכניסו על קהילת יוצאי תימן, יוצאי מרוקו, לדעתי הגיע הזמן גם להרחיב את היריעה וכאן גם בדיוק יכולה להגיע ההכרה, באמת הכרה אמיתית שקיימים.

מרק איפראימוב: עובדתית קיימים והם שותפים לבניין ישראל.

מרק איפראימוב: זה ברמה הכללית.

מרק איפראימוב: עוד דבר אחרון, המדיניות.

מרק איפראימוב: באותו יום שהתחילו לשנות את, למשל אני אתן דוגמה.

מרק איפראימוב: ב-2008 מילאתי תפקיד של ממלא מקום מנהל קליטה ברשות.

מרק איפראימוב: כשקיבלתי את המדיניות ראיתי למעשה שבאוכלוסיות ספציפיות היה רשום שנדרש לעשות קבוצת העצמת נשים.

מרק איפראימוב: מה שאתה לא תראה את זה במרכז הארץ ולאוכלוסיות אחרות.

מרק איפראימוב: לאוכלוסיות אחרות אפשר לקרוא לזה פורום נשים, פה בעצם אנחנו קוראים לזה "העצמת נשים" הדברים הקטנים האלה שנכנסים למדיניות בסופו של דבר מביאים אותנו למקום של להיות אלה שבעצם רוצים שאנחנו נהיה.

מרק איפראימוב: קביעת המדיניות ושינוי המדיניות הוא דבר מאוד חשוב.

מרק איפראימוב: לעניין שדיברו עליו צביקה ואלון, חבל מאוד שגם כשיש יוזמות וגם כשבסופו של דבר יש עשייה והיא פשוט עתידה להיעלם, רק בגלל שלא מצליחים לחבר בין הגופים.

מרק איפראימוב: אז בלי עזרת

מרק איפראימוב: כם זה ימשיך להיות אותו דבר, כי כל אחד עושה את שלו כביכול ובאמת משקיעים לא מעט זמן, משקיעים משאבים, ולא תמיד זה מגיע למקום הנכון.

מרק איפראימוב: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: מר שלומי כהן מהג'וינט בבקשה.

<שלומי כהן: אין לי הרבה מה להגיד, אני רק רוצה להציע שלא נחשוב על זה כתכניות, אני יכול להגיד שבתוך העבודה שלי עם הקהילה למדתי הרבה איך צריך לעבוד עם אוכלוסיות בישראל, הפרשנות שלהם היא אחרת משל המערכות.

<שלומי כהן: הייתי קורא לשינוי מערכתי ולא שינוי בקרב האוכלוסייה כפי שזה נאמר פה.

<שלומי כהן: אני לא חושב שהאוכלוסייה בסיכון אלא שהמערכות מתקשות לעבוד עם קהילות ועם הצרכים השונים של הקהילה.

<שלומי כהן: דיברו פה על העצמת נשים, אנחנו יודעים שכדוגמה יש המון אימהות קווקזיות עובדות בהמון עבודות, מפרנסות את הבית ואנחנו עדיין רוצים להעצים אותם.

<שלומי כהן: אז יש פה פרשנות אחרת למה נכון ומה לא נכון לעשות, תכניות לא יוכלו להתמודד עם זה אלא רק שינוי מערכתי יכול לעשות את הפעולה ומי שיכול לעשות את זה זה כמובן חברי הקהילה בעצמה, לתת את הפרשנות האחרת לאנשי המקצוע וזה מה שקרה בבאר שבע עם השנים.

<שלומי כהן: תודה.

אברהם נגוסה: מילה ואז אני מסכם את הדיון.

<סטס מרדכייב: מילה אחת, לפני שאתה מסכם את הועדה, חוץ מהנושאים שדיברו פה, אני מאוד מבקש שתצא איזו שהיא הנחיה של לעשות מחקר עומק על איפה עומדים בני הנוער שלנו פה בישראל.

<סטס מרדכייב: אנחנו מוכנים להתגייס בכל עיר ועיר על מנת לזהות אותם, כמו שעשינו עם הצבא, פעם אחת לעשות בחינוך את המיפוי שישקף את המצב הקיים ואנחנו יודעים שהמצב לא טוב.

<סטס מרדכייב: בכלל לא טוב.

<רויטל דותן: אני אשמח, אני אומרת שוב, לקחתי את מספר הטלפון שלך, אנחנו ניפגש, אנחנו נעשה הכל כדי לאתר אותם.

<רויטל דותן: אין בעיה.

<סטס מרדכייב: אנחנו נעזור לכם.

<רויטל דותן: בשמחה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: קודם כל אני מאוד מודה לכל המשתתפים.

אברהם נגוסה: הדיון הוא מאוד חשוב.

אברהם נגוסה: אני מכיר את הנושאים האלה כי בנושא של קליטה ושילוב יוצאי אתיופיה, אותם הדברים שדיברנו היום הם גם שם.

אברהם נגוסה: מה שחשוב פה שכולכם ציינתם, הנכס הוא בני הקהילה.

אברהם נגוסה: נכס הדור הצעיר שנולדו פה, התחנכו פה, והם הנכס שיכולים לגשר ולהביא את שיתוף הפעולה האמיתי על מנת לשלב את הקהילה ולכן צריך לנצל במובן החיובי את הנכס הזה.

אברהם נגוסה: לכן מה שחסר הוא התיאום ושיתוף הפעולה עם בני הקהילה.

אברהם נגוסה: את זה צריך ליצור.

אברהם נגוסה: הקליטה כמובן היא מערכתית.

אברהם נגוסה: זו תכנית מערכתית, זה לא רק משרד אחד, אלא כל המשרדים וגם המשרדים בלעדי הקהילה לא יוכלו להצליח.

אברהם נגוסה: אני מבקש ממנהלת הוועדה שתקרא את הסיכום שלנו, את הסיכום הזה נעביר למשרדים הרלבנטיים דהיינו משרד הקליטה, משרד החינוך, צה"ל, הרשויות המקומיות.

אברהם נגוסה: אנחנו נבקש דיון עם הפורום הזה, אם צריך לעשות שולחנות עגולים שגם יוצאי קווקז יהיו שותפים, גם האקדמיה ומשרדי הממשלה, בשולחנות עגולים ביחד אפשר להגיע לפתרון כדי לקדם את הקהילה.

אברהם נגוסה: בבקשה מנהלת הוועדה.

<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת למשרדי העלייה והקליטה, החינוך הבטחון, צה"ל וכמובן האקדמיה ליצור שולחנות עגולים ובמסגרתם לתת כח לארגונים מן השטח כמו "מדור לדור" בלי לסמן את הקהילה, תוך שיתוף הקהילה בצורה דיאלוגית.

<אלון זיו: אם יורשה לי, יש עוד משרדים שהם רלבנטיים לנושא.

<אלון זיו: משרד החקלאות, משרד הרווחה.

<אלון זיו: סליחה אדוני היושב ראש, זה פשוט מאוד חשוב לסיכום.

<סטס מרדכייב: גם המשרד לבטחון פנים שיש להם תכנית.

<אלון זיו: משרד הפריפריה, משרד הבינוי והשיכון, נגב גליל ופריפריה.

אברהם נגוסה: בשולחנות העגולים כמובן שכל המשרדים צריכים להיות שם.

אברהם נגוסה: אנחנו מציינים כדוגמה.

<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת לראשי הרשויות עתירות יוצאי קווקז לשתף את הארגונים של יוצאי קווקז ואת בני הקהילה כדי לתת מענה לצרכי הקהילה תוך הקצאת משאבים.

<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת לכל המשרדים הנוגעים בדבר ללמוד מן ההצלחות.

<דנה גורדון שושני: אלה שהצליחו לתרום צריכים להוות מורי דרך לעתיד.

<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת להעביר ליעדם לאלתר את תקציבי 2015-2016 שאושרו.

<דנה גורדון שושני: זו בעצם קריאה למשרדי העלייה והקליטה והחינוך.

<אלון זיו: גם משרד החקלאות.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: אנחנו דורשים את התקציב מ-2015-2016 שהובטח להם, יש תקציבים שלא נוצלו ומשם צריך לדרוש.

אברהם נגוסה: המפתח הוא להקים את השולחנות העגולים ואז הדיון הבא יהיה עם שולחנות עגולים.

אברהם נגוסה: זה מה שאנחנו צריכים לעשות, ואנחנו נפנה למשרדים שציינתם את ההחלטה שלנו בליווי המכתב.

<סטס מרדכייב: אדוני ראש הוועדה, מה הדד-ליין לכל הסיפור הזה?

אברהם נגוסה: אנחנו נקיים עוד דיון תוך חודשיים.

אברהם נגוסה: המכתב יוצא היום-מחר.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים שיגיע כמה שיותר מהר.

אברהם נגוסה: דיון מעקב נעשה בעוד חודשיים.

אברהם נגוסה: לפני כן נפנה גם לכל המשרדים ליצירת שולחנות עגולים.

אברהם נגוסה: אי אפשר להצליח כשכל אחד פועל בנפרד.

אברהם נגוסה: זה מאוד חשוב, זה מערכתי וחשוב שנציגי הקהילה צריכים להיות שותפים בנושא.

אברהם נגוסה: לזה צריכה להיות גם משמעות תקציבית.

אברהם נגוסה: אמרנו, תוך הקצאת משאבים.

<רפאל איסייב: הערה חשובה, לא התראה של ארבעה-חמישה ימים.

<רפאל איסייב: קיבלתי ביום חמישי את ההזמנה.

<דנה גורדון שושני: בכנסת זה ככה בדרך כלל.

אברהם נגוסה: אנחנו נשלח את זה, זו הייתה הצעה שהוגשה לנו בדחיפות ולכן כך פעלנו.

אברהם נגוסה: תודה רבה לכולם.

אברהם נגוסה: אני נועל את הישיבה.