ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 300, 2016-07-17 09:30

אלי אלאלוף: בוקר טוב לכולם.

אלי אלאלוף: אני תמיד שמח לפגוש את החברים מירוחם.

אלי אלאלוף: זו הרגשת בית שיש לי, הרבה שנים אני נמצא בירוחם, חבל שזה בדיון קשה כזה, אבל מצאתי לנכון להתכנס היום בדחיפות ואני מודה לכל מי שבא, ליושב ראש ההסתדרות במיוחד, אבי ניסנקורן, שביקשתי ממנו להיות בדיון איתנו והוא נענה במקום, ואני יכול להגיד שזה היה כבר בתכנון שלו, וחבר הכנסת מיקי לוי וחברי אביגדור יצחקי, כנציג של שר האוצר.

אלי אלאלוף: היום אנחנו ה-17.7.2016, י"א בתמוז תשע"ו, השעה 9:41 ואני מתנצל על כך שהכניסה שלכם התעכבה בגלל הביקורת הביטחונית הנדרשת אצלנו.

אלי אלאלוף: הנושא שלנו היום זה מפעל 'אמיליה קוסמטיקס' שהזמין לשימוע, אמרו לי 28, פה אומרים 21, אז כל מספר הוא, לדעתי, מיותר, היינו צריכים לא להימצא במצב כזה.

אלי אלאלוף: אני חייב לקשור את הדיון פה עם דיון או עם עבודה קודמת, או דוח קודם שלי, שזה דוח העוני.

אלי אלאלוף: שנבין, פיטורים של עובדים מעל 20 שנה במפעל, בדרך כלל ברמת שכר דומה לשכר מינימום, זו הודעה מראש שמדרדרים לעוני.

אלי אלאלוף: מדרדרים את העובדים האלה, שעבדו שנים רבות, וגרים במקום שהוא מתפתח והוא בעיניי אחד המקומות הטובים לעתיד של האזרחים שלו.

אלי אלאלוף: אני מצטער על כך שמגיעים למצב שמפטרים, למרות שאפשר היה לתכנן את זה אחרת.

אלי אלאלוף: מצד אחד, חייבים להודות למפעל ולבעלים שהוא שנים רבות מחזיק מעמד כלכלית ובשנה האחרונה, שההידרדרות הכלכלית שלו או ההפסדים הראשונים שלו והוא כבר מביא לפיטורים של עובדים.

אלי אלאלוף: אני חושב שמי שבא לירוחם צריך לדעת מראש שכללי המשחק של תל אביב אינם תואמים את הצרכים של העיר ירוחם, שכולנו רוצים שרק תתפתח ואנחנו רואים את הפיתוח האדיר שיש בה.

אלי אלאלוף: לכן חשבתי לנכון להזמין דיון דחוף בעניין הזה ולנסות לעזור בכל צורה שהיא כדי שהרוח הזאת של הפיטורים האפשריים יתבטלו.

אלי אלאלוף: תדעו שאלה כללי המשחק שלי, זאת הכוונה שלי ואני חושב שזה נכון לעשות.

אלי אלאלוף: אני גם שמח לציין את כניסתו והצטרפותו לדיון של חבר הכנסת נחמן שי, ברוך הבא.

אלי אלאלוף: תרשו לי לפתוח עם יושב ראש ההסתדרות, זה בסדר?

<אבי ניסנקורן: לא, אני דווקא הייתי רוצה לשמוע.

מיקי לוי: אני ביקשתי הצעה לסדר, אדוני.

<אבי ניסנקורן: אני הייתי רוצה לשמוע קודם את הוועד ואת נציגי ה - - -

אלי אלאלוף: אתה רוצה הצעה לסדר?

אלי אלאלוף: אבל לא נדון בה.

מיקי לוי: לא, לא נדון בה, אני רק רוצה לתת את הדאגה שלי לגבי ההיקפים.

מיקי לוי: אני נחשפתי לכל תעשיית התמרוקים מזה חודשיים וחצי-שלושה, במסגרת הזאת, וזיהיתי את מגמת הפיטורים כבר לפני שלושה חודשים.

מיקי לוי: לצערי במפעל בדרום לא יצא לי לסייר, אבל סיירתי בד"ר פישר, סיירתי במפעל פארפארם, שהבעלים שלו יושב כאן, סיירתי במפעלי פרסיל, שהבעלים שלו יושב כאן.

מיקי לוי: התעשייה בסכנת קריסה, 3,500 איש.

מיקי לוי: חלק מהצרות נובעות מהרגולציה שאנחנו גורמים לה.

מיקי לוי: אני כבר אומר ליושב ראש ההסתדרות, תתכונן, מפעל פאר - - -

אלי אלאלוף: זה הצעה לסדר?

אלי אלאלוף: זה הודעה.

מיקי לוי: דקה, אני מסיים, אדוני.

אלי אלאלוף: לא, בואו נשחק פייר.

אלי אלאלוף: אתה יודע שבינינו תמיד - - -

מיקי לוי: נכון, אבל תן לי שנייה, עוד שני משפטים.

אלי אלאלוף: בבקשה.

מיקי לוי: אם אנחנו לא נדאג, הוא עומד לסגור מפעל של 80 עובדים, אתה יכול כבר לבקר אצלו, אצל פאר, והוא עומד לפטר כבר מפעל של 40, וד"ר פישר, שמביאים אנשים מכל יישובי הצפון, עומד לפטר אנשים בגלל שאנחנו לא יודעים לעשות את ההקלות.

מיקי לוי: מוצר אחד, שמשנים לו רק את הציור על המוצר והוא צריך לייצא אותו לסין, הוא צריך לעבור את כל הפרוצדורה של 10 חודשים, הייצור נעצר, הוא כבר איבד את ההזמנה והוא הולך לפטר עוד 80 עובדים מהמפעל שלו.

מיקי לוי: אני מביא אזהרה שאנחנו צריכים, אחרי שנגמור את הדיון הזה, לעשות דיון מקיף יותר בכל נושא התעשייה הזו.

אלי אלאלוף: יש תכנון לדון בחוק התמרוקים בזמן הקרוב ביותר.

אלי אלאלוף: אני לא רוצה להתחייב כדי שלא יתפסו אותי על תאריך מסוים, אבל זה בדרך, זה חוק כבד וכולל.

אלי אלאלוף: אנחנו בהחלט כולנו מודאגים מהמצב שתיארת.

מיקי לוי: תודה.

אלי אלאלוף: מי מנציגי העובדים רוצה לדבר?

אלי אלאלוף: תיאמתם ביניכם?

<פולה עמר: אני אדבר.

<פולה עמר: שמי פולה עמר, נציגת העובדים ב'אמיליה קוסמטיקס'.

<פולה עמר: אני עובדת 30 שנים במפעל 'אמיליה קוסמטיקס', עוד מהיותו מפעל מאוד מאוד קטן.

<פולה עמר: אני עדה לכך כמה המפעל התפתח וגדל ואנחנו גדלנו יחד איתו.

<פולה עמר: מדובר כאן בעובדים קשי יום, שנתנו את מרב שנותיהם ומרצם וכוחם בעבודה והיום הם מועמדים לפיטורים.

<פולה עמר: הם כבר קיבלו מכתבי שימוע לפני פיטורים, שזה אומר הרבה.

<פולה עמר: אנחנו כאן כדי למנוע את הפיטורים האלה, כי אנחנו יודעים, גם מצד ההנהלה, שזו רק פעימה ראשונה בטענה שזו הבראה.

<פולה עמר: לנו חשוב לציין, כמו שאתה אמרת, אנחנו בסך הכול עובדים כאן ברובנו בשכר מינימום, אף על פי שאנחנו עובדים כל כך הרבה שנים.

<פולה עמר: אם העובדים האלה יילכו היום הביתה, מאחורי כל עובד ישנה משפחה וסיפור שלם.

<פולה עמר: ישנה עובדת שחלתה פעמיים במחלת סרטן, והיום היא מועמדת, היא בגיל 57, אנחנו יודעים שהאנשים האלה, אם הם ייפלטו, אם הם יפוטרו הם לא ייקלטו למעגל העבודה.

<פולה עמר: זכויות הפנסיה שלהם ייפגעו ואנחנו יודעים מה יהיה הסוף, מצבם הכלכלי יילך ויידרדר ולכן אנחנו נעשה הכול כדי למנוע את הפיטורים שלהם.

אלי אלאלוף: טוב.

אלי אלאלוף: עוד מישהו מנציגי העובדים רוצה להתבטא?

אלי אלאלוף: מהמפוטרים דווקא, אלה שקיבלו את המכתבים?

אלי אלאלוף: אני רואה שיש פה נציגות.

<עליזה סרוסי: יהיה לי קצת קשה, אבל תבינו אותי.

<עליזה סרוסי: שלום לכולם, אני עליזה סרוסי, בת 56, חליתי במחלת סרטן פעמיים, עובדת 26 שנה במפעל, עובדת ניקיון שנשחקת ועושה את העבודה ברצון, בכיף, באהבה, במשכורת 4,500 שקל.

<עליזה סרוסי: הסוג של הפיטורין שלי זה סוג של נקמה מצד המנהל, ככה אני חושבת.

<עליזה סרוסי: ככה אני חושבת, זה נראה לי ככה, כי פניתי לוועד העובדים בשל בעיה מסוימת ומאז המצב התחיל להידרדר אצלי, ביחס, בצעקות כל בוקר מצד המנהל וניבולי פה.

<עליזה סרוסי: זה לא מתאים.

אלי אלאלוף: כשאת אומרת מנהל זה מר שאול שלח?

אלי אלאלוף: מי זה המנהל?

<עליזה סרוסי: מנהל משק, אפשר להגיד את השם?

אלי אלאלוף: כן.

<עליזה סרוסי: יורם שוקרון הוא מנהל המשק שלי, שפגע בי והסתכל עליי, כל בוקר כשאני הולכת להביא חומרי ניקוי ושקיות הוא מסתכל עליי 'כמה את לוקחת חומרים?

<עליזה סרוסי: מה את עושה עם זה?

<עליזה סרוסי: ' סליחה, אני באתי לעבוד, אני לא לוקחת את זה לבית, זאת השפלה.

<עליזה סרוסי: והוא צעק עליי לפני כולם ופגע בי לפני כולם.

<עליזה סרוסי: זה אחרי שמונה ניתוחים וניתוח ראש מאוד קשה, ובאתי והמשכתי לעבוד, באתי חולה לעבודה וזה לא מה שמגיע לי אחרי 26 שנה.

<עליזה סרוסי: איפה הכבוד?

<עליזה סרוסי: איפה היחס?

<עליזה סרוסי: ניהול כושל יש שם, לא העובד הפשוט אשם.

<עליזה סרוסי: אנחנו שבנינו את המפעל, הקמנו את המפעל, זה מה שמגיע לנו היום?

<עליזה סרוסי: זה לא מה שמגיע לנו.

<עליזה סרוסי: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה, גב' סרוסי.

<פולה עמר: אם אפשר להוסיף, ברשותך.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<פולה עמר: אני רוצה לציין שרוב המפוטרים הם נשים, נשים שהן נשים דעתניות, נשים שחושבות ומדברות בקול רם.

<פולה עמר: נשאלה השאלה הזאת את מנהלת משאבי אנוש, היא יושבת כאן והשאלה הזאת נשאלה והיא אמרה בפירוש, 'נשים דעתניות הן נשים ברשימה' ונשים יש להן הגבלה, מוגבלות, אמר רונן לפידות, זה הסמנכ"ל שכרגע אנחנו לא רואים אותו פה.

<פולה עמר: מה זה נשים מוגבלות?

<פולה עמר: נשים שתוך כדי עבודה נפגעו בעבודה, הן נפגעו בבריאותן בעבודה.

<פולה עמר: זאת עבודה סיזיפית וקשה.

<פולה עמר: אני אתן לך דוגמה, עוברים בקו ייצור 10,000 בקבוקים, הנשים האלה, שקוראים להן נשים מוגבלות, יום יום עם כף היד שלהן, בתנועה כזאת חודרנית, סוגרות 10,000 פקקים ויותר ביום.

<פולה עמר: אז תארו לעצמכם מה זה באמת עושה לבריאות שלנו.

<פולה עמר: אז נכון, כשהן נכנסו לעבוד, נכנסנו לעבוד, היינו יותר צעירים, זה היה לפני 30 שנה, כמו שאמרתי, כוחנו ומרצנו היו מותאמים לגיל הזה, היום, אחרי כל כך הרבה שנים שאותן נשים נפגעו, אז המקסימום שהם יכולים לתת, ה-100% שהם יכולים לתת זה 70%, אבל זה מה שהם מסוגלים לעשות והם עושים את זה באהבה וברצון ובמסירות גדולה לחברה, מתוך אכפתיות .

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: מישהו מהנהלת החברה רוצה?

<שאול שלח: כן.

<שאול שלח: אני שאול שלח, אני המנכ"ל של החברה.

<שאול שלח: קודם כל אני רוצה להתייחס ולהבטיח, בשביל זה יש שימועים, אני מתחייב, לא יפוטר - - -

אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת פרופ' מנואל טרכטנברג.

<שאול שלח: יש תהליך של שימוע שאני חושב שבשביל זה הוא נועד.

<שאול שלח: אנחנו נעשה אותו בידיים נקיות ובלב פתוח.

<שאול שלח: אני מתחייב שאני, באופן אישי, אהיה מעורב בכל שימוע שעובד יעבור ואף עובד לא יפוטר בגלל שהוא מוגבל ב-70%.

<שאול שלח: זה לא יקרה.

<שאול שלח: אני רוצה לחזור אחורה, אני חושב שאין ספק ואין ויכוח לגבי המצב של המפעל, המפעל נקלע למצב הזה בגלל שבמהלך השנים יש ירידה בהיקף הפעילות בשוק המקומי.

<שאול שלח: זה נובע מזה שהשוק הזה מפנה מקום למותגים מיובאים שבחלקם הגדול לא מיוצרים בארץ והמוצרים שהם תוצרת הארץ, הנתח שלהם הולך ויורד.

<שאול שלח: במקביל, חלק משגיאות וחלק כתוצאה מדברים טובים כמו העלייה של שכר המינימום, או הישגים שעובדים קיבלו, ואני שמח עליהם, בהסכמי עבודה, העלות של העבודה שלנו גדלה ואנחנו מתחרים על עלות של עבודה, אנחנו לא מתחרים על שום טכנולוגיה מיוחדת או דברים שיכולים לתת איזה שהוא יתרון תחרותי מנצח למפעל בתחום שלנו.

<שאול שלח: המצב של המפעל הלך והידרדר ואנחנו יודעים כבר הרבה זמן שהוא מצב לא טוב.

<שאול שלח: אנחנו מדברים פה על בעלים שמעולם לא משך שקל אחד דיבידנד ואין לו כוונה למשוך את זה - - -

<טל אוחנה: זה לא מדויק.

<טל אוחנה: תדבר על בחירת המותגים, שהם קניין רוחני מאוד מאוד משמעותי ב - - -

<שאול שלח: טל, אני מבקש שלא תפריעי לי, אני מבטיח - - -

<טל אוחנה: תדייק ב - - -

<שאול שלח: אני מדייק - - -

אלי אלאלוף: טל, ברשותך, בואו נקיים דיון - - -

<שאול שלח: אני מדייק לגמרי, הבעלים מעולם לא משך שקל - - -

אלי אלאלוף: קודם כל ההערה, כדי שזה ייכנס לפרוטוקול, היא ממלאת מקום ראש המועצה, טל אוחנה.

<שאול שלח: בי"ת, מפעל, לפני שפנינו בכלל לעובדים עם איזה שהוא נושא שפוגע בהם ואני חושב שאנחנו הנהלה מלאה רגישות לכל דבר שפוגע בעובדים, אנחנו קודם כל - - -

אלי אלאלוף: כמה שנים אתה מנהל את המפעל הזה?

<שאול שלח: אני מנהל אותו שנה וחצי.

<שאול שלח: ממאי שנה שעברה אנחנו מבינים שחייבים לנקוט בפעולות כדי להציל את המפעל הזה.

<שאול שלח: קודם כל עשינו חריש עמוק בכל דבר שלא מגיע לעובדי ייצור.

<שאול שלח: ביטלנו, לא פיטרנו רק, ביטלנו כמה משרות?

<אורטל עשור: 27.

<שאול שלח: 27 משרות ניהוליות החל משני חברי הנהלה, שזה שני סמנכ"לים, דרך כל השכבות הניהוליות האחרות.

<שאול שלח: זה 27 תפקידים שלא נמצאים יותר היום.

אלי אלאלוף: חבר'ה, אתם רוצים שנקשיב לכם גם?

<שאול שלח: זה לא משפט שדה.

אלי אלאלוף: בינתיים אני מנהל את הישיבה, ברשותך.

אלי אלאלוף: ואני מבקש גם מהצלמים לשבת.

<שאול שלח: אני גם לא מוכן - - - מאחורה ותגידו ש - - - למה?

<קריאה: היא פיטרה את - - -

אלי אלאלוף: לא, בבקשה.

אלי אלאלוף: גברת, לא שמעת שביקשתי מהצלמים לשבת?

אלי אלאלוף: תשבו, בבקשה.

<שאול שלח: חברים, אנחנו קודם כל פיטרנו מנהלים, מהנדסים, עובדי איכות, כל מי שמאכלס משרדים.

<שאול שלח: כתוצאה מזה מספר המכוניות בחברה ירד מ-47 ל-33, לא בגלל שאנחנו יכולים לקחת למישהו מכונית, אלא בגלל שפוטרו מנהלים ובעלי מכוניות.

<שאול שלח: קיצצנו כל הוצאה שהיא לא נוגעת לעובדים.

<שאול שלח: פה ושם בשוליים חברנו לקפה יותר זול, מנהלים בכירים ויתרו על שכר שלהם, אף עובד לא התבקש לעשות את זה וגם לא יתבקש לעשות את זה.

<שאול שלח: אנחנו חברה ממילא צנועה, אנחנו מנהלים צנועים עם משכורות נמוכות, בלי חשבונות הוצאות.

<שאול שלח: בכל החברה הזאת, כולל לי, אין כרטיס אשראי לאף מנהל.

<שאול שלח: כשאני צריך לטוס למפעל שלנו בחו"ל אני טס באקונומי, גם אם זה במושב האחרון של המטוס.

<שאול שלח: אני לא חושב שהמפעל הזה הוא מפעל מהסוג של בעלים שמושכים כסף ומנהלים שמשתכרים הרבה.

<שאול שלח: ואני רוצה להגיד, אני שמח שלעובדים שלנו יש תנאים טובים.

<שאול שלח: לעובדים שלנו יש תנאים טובים.

<שאול שלח: אני לא רוצה לשבת פה ולפרט אותם, הם תנאים טובים.

<שאול שלח: העובדים השיגו אותם במהלך שנים של עבודה קשה, אבל בתקופה שהמפעל הזה יכול היה להרשות לעצמו לתת את זה.

<שאול שלח: היום התפקיד שלנו זה להציל את המפעל הזה.

<שאול שלח: אף אחד מאיתנו, ואני יכול לדבר על עצמי, לא יותר קל לו ממישהו אחר לעשות את הפיטורים של עובד אחד אפילו.

<שאול שלח: לי זה קשה מאוד מאוד, אבל אני עומד מאחורי זה כי התפקיד שלי והאחריות שלי זה להציל את מקום העבודה של 90% מהעובדים.

<שאול שלח: אפשר להציל את מקום העבודה של 90% מהעובדים, והאלטרנטיבה שהיא מאוד מאוד קרובה, היא מילימטרים מאיתנו, זה שהמפעל הזה לא יתקיים יותר.

נחמן שי: מה האלטרנטיבה?

אלי אלאלוף: שהמפעל לא יהיה.

<שאול שלח: המפעל הזה הוא בדרך לסגירה, אנחנו לא ביקשנו שום סיוע, לא ביקשנו שום דבר.

<שאול שלח: אנחנו חושבים שהמפעל צריך לייצר לעצמו זכות קיום.

<שאול שלח: אנחנו פועלים ימים ולילות בצד של ההכנסות, שלא צריך לדבר עליהן פה, למפעל הזה יש סיכוי, יש לו כמה דברים בשוק האמריקאי, לא בשוק המקומי.

<שאול שלח: על השוק המקומי אנחנו לא בונים כלום, בסקירה של חבר הכנסת לוי הוא שכח להזכיר עוד כמה מפעלים שנסגרו, כמו מפעל מפואר שנקרא חלאבין שלפני שלושה חודשים פשט את הרגל ונסגר ופיטר עשרות עובדים.

<שאול שלח: אנחנו עוברים סיוטים על כל דבר שאנחנו צריכים לעשות ברגולציה ומה שמקלים עליו זה על היבוא, ואני כל הזמן שומע שהולכים להקל עוד ועוד על היבוא.

<שאול שלח: אם המדינה יכולה לעזור, היא יכולה לעזור בזה.

<שאול שלח: היא צריכה לחזק את ירוחם ולייצר שם מקומות עבודה, אנחנו לא יודעים לעשות את זה, אני חייב להציל את מקום העבודה של העובדים שלי ועשיתי את כל מה שאני יכול לפני שהגעתי לעובדים וזה לא מספיק, עובדה שזה לא מספיק, ואם מישהו חושב שאפשר להמציא איזה שהוא פטנט, שיציע אותו, אני בשמחה רבה אקבל אותו במקום לפטר עובד אחד אפילו.

<קריאה: אתה מפטר וקולט עובדים חדשים כל יום.

<שאול שלח: אנחנו לא קולטים עובדים חדשים.

<קריאה: כל יום - - -

אלי אלאלוף: שמענו.

אלי אלאלוף: בבקשה, סיים את דבריך, אדוני, אל תתייחס להערות ביניים.

<שאול שלח: אלה עובדים שלי, מה זה לא להתייחס אליהם?

אלי אלאלוף: זה יגרור אותנו לדיון לא מסודר, ברשותך.

אלי אלאלוף: תמשיך, בבקשה.

<שאול שלח: אנחנו מוכנים, אנחנו מנהלים את התהליך הזה כבר הרבה הרבה זמן, עברנו אותו בשלבים עם ההסתדרות מהמרחב עד תל אביב, ראש המועצה היה מחובר לכל הדרך.

<שאול שלח: עוד דחייה ועוד דחייה ועוד דחייה, וכל פעם 'תנו לי חודש' ובינתיים המצב במפעל לא מאפשר להמשיך ולדחות את זה.

<שאול שלח: אנחנו חייבים לצאת לחלק הזה של תכנית ההבראה, מיידית.

<שאול שלח: ואני רוצה להבטיח, לעובדים שלי קודם כל, אנחנו פתוחים ורוצים כל דבר אחר שיכול להציל את המפעל, אבל אני יודע, אני ישבתי על זה ימים ולילות, על כל מספר ועל כל מילימטר של משהו שאפשר לעשות אחרת.

<שאול שלח: אנחנו לא יכולים להציל את המפעל הזה בלי שהעובדים יירתמו, בלי שהם יהיו חלק מזה, אנחנו חברה של עובדים, אנחנו לא חברה של טכנולוגיה או של פטנטים או של מותג או של משהו אחר.

<שאול שלח: אנחנו חברה של עובדים, העובדים זה החברה, החברה זה העובדים.

<שאול שלח: אם העובדים לא יהיו חלק מזה ולא יירתמו לזה אי אפשר להציל את המפעל.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: יושב ראש ההסתדרות, בבקשה.

<אבי ניסנקורן: קודם כל אני מברך על הישיבה, אני חושב שזו ישיבה חשובה.

<אבי ניסנקורן: בואו נדבר על העקרונות.

<אבי ניסנקורן: עיקרון ראשון, המפעל צריך לעמוד בזכות עצמו ובאמת בסופו של דבר לעבור לפסים של רווחיות.

<אבי ניסנקורן: אני לא חושב שיש פה מישהו בחדר שחושב אחרת.

<אבי ניסנקורן: עיקרון שני, פיטורים זה צעד אחרון, צעד אחרון בטח במקום כמו ירוחם ולא צעד ראשון.

<אבי ניסנקורן: והעיקרון השלישי, מדינת ישראל צריכה לעזור לפריפריה ולמקומות כמו ירוחם.

<אבי ניסנקורן: אני שמח שנמצא פה אביגדור יצחקי, שידבר אחריי, אני מניח.

<אבי ניסנקורן: אלה שלושת העקרונות שאנחנו צריכים לעבוד לפיהם.

<אבי ניסנקורן: עכשיו, אני לא מקבל את מה שאתה אומר, לא מקבל.

<אבי ניסנקורן: ביום חמישי בערב היה אליי טלפון, הייתה הצעה שלי להקפיא את הפיטורים ולעשות השבוע ישיבה אצלי.

<אבי ניסנקורן: מי שסירב לזה זו הנהלת המפעל.

<אבי ניסנקורן: לא מקבל.

<אבי ניסנקורן: כשאתה מדבר פה בכזאת רגישות וכשהייתה הצעה לעצור את הפיטורים, להקפיא את השימועים, לעשות השבוע, לא עוד חודש, ישיבה אצל יו"ר ההסתדרות לחפש פתרון, אתם אמרתם לא.

<אבי ניסנקורן: אתם זה אתה, זה הבעלים, זה היועץ המקצועי - - -

<שאול שלח: זה - - -

<אבי ניסנקורן: לא, זה אתה, הבעלים והיועץ המקצועי שלך.

<אבי ניסנקורן: גם הבעלים.

<אבי ניסנקורן: אני לא מקבל את זה, לא מקבל, כי כשאנחנו מדברים על העיקרון של צעד אחרון אתה מדבר על אנשים שמחר אתה יודע, אתה שנה וחצי פה, הם 20 שנה פה - - -

<קריאה: 30 שנה.

<אבי ניסנקורן: 30 שנה, והם ייפלטו משוק העבודה ואין להם מקום עבודה אחר.

<אבי ניסנקורן: הם אנשים קשי יום, הם מקיימים בסופו של דבר את המשפחות שלהם, זה לא רגישות חברתית.

<אבי ניסנקורן: אני לא בטוח שאי אפשר להתייעל עדיין במקומות אחרים, אני עדיין לא בטוח שאין שומן שאפשר לייעל אותו, אפשר לעשות גם פתרונות בצד העובדים.

<אבי ניסנקורן: אני לא אומר שאי אפשר להירתם, אבל לבוא ולהגיד 'אנחנו ממשיכים עם זה בכל מחיר' ואתה מדבר איתי שבשימועים תהיה רגיש, איפה ההסתדרות?

<אבי ניסנקורן: איפה ועד העובדים?

<אבי ניסנקורן: בשביל זה בדיוק יש ועד עובדים והסתדרות, לא בשביל לסמוך על הרגישות שלך, כי אתם לא הוכחתם רגישות.

<אבי ניסנקורן: הרשימה היא לא הוכחה של רגישות, זו רשימה חסרת רגישות.

<אבי ניסנקורן: יש פה הטיה מאוד מאוד לא בריאה של נשים מול גברים פה.

<שאול שלח: אני יכול לענות באיזה שהוא שלב?

אלי אלאלוף: לא מיד.

<אבי ניסנקורן: אחר כך, אני לא הפרעתי לך.

<אבי ניסנקורן: בוא נגיד את האמת, אתה באת לפה לישיבה לפרוטוקול.

<אבי ניסנקורן: אני אומר לך, זה חמור מאוד.

<אבי ניסנקורן: חמור מאוד.

<אבי ניסנקורן: כשבא נציג משרד האוצר ביום חמישי ואומר 'אנחנו מוכנים לסייע, תקפיאו לצורך דיון מסודר' ואתם אומרים לא, זה חמור מאוד.

<אבי ניסנקורן: אני חושב שזאת גישה מאוד מאוד צרה, מאוד מאוד לא רחבה, ואני אומר בכוונה, אמרתי בעלים, כי בסופו של דבר הבעלים מעורב פה ואתה מקבל הנחיות מלמעלה.

<אבי ניסנקורן: לצערי שלחו אותך לפה כנראה כ - - - כדמות שאותה אפשר להתקיף.

<קריאה: עלה תאנה.

<אבי ניסנקורן: וחבל.

<אבי ניסנקורן: כי מה שהיה מצופה ממך היום, לבוא ולהגיד 'אני אחפש אלטרנטיבה, יש לי מצב קשה, אני צריך להבריא את המפעל, זה התפקיד שקיבלתי, זה תפקיד שמוטל על הכתפיים שלי, אבל אני אחפש אלטרנטיבה', ולחפש אלטרנטיבה זה לחפש אלטרנטיבה, זה לבוא ולהגיד שזה צעד אחרון, בואו ננסה למנוע אותו ביחד, ביחד זה גם עם המדינה, כי פה יש פריפריה ואנחנו צריכים להציל את הפריפריה וצריכים לקדם את הפריפריה, אבל ביחד נחפש אלטרנטיבה.

<אבי ניסנקורן: ולא להגיד אני ממשיך, אני רגיש, העובדים הם המפעל אבל אני ממשיך.

<אבי ניסנקורן: זה לא מקובל עליי.

<אבי ניסנקורן: זו גישה, לדעתי, לא מאוזנת.

<אבי ניסנקורן: כשהיו מצבים קשים אני ידעתי להבריא מפעלים, אני הבראתי את מגה, אבל היה לי שותף שראה איתי עין בעין, לא מישהו שאומר אפילו לא מחכים לישיבה אצל יו"ר הסתדרות וממשיכים בהליך פיטורים.

<אבי ניסנקורן: זה לא מקובל, זה הליך לא מאוזן.

<אבי ניסנקורן: לכן אתם צריכים לקבל החלטה, זה בסדר גמור שאתם תילחמו נגד כל העולם, אבל יש לזה תוצאות.

<אבי ניסנקורן: יש פה משהו לא מובן.

<אבי ניסנקורן: אם צריך לעשות הפסקה או לעשות עוד ישיבה, שהבעלים יבוא, אין בעיה, אבל אם אתה יושב פה אתה צריך להיות מסוגל לקבל החלטה, כמו החלטה פשוטה, לעכב פיטורים ולשבת ולחפש פתרון.

<אבי ניסנקורן: לא עוד חודש.

<אבי ניסנקורן: זו החלטה פשוטה, אין סיבה שהחלטה כזו לא תהיה בסמכות מנכ"ל, ביום חמישי אחרי שיחה עם יו"ר ההסתדרות ונציג האוצר.

<אבי ניסנקורן: אם לא, זה אומר דרשני לגבי הכוונה שלכם באמת ללכת לקראת ציבור העובדים פה במפעל.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה, אביגדור יצחקי, ואני מתנצל שהוא אמור לעזוב אותנו מיד אחרי דבריו.

אביגדור יצחקי: ירוחם היא עיר בהתפתחות מאוד גדולה, מה שקיווינו באמת הרבה מאוד שנים.

אביגדור יצחקי: רק לשם הדוגמה אנחנו מציעים היום 180 דירות שם במחיר למשתכן ויש 4,000 נרשמים.

אביגדור יצחקי: זאת אומרת שהביקוש לדירות בירוחם הוא גדול ואנחנו נמשיך ונפתח את העיר כמה שרק אפשר.

אביגדור יצחקי: יושבים על תכנית אסטרטגית, אבל קודם כל זה בעיקר בזכות האנשים שנמצאים בירוחם, בראשם ראש העיר והאנשים שעובדים איתו וממלא מקום ראש העיר ומנכ"ל העירייה שנמצאים פה, שבאמת עושים עבודת קודש ימים כלילות.

אביגדור יצחקי: ראש העירייה לא היה בכל העניין הזה.

אביגדור יצחקי: ביום חמישי בבוקר קראנו את ההסתגרות של העובדים במפעל, שר האוצר ביקש ממני, כמי שיש לו ניסיון גם מקצועי, רואה חשבון, גם הייתי מנכ"ל משרד ראש הממשלה, פתרנו, לא עם ניסנקורן, עוד עם עמיר פרץ, הרבה מפעלים הקמנו חזרה על הרגליים, מפעלי טקסטיל שבזמנו קרסו אחד אחרי השני, אבל מצאנו לעובדים פתרון בסוף ופתרון ראוי, וזה מה שחשוב בסוף, למצוא את הפתרון לעובדים.

אביגדור יצחקי: אני מוכרח לומר, קצת בשביל ההיסטוריה, המפעל הזה בירוחם הוקם לפני הרבה שנים על ידי האבא של מורי ארקין, ולימים מכרו את המפעל, למפעל יש שני מוקדים, האחד תרופות, השני קוסמטיקה, חברת פריגו קנתה את המפעל, את התרופות השאירה בידיה ואת החלק של הקוסמטיקה מכרה לבעלים הנוכחי של המפעל, הנ"ל לקח את כל המותגים של המפעל הזה ומכר אותם.

אביגדור יצחקי: אני יודע את הסכום, מבחינת צנעת הפרט אני לא רוצה להזכיר אותם, כך שהאמירה 'לא משך דיבידנד מהמפעל הזה', היא לא מדויקת בלשון המעטה.

נחמן שי: המספרים פורסמו.

אביגדור יצחקי: בסדר, אבל אני לא רשאי, חבר הכנסת.

אביגדור יצחקי: אני רוצה לומר - - -

אלי אלאלוף: אין לו את החסינות שלך.

אביגדור יצחקי: אני דואג לחסינות שלי בעצמי, זה בסדר.

אביגדור יצחקי: היום המפעל, אחרי שמכר את המותגים, מייצר פרייבט לייבל לשתי רשתות הפארמה הגדולות בישראל וגם למפעל סנו וגם לוולמרק בארצות הברית, לצורך זה הוא גם הקים מפעל בארצות הברית.

אביגדור יצחקי: המפעל לא רק במצוקה כספית גדולה, לעניות דעתי, אחרי שעיינתי בדוחות הכספיים, אני תמיד אומר שהדברים העיקריים, כשאתה מסתכל על מאזן, כרואה החשבון, זה המלאי פלוס הלקוחות החייבים אל מול ההתחייבויות לספקים ולבנקים, אז המצב הוא לא כזה גרוע באמת.

אביגדור יצחקי: זה נכון שהמפעל, על פי הדוחות המבוקרים שלו, הפסיד 5 מיליון שקל, או למעשה 7 מיליון שקל, אחרי שקיזזו את רווחי המפעל בארצות הברית, לפי דעתי גם אין כוונה של הבעלים לסגור את המפעל וזה נאמר בפה מלא.

אביגדור יצחקי: המפעל לא ייסגר, זה מפעל שיש לו הזמנות כרגע ויש לו דברים אחרים, הוא צריך להתייעל, הוא צריך להבריא את המוטיבציה ואת העבודה ואת כל מה שצריך על מנת להביא למצב שבו המפעל יעיל הרבה יותר.

אביגדור יצחקי: נדמה לי שיושב ראש ההסתדרות אמר פה בצורה הכי נכונה, אין שום בעיה לשתף פעולה על מנת להביא למערכת יחסי עבודה בריאה, שהיא היסוד של כל מפרט בריא.

אביגדור יצחקי: מה יוצא מכל העניין הזה?

אביגדור יצחקי: שהמפעל הזה יצליח לפטר?

אביגדור יצחקי: דרך אגב, אמרו לי שלא יפטרו את כל ה-21, אלא יפטרו רק חלק, ובסוף מה אמרתי להם?

אביגדור יצחקי: 'רבותיי, בואו, אני, שר האוצר שלח אותי', הוא חרד כי הוא חושב שהכבוד של הבן אדם זה קודם כל הפרנסה שלו, כל שאר הדברים אפשר להסתדר, אבל בן אדם שאין לו פרנסה, הוא פשוט מאבד את הכבוד שלו.

נחמן שי: אבל יש איזה שהיא תוצאה?

אביגדור יצחקי: שנייה, נחמן, אני אגיע.

אביגדור יצחקי: ואז באתי וביקשתי מהם, 'רבותיי, תשהו את מכתבי השימוע, זה עוד לא פיטורים, את מכתבי השימוע, אנחנו נשתתף במשא ומתן יחד עם ההסתדרות, איתכם ועם העובדים ונגיע לתוצאה, אני מניח, טובה ואם המדינה תצטרך לסייע היא תסייע.

אביגדור יצחקי: ובארוגנטיות, שמבחינתי היא טעות קריטית, כי ההתעקשות הזאת תביא הרבה יותר הפסדים למפעל מאשר היענות לזה ששר האוצר שולח בן אדם ובן אדם בכיר, שולח אנשי הסתדרות שמטפלים, עם יושב ראש ההסתדרות בטלפון, ומבקשים להיכנס להידברות כדי שגם אם בסוף יפוטרו עובדים הם יפוטרו בכבוד, ולא רק בתנאים המינימליים, כפי שהובטחו להם.

אביגדור יצחקי: זה אנשים שאתה שומע, אין להם לאן ללכת למקום עבודה אחר, אף אחד לא יקבל אותם בגיל הזה.

אביגדור יצחקי: ותאמין לי, הפרטתי מפעלים עם ההסתדרות, הפרטנו את אל על, הפרטנו את תעש, הפרטנו חצי מדינה, אבל בסוף עשינו - - - הכול בשיתוף פעולה עם העובדים, כי זה לא עובד אחרת.

אביגדור יצחקי: אם אתם חושבים שזה יעבוד אחרת, זה לא יעבוד אחרת.

אביגדור יצחקי: האיום הזה על סגירת המפעל הוא לא במקומו כי אתם לא מתכוונים לסגור את המפעל.

אביגדור יצחקי: המפעל הזה הוא פורה, הוא עובד, יש לו לקוחות, יש לו עובדים מסורים, ברובם.

אביגדור יצחקי: אני לא מבין את ההתנהגות הזאת.

אביגדור יצחקי: אני חושב שזו התנהגות ארוגנטית ממדרגה ראשונה ואני חושב שהמפעל כרגע, זה לא משנה לי מי, אם זה הבעלים או המנכ"ל או הנציג שלהם, יודיעו עכשיו שהם משהים את המכתבים ופונים לדיבור עם ההסתדרות ואם הם רוצים אנחנו נשתתף בעניין הזה בצורה כזו או אחרת, על מנת להביא את המשבר הזה לפתרון מהיר.

אביגדור יצחקי: ההסתדרות יודעת לטפל במצבים כאלה, אני כבר ראיתי אותם הרבה בעבודה.

אביגדור יצחקי: אני חושב שכל יום שהמפעל הזה סגור המפעל מפסיד כסף, כי הוא לא מייצר.

אביגדור יצחקי: אם הוא לא מייצר הוא מפסיד כסף.

אביגדור יצחקי: לכן אני קורא מפה, גם לבעלים, שאני לא ראיתי אותו, וגם לך, אדוני המנכ"ל, וגם למנהלת משאבי אנוש ולכולכם, תיענו לקריאתה של ההסתדרות, שבו איתה, תנו לזה עוד זמן, תקפיאו את מכתבי השימוע ובא לציון גואל.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: טל אוחנה, ממלאת מקום ראש המועצה, ואחר כך חברי הכנסת.

<טל אוחנה: מעולה.

<טל אוחנה: תודה רבה לכולם.

<טל אוחנה: אני בראשית דבריי מבקשת להודות לשר כחלון ולך, אלי, יושב ראש הוועדה, על ההיענות המהירה.

<טל אוחנה: שמונה בבוקר, טלפון ראשון, רואים שירוחם חשובה לכם, תודה רבה.

<טל אוחנה: אני רוצה לספר רגע שבביקור האחרון של השר, שהיה לפני כשבועיים, בעיקר הצגנו לו את תנופת הדיור, עם 3,000 יחידות דיור שהולכות ונבנות, ובסוף הדיון הזה הצגתי לו את נתוני האבטלה בעיר.

<טל אוחנה: אנחנו מדברים על 13% עד לא מזמן, כרגע הנוסחה קצת שונתה אז המספרים ירדו, בפועל 13% נותרו, כמובן שזה כפול ויותר מהממוצע הארצי וזה המצב הנוכחי, עוד לפני שאנחנו עתידים לאכלס כל כך הרבה משפחות.

<טל אוחנה: אני פונה כאן אליך, יושב ראש הוועדה, וחברינו ממשרד הכלכלה, אנחנו לא מקבלים היום תשובות מה תכנית העבודה שלהם כדי להתמודד עם מצב האבטלה בעיר, וכפי שאמרתי, הדבר הזה רק - - -

אלי אלאלוף: יש פה נציג משרד הכלכלה?

<טל אוחנה: נמצא פה מנהל מחוז במשרד הכלכלה, מר אמיר מדינה, והדבר הזה חייב להיסגר וכמה שיותר מהר.

<טל אוחנה: אני רוצה להגיד משהו על עניין המותגים.

<טל אוחנה: הסיפור הזה של מכירת הקניין הרוחני, ממש בראשית הרכישה של המפעל, הפירוש של הדבר הזה זה להמית, זה בעצם מסכן את האיתנות הכלכלית של המפעל קדימה.

<טל אוחנה: זה היה ברור מלכתחילה.

<טל אוחנה: מי שאחראי למותגים האלה, מי שבנה אותם, את האיכות שלהם בשוק ואת ההון שהם קיבלו בעבורם זה העובדים שיושבים כאן.

<טל אוחנה: הם עבדו מאוד מאוד קשה, שעות לא שעות, משמרות, כדי להביא את קרליין, נטורל פורמולה ונקה למקום שהיום הם נמצאים בשוק ולכן הם נמכרו בסכום כזה גבוה ואי אפשר להגיד שהמפעל מפסיד, כי אם לוקחים את הסכום הראשוני ומסתכלים קדימה, אנחנו עדיין לא בשורת הפסד.

<טל אוחנה: של מי האחריות?

<טל אוחנה: כמובן שלהם, האחריות היא פה, של כולנו, אני מסכימה עם אביגדור יצחקי, אי אפשר לעשות צעדים חד צדדיים, זה לא הגיוני, הדברים צריכים להיעשות בהסכמה.

<טל אוחנה: יושב ראש ההסתדרות, נתת את הדוגמה של מגה, שהיא הרבה יותר חמורה וגרועה, וגם שם הגיעו להבראה, אין סיבה שבמקרה הזה יעשו צעדים חד צדדיים ופיטורים הם לא צעד ההתייעלות היחיד בסיפור הזה, יש עוד כמה דברים שצריכים לעשות.

<טל אוחנה: פתחת בדוח העוני, אלי, אני רוצה להגיד לך שאלה העניים, העובדים של מדינת ישראל.

<טל אוחנה: לא צריך שהם ייפלטו משוק העבודה כדי להגדיר אותם כעניים, כבר עכשיו במצוקה של היום, כשהם משתכרים בשכר מינימום הם עניים.

<טל אוחנה: כשאמא שיושבת פה, אני לא אזכיר את שמה, לא יכולה לשלם 500 שקל לקייטנה והולכת לאבא שלה, שמתפרנס מקצבת הבטחת הכנסה של 2,000 שקל, כדי לתת לי עשרה צ'קים של 50 שקל כדי שהילד שלה יהיה בקייטנה, זה עוני, וזה עוני קיומי ונוכחי כבר עכשיו.

<טל אוחנה: אני רוצה באמת להגיד תודה לנציגי ההסתדרות שמלווים את הסיפור הזה, לוועד שעומד עיקש כבר שנה שלמה ואומר באחריות, 'במפעל הזה לא יהיו פיטורים.

<טל אוחנה: אנחנו לא שולחים אף אחד הביתה'.

<טל אוחנה: הם עומדים באמת במסירות נפש.

<טל אוחנה: אני רוצה להגיד לכם תודה על הדבר הזה, זה לא מובן אליו.

<טל אוחנה: פרשת השבוע, ההפטרה, בפסוק אנחנו מצווים לעשות משפט ואהבת חסד, לשם כך באנו לכאן.

<טל אוחנה: אם היינו רוצים רק משפט היינו מחכים לדיון מחר בבית הדין לעבודה ומחכים שהשופט יכריע, אנחנו כאן כדי להגיד כולנו יחד, רוצם לעשות גם צדק וגם קצת חסד.

<טל אוחנה: כשהבעלים שלך קנו את המפעל בירוחם אני מאמינה שעברו להם קצת יותר אידיאלים בראש מאשר רק שורת הרווח.

<טל אוחנה: אז עכשיו האידיאלים האלה צריכים להיתרגם, עכשיו הם צריכים להיתרגם יותר מאי פעם.

<טל אוחנה: שום משפחה לא יכולה להרשות לעצמה ללכת הביתה, אין לנו פתרונות עבורם.

<טל אוחנה: אין לנו פתרונות עבורם, אנחנו כולנו כאן ואנחנו הוכחנו לכם כרשות כמה הליכי רגולציה קיצרנו בחודשים על חודשים, חרגנו מסמכויותינו ובלבד שהמפעל ימשיך לעבוד ולהתקיים.

<טל אוחנה: אני מקווה שנצא כולנו היום, אלי, עם בשורות עוד לפני שנצטרך להגיע לבית הדין לעבודה מחר בבוקר.

<טל אוחנה: תודה.

אלי אלאלוף: בעזרת ה'.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה, נחמן שי.

נחמן שי: בוקר טוב.

נחמן שי: תודה רבה לך קודם כל, אדוני היושב ראש, שכינסת את הישיבה בדחיפות הכי גדולה, אפילו לא חיכית שנשיאות הכנסת תדון בזה ותעביר אליך, הוכחת שמה שחשוב לך זה העניין עצמו ולא הקשקושים שמסביב ותודה רבה.

נחמן שי: אני גם מודה למשתתפים האחרים שבאו הנה, כי זה מראה שירוחם חשובה לנו ותעסוקה בירוחם חשובה לנו, ולא רק ירוחם, אלא הדרום והפריפריה וכל הדברים שאנחנו שומעים.

נחמן שי: זה חשוב לנו, זה יקר לנו וזה חלק מעבודה שאנחנו מקדישים לה את כל זמננו.

נחמן שי: אני מעריך מאוד את העובדה שאביגדור היה שם און דה ספוט, אני לא יודע מאיפה הגעת באותו רגע, איפה יירטו אותך על מפת הארץ - - -

אביגדור יצחקי: הייתי צריך להיות בצפון.

נחמן שי: אוקיי, אז שינית את הווייז.

נחמן שי: אין לי ספק, השילוב הנכון כרגע יושב אצלנו בחדר, בין אביגדור, הממשלה, לבין ההסתדרות לבין הנהלת המפעל, וכמובן הרשות המקומית והסביבה שתומכת, זה הכול.

נחמן שי: לדעתי לא צריך לעשות שום דבר, אלא, אחת, להקפיא את הפיטורים האלה, להקפיא אותם, להשהות אותם, תקרא לזה איך שאתה רוצה, אתה מבין את האווירה, לא רק בחדר הזה, לא רק בכנסת הזאת, אלא בציבור כולו.

נחמן שי: הציבור לא יקבל פיטורין בירוחם, לא יקבל.

נחמן שי: הוא לא יקבל מפני שלא יכול שמדינת ישראל, שסך הכול רמת החיים בה טובה, לא כמו מה שכרגע מספרת לנו טל, על משפחה ואבא שמקבל קצבת זקנה או גמלה וצריך לשלם בעשרה צ'קים של 50 שקל.

נחמן שי: זה לא עובר.

נחמן שי: אז נכון, אתם שם וזה קשה לכם, אני יודע שלנהל מפעל שם יותר קשה מאשר במקומות אחרים, קחו על עצמכם את הזמן הזה, קודם כל תנו אוויר לנשימה לעובדים שבאו הנה ובכלל לעיר, תנו לה את המרחב הזה.

נחמן שי: עכשיו, תשמע את עצת האנשים שמנוסים בזה, אני מכיר את שניהם, אני יודע שהם יודעים לעשות את זה, שבו איתם ביחד ותפתרו את הבעיה הזאת, אפשר לעשות את זה.

נחמן שי: ואם המדינה מתגייסת לעזור, ואני מאמין, שמעתי את זה עכשיו שחור על גבי לבן מפיו של אביגדור, היא מוכנה לעזור, זאת העזרה שאתם זקוקים לה.

נחמן שי: תדחו את הפיטורים, זה יביא רוח חדשה לכל העניין הזה וזה הדבר שצריך לעשות.

נחמן שי: אני לא נכנס, אני שמעתי אותך, אני מאמין שאתה מדבר בכנות, אני שמעתי שאתה עשית קיצוצים וכן הלאה.

נחמן שי: אני מאמין לך, אני לא חושב שאתה מטעה פה מישהו, יחד עם זאת כנראה שיש סיפור מאחורי הסיפור ויכול להיות שכן הוצאתם מהמפעל הזה את מה שאפשר היה להוציא ורוקנתם משהו יקר ערך שהיה בו ועכשיו אין בו, יכול להיות, אני לא יודע, בבירורים תעשו את זה, אבל קודם כל גלולת ההרגעה הראשונה שכולנו צריכים לקחת, לדחות את הפיטורים, לפתוח את המפעל לעבודה מחדש כי כל עוד שהוא סגור זה רק הורס אותו ופוגע בכם.

נחמן שי: תנו חודש, אם תצטרכו את הגיבוי של הכנסת, אני אומר לך, 120 מתוך 120 יעמדו איתנו בעניין הזה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: תאפשרו לי לתת לנציגה, גם בעלת מפעל, נורית הראל, בבקשה, מד"ר פישר ואנחנו נחזור.

<נורית הראל: נורית הראל, הבת של אלי פישר, בעלים, כך שיש לכם פה בעלים בחדר, של מפעלי ד"ר פישר, דור שני, אני מנהלת אותו, אני יושבת ראש משותפת עם אחותי מזה כמעט עשר שנים.

<נורית הראל: אני רוצה להגיד לכם שאתם מפספסים את התמונה הגדולה.

<נורית הראל: התמונה היא לא המפעל הזה, ויסלחו לי עשרות העובדים שנראים כמו העובדים שלי, נאמנים, חרוצים, אני מסובבת את הגב ואני יודעת שכל בקבוק יוצא הכי טוב שאפשר ובאמת הם נותנים את נפשם וגם העובדים שלי עשרות שנים.

<נורית הראל: אתם מפספסים את התמונה הגדולה, תעשיית התמרוקים במשבר.

<נורית הראל: הוא הזכיר את מפעל חלאבין שנסגר לפני כחודשיים ועשרות עובדים הלכו הביתה, בלי דיון חירום, הם פשוט הלכו הביתה.

<נורית הראל: ועוד עובדים יילכו הביתה.

<נורית הראל: יושבים פה תעשיינים, יושבים איתי תעשיינים נוספים, המפעלים בקשיים, הרגולציה לא מאפשרת לנו לעבוד.

<נורית הראל: אני הפסדתי הזמנה בארצות הברית ואני אסביר למה.

<נורית הראל: יש חוקים במדינת ישראל למקדמי הגנה משמש, החוקים בארצות הברית הם אחרים, אני רציתי לספק, אבל עד שאני אקבל שישה חודשים רישיון ממשרד הבריאות הם לקחו יצרן אחר ולא רצו אותי.

<נורית הראל: הפסדתי הזמנה כי אני מחכה לרישיונות.

<נורית הראל: אנחנו רוצים לייצר סבון ידיים לאיזה מבצע, לרשת גדולה, לוולמרק בארצות הברית, אני לא יכולה, רישיון שלושה חודשים, הם רוצים לצאת במבצע לכריסמס, נגמר העסק.

נחמן שי: תסבירי למה.

<נורית הראל: אני אסביר.

<נורית הראל: משרד הבריאות, יש לנו רגולציה ייחודית בעולם.

<נורית הראל: בארצות הברית ואירופה, בואו נתייחס לשם, אין צורך לרשום תמרוק, אני רוצה לצאת עם סבון, יש חוקים, אני עומדת בהם, אני מודיעה לאיחוד האירופאי, קוראים לזה נוטיפיקציה, 'אני יוצאת' ואני יוצאת לשוק למחרת.

<נורית הראל: אם אני עבריינית, עברתי על החוק, עבירה פלילית, יתבעו אותי לבית הכלא.

<נורית הראל: בארץ אנחנו מיוחדים, כל סבון ידיים שאני רוצה לצאת איתו אני צריכה רישיון מראש ממשרד הבריאות להרכב, למה אני הולכת לכתוב, ריח נפלא, ריח מקסים, ריח אחר.

<נורית הראל: יש להם כוח אדם מצומצם, הם עובדים בחריצות אלה שעובדים, אבל הם מעט מדי ולוקח להם בין שלושה חודשים לשישה חודשים לתת לי רישיון.

<נורית הראל: בסך הכול רציתי לצאת עם סבון ידיים, לא מדברת על קרם פנים, קרם הגנה משמש, מוצרי תינוקות וכו'.

<נורית הראל: יש רגולציה אירופאית, רוצים לאמץ אותה, עשר שנים אנחנו בשולחנות עגולים, בדיונים בכנסת, בוועדה - - - אני בכלל באה מעולם המחקר אז אני יודעת להגיד regulatory impact assessment, למדתי המון מונחים בשנים האחרונות.

<נורית הראל: כלום לא קורה.

<נורית הראל: חבר הכנסת מיקי לוי היה אצלנו, היו אצלי שרים וראשי משרדים, מנכ"ל משרד האוצר ומנכ"ל משרד הכלכלה, כולם הבטיחו לעשות, קיבלתי כתף חמה, קבוצת תמיכה נהדרת וכלום לא נעשה.

<נורית הראל: אנחנו נלחמים יום יום, אני רוצה להגיד לכם, המפעלים מוציאים את קווי הייצור לחו"ל, גם 'אמיליה' הקימו בחו"ל, גם האחרים מקימים בחו"ל וגם אנחנו שוקלים להקים בחו"ל, כי בלתי ניתן לנהל את זה - - -

אלי אלאלוף: ד"ר נורית הראל, בבקשה, אני חייב ל - - - אל"ף, אני לא רוצה לנחם אותך, כי זה עובדה, כל מה שאמרת זה אמת.

<נורית הראל: עוד מילה אחת.

אלי אלאלוף: לא, יש גם בעיית זמן לכולנו.

<נורית הראל: משפט קצר.

<נורית הראל: אני חושבת שהממשלה - - -

אלי אלאלוף: תני לי להסביר לך משהו.

אלי אלאלוף: כשדנו בכל החוקים של הקורנפלקס וקומפני ואחר כך של הרוקחים דנו בנושא הזה של התמרוקים.

אלי אלאלוף: הבטיח לנו משרד הבריאות שזה אוטוטו מגיע.

אלי אלאלוף: אני אתן לך לפני סוף הישיבה תאריך לדיון, אני יודע שכל הדברים שאמרת, איך לכתוב על התווית וכל הדברים האלה, זה אחד הדברים השטותיים שראיתי בעולם.

אלי אלאלוף: אז אנחנו נתמודד עם זה, לא לשכוח, אנחנו רק השנה הראשונה בתפקיד, נתמודד ותהיה לנו הצעת חוק בעניין.

<נורית הראל: אני רק רוצה מילה אחרונה, אם אפשר.

אלי אלאלוף: אני מציע שלא.

אלי אלאלוף: באנו לפתור את הבעיה, אנחנו באנו לדבר על המפעל בירוחם ואנחנו רוצים לצאת עם מסקנות על המפעל בירוחם.

<קריאה: אני יכולה?

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת.

מנואל טרכטנברג: כן, תודה, אדוני היושב ראש.

מנואל טרכטנברג: הדיון הזה, חשיבותו הרבה מעבר - - -

אלי אלאלוף: מי שרוצה לדבר, שיכתוב את השם והתפקיד.

מנואל טרכטנברג: החשיבות של הדיון חורגת הרבה מעבר למה שאנחנו דנים נקודתית ואני רוצה להסביר.

מנואל טרכטנברג: בעיניי זה מקרה בוחן כמה מדינת ישראל על כל מרכיביה רצינית לגבי הפריפריה.

מנואל טרכטנברג: הרי מה קורה?

מנואל טרכטנברג: העיר ירוחם זה המקרה הכי טוב שיכולנו לחלום עליו, מבחינת הנהגה עירונית יוצאת מן הכלל, שמצעידה את זה קדימה, יש השקעות שם בדיור, יש התפתחות, יש את מחנות צה"ל שעברו לשם, הכול כאילו ניתן כדי שזה יפרח, אבל מה?

מנואל טרכטנברג: צריך תעסוקה.

מנואל טרכטנברג: ואם אנחנו נזנח את העניין של התעסוקה דווקא כשהכול קורה בצורה הכי טובה שאפשר להעלות את הדעת, גמרנו את הסיפור.

מנואל טרכטנברג: אז זה רגעי המבחן שלנו כמדינה וכולם צריכים להירתם לזה, גם המדינה, גם ההסתדרות וגם הסקטור הפרטי.

מנואל טרכטנברג: מפעל בירוחם זה לא כמו מפעל במרכז הארץ.

מנואל טרכטנברג: יש אמנה בלתי כתובה בין הבעלים, בין המפעל, לבין ירוחם.

מנואל טרכטנברג: מה היא אותה אמנה בלתי כתובה?

מנואל טרכטנברג: מקבלים לא מעט הטבות כשבאים לשם, למפעל, אבל צריך להבין שאז העובדים זה העיקר, לשמר את העובדים, לטפח אותם, לתת להם שכר הוגן.

מנואל טרכטנברג: זו האמנה הבלתי כתובה ואי אפשר להפר את האמנה הזאת.

מנואל טרכטנברג: אבל אני רוצה בצורה קונקרטית להגיד את הדבר הבא.

מנואל טרכטנברג: כשמפעל נקלע לקשיים, לא חשוב אם זה קיוסק או זה חברת טבע, יש הרי חוסר איזון בין הכנסות להוצאות, איך ניגשים להבריא מפעל שנקלע לקשיים?

מנואל טרכטנברג: אפשר לשים את הדגש על הורדת ההוצאות או על גידול בהכנסות.

מנואל טרכטנברג: אני שמעתי אותך היטב, אמרת 'אין לנו מותגים', אין לנו זה, אין לנו זה, כלומר צד ההכנסות, אי אפשר להתמקד בו 'ולכן כל מה שנותר לנו זה להוריד את צד ההוצאות'.

מנואל טרכטנברג: מה זה להוריד הוצאות?

מנואל טרכטנברג: מכיוון שזה מפעל עתיר עבודה זה לפטר עובדים.

מנואל טרכטנברג: לא כך, צד ההוצאות במובן של שכר, אין פה שומנים, אתה תיארת את זה, אין שומנים, זה צריך להיות נתון, לא נוגעים בזה וכל המאמץ צריך ללכת לצד ההכנסות, האם ניתן להעלות את ההכנסות?

מנואל טרכטנברג: אז אני אגיד לך משהו ככלכלן, אלא אם כן אתה מייצר כרכרות במקום מכוניות, כלומר ששייך לעידן אחר, כל מפעל, קטן כגדול, יכול, אם הוא פועל נכון, להעלות בצורה משמעותית את צד ההכנסות, אבל אתם עשיתם את ההיפך.

מנואל טרכטנברג: ברגע שמכרתם את המותגים גמרתם את הסיפור, זה כאילו אמרתם 'כל מה שנשאר זה איזה שלד כזה וכל מה שנשאר כרגע להבריא זה להוריד את ההוצאות'.

מנואל טרכטנברג: רבותיי, תעשו תכנית לא רק את מי לפטר ואת מי לא, כי שם לא נוגעים, תעשו תכנית מול האוצר ומול ההסתדרות על פיתוח עסקי של מותגים חדשים, של יצוא, של טכנולוגיות חדשות.

מנואל טרכטנברג: אין דבר כזה שאי אפשר להכניס טכנולוגיות, הצגת את זה כאילו זה חקלאות במאה ה-19.

מנואל טרכטנברג: כל מפעל, אני אומר לך, גם קיוסק, יכול להכניס טכנולוגיה חדשה ועל כן להעלות את ההכנסות.

מנואל טרכטנברג: לכן, מה שאני דורש מכם, כי אחרי שאני שמעתי אותך, כל דבר שלא תעשו בדרך הזאת זה רק לקנות זמן ובעוד חודש, בעוד חצי שנה נהיה באותו מקום, או יותר גרוע.

מנואל טרכטנברג: כשאתה שם את כל יהבך על צד ההוצאות סימן שאין עתיד למפעל.

מנואל טרכטנברג: ראינו את זה אינספור פעמים, אתה רק קונה זמן.

מנואל טרכטנברג: לא, האוצר מוכן לעזור, תשמע, זה לא דבר של מה בכך, גם ההסתדרות מוכנה לעזור, אז תלכו כל כולכם על צד ההגדלה של מנעד המוצרים, של יצוא, של עוד ועוד קו ייצור, על זה תלכו, האוצר יעזור בהשקעות.

<שאול שלח: המדינה עושה הכול שלא נעשה את זה, אדוני.

מנואל טרכטנברג: אבל שמעת שהמדינה מוכנה לעזור.

אלי אלאלוף: לא, אני מציע - - -

<שאול שלח: זה רק אומר - - -

מנואל טרכטנברג: והדבר השני, מה ששמענו מנורית, על העניין של הרגולציה.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להגיד לך, הרגולציה הזאת היא לא תמימה, הרגולציה הזאת משרתת אינטרסים, צריך לקרוא לילד בשמו ואני אומר לך שאם לא נעשה פעולה מסיבית, דרסטית, מהירה, כדי להוריד את כל הכללים האלה ששייכים גם לעידן אחר, אז פעם זה יהיה המפעל הזה ופעם זה יהיה המפעל הבא.

מנואל טרכטנברג: מילה אחרונה.

מנואל טרכטנברג: אני מבקר לעתים בירוחם בשקט, בלי תקשורת, לא כשיש אירועים חריגים, את יודעת את זה, אלא כי אני חושב, כמו שאמרתי בתחילה, שזה מקרה בוחן.

מנואל טרכטנברג: באמת, עתיד הפריפריה, לטובה או לרעה, ייחרת שם, איך אנחנו נפעל מול ירוחם ויש לנו פה הזדמנות פז לפעול.

מנואל טרכטנברג: ומילה אחרונה, שלשום סוכלה צבאית בטורקיה עם פלאפון.

מנואל טרכטנברג: זה הרבה יותר קל לסכל פיטורים של עובדים עם פלאפון.

מנואל טרכטנברג: כל מה שאני רוצה להגיד לך שבעידן שאנחנו חיים נגמר הסיפור של בחדרי חדרים, החלטות שמתקבלות בהנהלה, הכול שקוף והחברה בישראל לא תיתן לכם לפטר את העובדים.

אלי אלאלוף: תודה, מנו.

אלי אלאלוף: אני מעריך, אבל מחיאות כפיים זה אסור בכנסת.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: עדי שאולי, בבקשה, נציג התעשיינים, שמחזיק קרן גדולה יחד עם ההסתדרות ויחד עם המדינה.

אלי אלאלוף: איפה הקרן הזאת?

<עדי שאולי: אז אל"ף, אנחנו באמת לא יודעים מדוע החברה לא באה ופנתה לקרן המצוקה, אין לנו שמץ של מושג.

<עדי שאולי: זה אחת.

אלי אלאלוף: וקרן מעגלים זה גם למצוקה?

<עדי שאולי: קרן מעגלים זה משהו אחר.

אלי אלאלוף: הקרן הזאת, המפורסמת, למה, היא לא שומעת על מצוקות?

אלי אלאלוף: היא לא יכולה לגשת בעצמה?

<עדי שאולי: קרן מעגלים, התפקיד העיקרי שלה זה למנוע את השחיקה של עובד - - -

אלי אלאלוף: מה?

אלי אלאלוף: כנסים בהילטון תל אביב?

<עדי שאולי: לא, נהפוך הוא.

<עדי שאולי: אבל אני מדבר על משהו אחר.

אלי אלאלוף: נשמח שתדונו פעם, נקיים דיון פה על - - -

<עדי שאולי: אנחנו נשמח לטפל גם בזה, אבל אני רוצה לגעת בנקודה שעמנואל אמר.

אלי אלאלוף: פרופ' טרכטנברג, לא כולם יודעים שזה מנואל, לא עמנואל.

<עדי שאולי: צעד דרסטי זה לטפל ביצוא, לא צריך תקנות בשביל זה, כמו שאתה חוזר.

<עדי שאולי: היום, לבטל את היצוא או את הרישיון ליצוא של אותם מפעלים שמייצאים לחו"ל, שהמוצר לא נמכר בישראל, זה בחתימת השר.

<עדי שאולי: וגם עד שהתקנות יעברו ועד שתהיה החלה של התקנות אנחנו נעבור בין חצי שנה לשנה, אולי לשנתיים, כי אנחנו כבר שבע שנים שם.

<עדי שאולי: לכן מחר בבוקר, או אפילו היום אחר הצהריים, כבוד השר יכול לחתום על הצו למנוע ולבטל את אותו תהליך רגולטורי שמעכב את היצוא הישראלי.

<עדי שאולי: אנחנו התרענו בשנה שעברה ולפני ארבעה חודשים על קיטון ביצוא בענף התמרוקים ב-10% - - -

מיקי לוי: בשוק המקומי אין - - -

<עדי שאולי: אנחנו מדברים על המשך הקיטון בעוד 8% עד 10% ל-2016, בסוף 2016 אנחנו מדברים על - - - הממשלה בשנה שעברה ביטלה את כל המכסים ויש פה הצפה של מוצרים ביבוא שפוגעים בתעשייה הישראלית ופוגעים בשוק המקומי, אז הדבר היחידי שנותר לנו זה רק היצוא וגם פה המדינה, עוד פעם, בנטל רגולציה, באה ועוצרת את היצוא.

<עדי שאולי: אז צעד דרסטי זה מחר בבוקר ששר הבריאות יחתום על הצו וישנה את מה שהוא צריך לשנות כדי שהיצוא ייפתר, לא צריך לחכות לתקנות, התקנות זה בסדר גמור, אנחנו רוצים שיהיו תקנות, כי זה יהיה מסודר, אבל יצוא לא קשור לתקנות ולא צריך לחכות להן.

אלי אלאלוף: כממונה על הנושא של התמרוקים בתעשייה הוצאת פנייה כזאת?

<עדי שאולי: ברור.

<עדי שאולי: הוצאנו, חבר הכנסת מיקי - - -

אלי אלאלוף: אפשר לקבל, בבקשה, את ההתכתבות?

<עדי שאולי: תקבל את כל ההתכתבויות, כולל שאילתה שחבר הכנסת מיקי לוי הוציא לשר שאמר שזה בתקנות.

אלי אלאלוף: אוקיי, אני פעם ראשונה רואה את זה.

<עדי שאולי: תקבל מאיתנו.

מיקי לוי: אני מבקש, את הזמן שלי לתת לשניים, את ארבע הדקות שלי - - -

אלי אלאלוף: מי אמר שזה ארבע דקות?

מיקי לוי: אחד כאן ואחד כאן, כי הבטחתי להם, הבאתי אותם.

אלי אלאלוף: יש לי רק בקשה, נשאר לנו פה סך הכול עשר דקות.

אלי אלאלוף: כל מי שמתכונן לדבר על דברים שאינם קשורים למפעל של ירוחם בשלב זה לא יהיה.

אלי אלאלוף: אני מודיע, גמרנו את הסיפור על מדיניות כללית בנושא התמרוקים.

אלי אלאלוף: זאת הסיבה של ההתכנסות ובשביל זה גם שר האוצר וגם ניסנקורן וגם אני החלטנו לקיים את הישיבה היום, אז אנא מכם, תתעלמו מכל - - - זה לא שזה לא ירד והאסימון לא מטופל כרגע, אנחנו נטפל, אבל כרגע אני מבקש ש - - -

<ליאור לוי: וכשהמפעלים של שנינו ייסגרו ננהל דיון ספציפי על המפעלים שלנו?

אלי אלאלוף: אל תפריע לי באמצע, בבקשה.

אלי אלאלוף: אך ורק על המפעל של ירוחם.

מיקי לוי: אז אני אגיש, ברשותך, בקשה להצעה לדון בכל ענף הקוסמטיקה, כי הרעות החולות הן כל כך רחבות שמחר יהיה גם את המפעל שלו וגם את המפעל שלו.

אלי אלאלוף: אתה רוצה גם לסכם את הדיון, מיקי?

מיקי לוי: לא, אני רק מבקש את רשותך.

אלי אלאלוף: זה רשום לי, תודה.

<אבי ניסנקורן: אני חושב שהדיון הזה, עם כל הכבוד, הוא בנושא המפעל ובנושא העובדים במפעל.

<אבי ניסנקורן: עם כל הכבוד לכל הנוכחים פה ולחבר הכנסת מיקי לוי, אני חושב שעושים פה עוול לעובדים.

<אבי ניסנקורן: העלו לפה את העובדים, לדבר על העתיד שלהם וזה הדיון היום.

<אבי ניסנקורן: אני גם פעם ראשונה שומע בנושא של בעיות יצוא ואני מתחייב גם כן להירתם לזה ולעשות הכול שהבירוקרטיה לא תנצח פה את היצוא כי אני מסכים שמדינת ישראל חייבת לעודד יצוא ואם כבר נשחקים בזה שבע שנים צריך לשים לזה סוף.

<אבי ניסנקורן: מעודדים יבוא, מותר גם לעודד יצוא.

<אבי ניסנקורן: מדינת ישראל לא חייבת רק לעודד יבוא, מותר לה גם לעודד יצוא.

<אבי ניסנקורן: בזה אני מסכים במאה אחוז, אבל יש לנו פה דיון על עתיד של עובדים וצריך למצות את הדיון הזה ולא להפוך אותו לדיון אחר.

<אבי ניסנקורן: צריך לעשות בשבוע הבא דיון על הנושא השני?

<אבי ניסנקורן: צריך דיון על הנושא השני.

<אבי ניסנקורן: אני מבקש לדעת, עלו פה הרבה דברים, ובדיון הזה השאלה מה קורה עם העובדים, זה הדיון.

<אבי ניסנקורן: יכול מנכ"ל המפעל להגיד 'אני עומד בעמדתי וממשיך בפיטורים' ויכול להגיד אחרת, אבל זה הדיון, אנחנו צריכים לצאת מפה מהדיון עם תוצאה בנושא הזה.

<סיגלית בן אבו: אני יכולה להגיד כמה משפטים?

אלי אלאלוף: מה השם?

אלי אלאלוף: מה התפקיד שלך?

<סיגלית בן אבו: אני סיגלית בן אבו, אני עובדת במחקר ופיתוח, 27 שנה אני עובדת במפעל ואני פשוט בהלם, אני לא יודעת מה הסיבה בכלל שאני ברשימת הפיטורים.

<סיגלית בן אבו: אני עובדת מסורה, כך יכול גם להעיד המנהל שלי, שזה ניר אברהם, אני עובדת מסורה, אני תחזקתי את המחלקה הזו, שכמו שהוציאו דוח בשנה האחרונה, שמתוכם זה חופשים באישור של ההנהלה נחשבים להיעדרות, אני לא יודעת אם זה מקובל.

<סיגלית בן אבו: הוציאו דוחות לפני שלוש-ארבע שנים שאני נשארתי ימים ולילות במפעל, אני, כמעט רק אני העברתי את כל המפעל לבד וסידרתי אותו וניר יכול להעיד על כך.

<סיגלית בן אבו: אני פשוט בהלם, אני באמת לא יודעת מה סיבת הפיטורים שלי, אבל אני יכולה לומר שיש סיבה אחת שאני חושבת ש - - - בגלל שעמדתי על הזכויות שלי.

<סיגלית בן אבו: בהסכם יש לנו שאנחנו אמורים לקבל 100% מעונות, במשך שנה נסחבתי, כן מגיע לי, לא מגיע לי, המזכירה מדרגת, אני לא יודעת איזה סמכות יש למזכירה לדרג מעונות, ואז אחרי משא ומתן, גם עם הוועד, הוכחתי להם שבאמת מה שמגיע לי זה מה שמדרג וזה מה שמגיע לי.

<סיגלית בן אבו: היום אני עולה למפעל הרבה, אין מה לעשות, נשארה לי עוד שנה לילד בגן, יכול להיות שהדירוג השנה יירד, אבל זה אני יכולה לומר, שעובד לא יכול להביע את דעתו, הם לא מקבלים את זה שעובד מביע את דעתו, הם גם לא מקבלים את זה שעובד עומד על הזכויות שלו.

<סיגלית בן אבו: אני יכולה לומר לך שבשנים האחרונות, ואני עדה לכך, שהייתה אמא אחת, שנפטרה, זיכרונה לברכה, כנראה שהאמת ירדה מלמעלה, ששנים טרטרו אותה, היא לא קיבלה שום אגורה, היא הייתה צריכה להוציא את ההפרש מהכיס שלה.

<סיגלית בן אבו: זה ככה, בגלל שעובדים לא יודעים לדבר, או בגלל שעובדים תמימים הם לא מקבלים את הזכויות שלהם.

<סיגלית בן אבו: אני חושבת שהסיבה העיקרית בפיטורים שלי זה רק בגלל שאני הבעתי את דעתי ועמדתי על הזכויות שלי.

<סיגלית בן אבו: אני לא חושבת שאני מיותרת במחלקה, יש לנו המון עבודה, וגם אם חושבים שאין תקן לעבודה שלי שם, יש הרבה משרות, אני בחורה מאוד מוכשרת, יש הרבה משרות שאני יכולה ליישם אותן ברמה הכי טובה שיש.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: מנהלת כוח אדם פה, לא? רוצה להתייחס?

<אורטל עשור: אני אורטל.

אלי אלאלוף: כמה זמן את בתפקידך?

<אורטל עשור: שנה, שנה ו - - -

<סיגלית בן אבו: שנה, שנה עושה את כל ה - - -

אלי אלאלוף: כן, בבקשה.

<אורטל עשור: קודם כל הדברים שנאמרים כאן מעולם לא יצאו לי מהפה, מעולם לא אמרתי שבגלל שנשים דעתניות אנחנו לא רוצים שהן יעבדו במפעל.

<אורטל עשור: ההיפך, אני מעודדת, הדלת שלי פתוחה, כל מי שרוצה להיכנס, כל מי שרוצה לומר, כל מי שמפריע לו משהו.

<אורטל עשור: כמו ששאול אמר, העובדים מאוד חשובים לנו ומאוד חשוב לנו להציל 230 עובדים שהמפעל לא ייסגר, שהמפעל ימשיך להתקיים ולתת פרנסה לעובדי ירוחם.

<סיגלית בן אבו: רגע, סליחה, אורטל, את מקבלת - - -

אלי אלאלוף: לא, זה לא תחקיר פה, ברשותכם.

אלי אלאלוף: לא הפריעו לך.

אלי אלאלוף: אני מצטרף לבקשה של אבי ואני חושב של כל חבריי, מה ההודעה הרשמית הסופית שלכם כמנהלי המפעל?

<שאול שלח: יש לי דקה?

אלי אלאלוף: כן.

<שאול שלח: אני ממש רוצה לבקש שכל נושא המותגים, זה כל הזמן חוזר, לעזוב אותו בצד.

<שאול שלח: יכול להיות שלפני שבע שנים מישהו עשה טעות, מה זה יעזור לנו עכשיו?

<שאול שלח: אנחנו עכשיו מדברים על להציל את מה שיש.

אלי אלאלוף: אנחנו מדברים על העובדים.

אלי אלאלוף: תתמקד בבקשה.

<שאול שלח: זה כל הזמן חוזר לזה.

אלי אלאלוף: אדון שלח, בוא נתמקד בעובדים.

<שאול שלח: נתמקד בעובדים, אני רוצה להבטיח שמעייניי הם בהגדלת ההכנסות, אני מאמין שזה אפשרי, אנחנו מפתחים את הדברים האלה.

<שאול שלח: מה שאנחנו צריכים זה זמן ולא גלולת הרגעה לחודש או חודשיים, אנחנו צריכים זמן, שנה וחצי-שנתיים, שנוכל להתמקד בלפתח, בעיקר את השוק האמריקאי ואני מאמין שזה אפשרי, אבל בשביל זה אנחנו צריכים להיות תחרותיים.

<שאול שלח: אני מתנצל מאוד אם מישהו קיבל את התחושה, אם זה אבי או אם זה אביגדור, או כל אחד אחר, שאנחנו קשוחים ולא מוכנים לדחות משהו.

<שאול שלח: כל דבר שיכול להציל את המפעל הזה אנחנו - - -

אלי אלאלוף: לא את המפעל, כרגע אנחנו מדברים על העובדים.

אלי אלאלוף: מה עושים כדי שהעובדים - - -

<אבי ניסנקורן: לא, הייתה בקשה פשוטה, לא מסובכת, תקפיאו כרגע את השימועים - - -

<שאול שלח: עשינו את זה חמש פעמים, רק חמש פעמים.

<אבי ניסנקורן: אז לא עשיתם את זה מול יו"ר ההסתדרות - - -

<שאול שלח: אבל אני מצטער, אי אפשר.

<שאול שלח: אתה יודע מה?

<שאול שלח: אם נציג שר האוצר היה אומר משהו אחר, אבל ההסתדרות שלך, כמה חודשים, כמה דחיות, כמה ועדות, עוד חודש ועוד חודש ועוד חודש.

<אבי ניסנקורן: עם כל הכבוד, זה לא רציני, מה שאתה אומר.

<אבי ניסנקורן: אז מותר להגיד - - -

<שאול שלח: בסדר, זה לא רציני, רק מה שאתה אומר זה רציני.

<אבי ניסנקורן: זה לא רציני כשיש כזאת סערה ציבורית ומבקשים מכם כזאת בקשה, שהיא לא בקשה קשה, זו בקשה פשוטה.

<אבי ניסנקורן: זה לא רציני.

<שאול שלח: בוא נשב ונדבר.

<שאול שלח: בוא נראה שמשהו זז.

אלי אלאלוף: אוקיי, או אתה מסכם בהצהרה - - -

<שאול שלח: אני אמרתי גם לוועד, אמרתי את זה גם לו וגם לך - - -

אלי אלאלוף: או אתה מסכם בהצהרה חיובית או מסכם - - -

<שאול שלח: אף עובד לא יפוטר השבוע, בוא נשב ונדבר.

אלי אלאלוף: שאול, אנחנו הגענו מבחינת הזמן לקצה, או אתה מסכם בצורה שזה מתאים לדיון או אנחנו נסכם ונחייב אותך.

<שאול שלח: מה זה צורה שמתאים לדיון?

מנואל טרכטנברג: תן לי להציע הצעה.

אלי אלאלוף: מנו, רק שנייה.

אלי אלאלוף: הוא נתן לך הצעה הכי קונקרטית, הכי מכובדת, יושב ראש ההסתדרות.

אלי אלאלוף: לדחות כרגע את השימוע לחודש ולשבת בחזרה בהשתתפות ההסתדרות והאוצר ולדון בזה תוך חודש.

נחמן שי: כשהאוצר אמר שהם מוכנים להתגייס.

אלי אלאלוף: ודאי, זה נאמר.

מיקי לוי: יש גם קרן שיכולה להזרים כסף.

אלי אלאלוף: אני חוזר.

אלי אלאלוף: אם חסר לכם איזה ניואנס בפרוטוקול, להתחיל מחדש לדון.

אלי אלאלוף: זה לא אותו דבר, אם זה חידוש בשבילך, לשבת עם נציג ההסתדרות באזור, שזה חשוב, תפקיד מרכזי, לבין לשבת עם יושב ראש ההסתדרות בעצמו ועם נציג שר האוצר בעצמו ועם ההתחייבות של ועדת הכנסת ללוות ולאפשר את זה.

אלי אלאלוף: זה לא מובן, אני לא שמעתי, כאיש הדרום, אני תושב באר שבע, אוהב ירוחם מלפני לידתה של טל, אז יש לי מה להגיד - - -

<קריאה: של טל?

<קריאה: מה, זה תאריך מכונן?

אלי אלאלוף: אז אני אומר לכם, אם הדיון הזה לא התקיים לפני כן זה מפני שלא הבאתם מספיק לידיעת הציבור.

אלי אלאלוף: יש גם כלים נוספים שאולי אתם לא מכירים.

אלי אלאלוף: אני רואה ששניכם בתפקיד בשנה האחרונה, אולי לא הספקתם ללמוד את כל האפשרויות הקיימות, אז תנו לנו, תיענו לבקשה שלנו לקיים ולדחות את הכול בחודש ובחודש הזה בצורה אינטנסיבית וכנה לקיים את הדיון חזרה.

אלי אלאלוף: אם זה מקובל, אז בא לציון גואל, אם לא, אז אנחנו נקבל החלטות לבד.

מנואל טרכטנברג: תן לי להוציא מילה אחת.

אלי אלאלוף: בבקשה.

מנואל טרכטנברג: אני חושב שקשה לכם להבין את גודל השעה, מה שקורה כאן בוועדה הזאת.

מנואל טרכטנברג: ישב שם אביגדור יצחקי, הוא אחד האנשים הכי חזקים באוצר והוא אומר לך שהאוצר מוכן לסייע ואומר את זה בשם השר.

מנואל טרכטנברג: זה משהו שלא קורה.

מנואל טרכטנברג: אתם הייתם צריכים להיאחז בזה בכל הכוח.

מנואל טרכטנברג: יושב פה יושב ראש ההסתדרות ואומר לך שהוא אישית מוכן להתגייס לעניין הזה.

מנואל טרכטנברג: לא תהיה לך יותר הזדמנות כזאת, מה הוא מבקש ממך?

מנואל טרכטנברג: חודש להשהות את ה - - - אמירה חד משמעית שאתה תשב עם שני הג'נטלמנים האלה, או נציגיהם, שמוכנים ללכת כברת דרך כדי לסייע לך.

מנואל טרכטנברג: אם לא תיאחז בזה, בוא נגיד ככה, שום דבר אחר לא יהיה יותר טוב מזה.

אלי אלאלוף: אוקיי?

אלי אלאלוף: יש לך הודעה?

<שאול שלח: אני רוצה להיאחז בזה, אנחנו נדחה את הפיטורים כמה שצריך - - -

מנואל טרכטנברג: אל תגיד כמה שצריך, זה לא מספיק, אתה צריך לנקוב - - -

<שאול שלח: אני לא יכול להתחייב - - -

אלי אלאלוף: תן לו לסיים את דבריו.

<שאול שלח: אנחנו כאילו באים ממקום אחר.

<שאול שלח: אחרי זה אני אצטרך לסגור את המפעל הזה ולהסתכל לכל ה-250 עובדים בעיניים.

<שאול שלח: אנחנו עוברים את התהליך הזה כבר שנה ולא ראינו התקדמות של מילימטר.

<שאול שלח: אז עכשיו אני לוקח את האחריות שלי ואני אומר, אנחנו מהצד שלנו, מה שחשוב זה שאנחנו נגיע למשהו ואם צריך בשביל זה חצי שנה אנחנו נחכה חצי שנה, אני צריך שהמפעל הזה בינתיים יחיה.

<שאול שלח: ככל שזה ייקח יותר זמן יש לנו פחות כלים בשביל זה.

<שאול שלח: אני אומר, בואו נשב השבוע, לא נחכה חודש, בואו נשב השבוע.

נחמן שי: אבל אתה רוצה לפתוח את המפעל בינתיים, לא?

נחמן שי: אתה רוצה לפתוח אותו גם, אתה רוצה שהוא יחזור לעבודה, או שזה לא אכפת לך?

נחמן שי: המפעל סגור כעת?

מיקי לוי: תפתח אותו מחר, שהעובדים יחזרו לעבודה.

נחמן שי: הם חוזרים והם מבקשים חודש ימים ויושב ראש ההסתדרות אומר לך שהוא נכנס לעובי הקורה, תאמין לי, לא נשארו קורות כשהוא נכנס לעובי הקורה ובסוף לא יצא מהצד השני בריא ושלם.

<שאול שלח: ומה יקרה בחודש הזה?

<אבי ניסנקורן: אני חייב להגיד משהו.

<אבי ניסנקורן: אני מכבד אנשים, צריך גם לכבד אנשים אחרים.

<אבי ניסנקורן: אני לא חושב שצריך להתחנן בפני מנכ"ל.

<אבי ניסנקורן: בואו, אתה צריך לקבל החלטה, זה כבר מתחיל להיות לא מכובד, כל מה שביקשו זה להקפיא כרגע את השימועים ולהתחיל להיכנס לדיונים, בראשותי.

<אבי ניסנקורן: אני לא מבקש יותר, זה כבר מתחיל להיות מוגזם.

<אבי ניסנקורן: זה לא מכובד.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: מה התשובה של אדוני?

<שאול שלח: אנחנו מסכימים לזה, אני מדבר על מה יקרה בחודש הזה.

אלי אלאלוף: אוקיי, אני שמח על תשובתך ועוד יותר שמח על המעורבות האישית של יושב ראש ההסתדרות, באמת, אבי, כל הכבוד.

אלי אלאלוף: אני רוצה לסכם, ברשותכם.

אלי אלאלוף: אל"ף, כל מכתבי השימוע יידחו בשלב זה.

אלי אלאלוף: שתיים, לא יהיו כמובן, וזה משתמע, פיטורים מיידיים.

אלי אלאלוף: שלוש, תקנות התמרוקים יטופלו במושב הבא, יש לי התחייבות, עשינו את זה במקביל, עם הערה מאוד מיוחדת, בזכות מה שהראה לי אבי, שם נחזק את כל הנושא של הייצור המקומי ולא את העידוד ליבוא.

אלי אלאלוף: זו נקודה מאוד מרכזית שאני רואה.

אלי אלאלוף: אנחנו נפנה לשר האוצר וגם לשר הבריאות כדי שילוו את המהלכים הנדרשים לכל ההקלות הנדרשות והטיפול האינטנסיבי הנדרש כדי לעשות את הטוב ביותר בתחום הזה של התמרוקים.

אלי אלאלוף: תרשו לי גם להגיד, ואני חוזר, יש מערכות שאמורות לשרת במצבי המשבר, תמיד יהיו, ובין היתר גם קרנות, קרן מעגלים וקרנות אחרות, ואני מבקש ממי שממונה על זה, שלא ימתין בכנסים בהילטון תל אביב, כדי לטפל בעובדים.

אלי אלאלוף: העובדים זקוקים, אם הם זקוקים לכל מיני קורסים והשלמות כדי לתקן את המצב, יש להפעיל אותם ולא להמתין לבקשה מיוחדת.

אלי אלאלוף: אני אומר את זה על סמך כל התלונות שקיבלתי, הלא נעימות, בנושא קרן מעגלים.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה ותודה ולכם, לעובדים, באמת, חזק ואמץ.