ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 466, 2017-02-27 10:30

אלי אלאלוף: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.

אלי אלאלוף: אני מקווה שנסיים היום.

אלי אלאלוף: אני מבקש מכל המשתתפים להתחשב בזמן המוגבל שלנו.

אלי אלאלוף: אני מקווה שנגיע לשלב של הקראות.

אלי אלאלוף: אני גם מבקש מחברי הכנסת שמשקיעים הרבה, ואני רואה שיש הסתייגויות מפה ועד להודעה חדשה, שיתחשבו בזה.

אלי אלאלוף: הפיליבסטר הזה הוא לא לטובת החוק הנפלא הזה, שסוף סוף מסדר שירות מדהים של צעירי ישראל למיניהם, שבאמת אפשר יהיה שנסיים אותו ונפעיל אותו כמו שהוא.

אלי אלאלוף: אין חוק אבסולוטי טוב.

אלי אלאלוף: גם אחרי יישומו – אפשר יהיה לתקן לפי הצורך, בתקווה שלא, אבל יהיה אפשר אם יתעורר הצורך.

אלי אלאלוף: לכן אני מבקש שתיקחו בחשבון את הבקשה שלי – כמה שיותר קצר, וכמה שיותר מהר לקדם אותו ולהביא אותו לקריאה שנייה ושלישית במליאה, אני מקווה שעוד לפני סוף המושב הזה.

שולי מועלם-רפאלי: אתמול דיברנו וברוך ה' הגענו להחלטה סופית לגבי "עיקר עיסוקו" ו "כל עיסוקו".

שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת רק להגיד לפרוטוקול שאם אני מבינה נכון את מה שאמרת, בעצם – כל הפעילות שהיא לא בהגדרתה של השירות הלאומי, אבל שהכסף שנוצר ממנה מועבר לטובת השירות הלאומי, תיחשב ב-pool הזה.

אלי אלאלוף: נכון.

אלי אלאלוף: מאה אחוז.

<נעה בן שבת: אז יש לנו פה הסתייגות לסעיף 1, הסתייגות אחת עם כל ההסתייגויות החלופיות שלה לסעיף המטרה.

<נעה בן שבת: ההסתייגות הזו נדחתה.

<נעה בן שבת: יש הרבה הסתייגויות שהתקבלו ונכנסו לתוך נוסח החוק.

מיקי לוי: כל הסתייגות שלא התקבלה – בנפרד, בבקשה.

<נעה בן שבת: אין דבר כזה לגבי הסתייגויות חלופיות, הן עולות גם למליאה.

<נעה בן שבת: הן גם נותנות זמן כהסתייגות אחת, כל ההסתייגויות החלופיות, ולכן גם אפשר להצביע על הרביזיה שלהן - - -

מיקי לוי: אבל הן ילכו בנפרד למליאה?

<נעה בן שבת: לא.

<נעה בן שבת: גם במליאה, כל אחת מההסתייגויות החלופיות - - - למשל: "חוק זה נועד להסדיר..." אי אפשר להגיד גם את 1, גם את 2 וגם את 3 – ולכן, כל ההסתייגויות החלופית נותנות זמן במליאה של הסתייגות אחת, כולן.

<נעה בן שבת: לכן, הן ממוספרות פה יחד.

אלי אלאלוף: זה חוק שהוא חגיגה, בסך הכל, אז אני מציע שתשאיר את האווירה החגיגית.

אלי אלאלוף: חבל שנרגיש שעבדנו ובסוף הזה עובר בקנטרנות נגד ההצעה.

מיקי לוי: אני אפתיע אותך, אני מצביע בעד, אבל יש שם דברים שהם לא לרוחי, מה יש פה לדבר.

<נעה בן שבת: אז יש הסתייגות שמסומנת 1, עם כל החלופות שלה.

<נעה בן שבת: אם מתקבלת הרביזיה, השאלה אם לפתוח את זה לדיון מחדש.

<נעה בן שבת: אם מתקבלת הרביזיה אז פותחים אותה לדיון מחדש, וצריך לדון בכל - --

אלי אלאלוף: מי בעד הרביזיה?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: הרביזיה לא התקבלה.

<נעה בן שבת: ההסתייגות השנייה עם החלופות שלה היא גם בסעיף המטרה, לגבי המטרות – האם רק לקהילה, לחברה ולמדינה, או גם לכל המטרות הנוספות.

אלי אלאלוף: מי בעד?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: הרביזיה נפלה.

<נעה בן שבת: ההסתייגות השלישית: בהגדרה "גוף מוכר", ההצעה שהיתה זה שזה יהיה באישור הוועדה, גם בהגדרה.

<נעה בן שבת: כמובן שיצטרכו לעשות שינויים אם ההסתייגות הזו מתקבלת.

<נעה בן שבת: ההסתייגות הזו נדחתה.

<נעה בן שבת: סעיף 2, הסתייגות 3.

<נעה בן שבת: בעד – 1

<נעה בן שבת: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: ההסתייגות לא התקבלה.

<נעה בן שבת: הסתייגות מספר 4 באותו סעיף, 2 – ההגדרה "גוף מפעיל", גם פה הבקשה היתה שזה ייקבע באישור הוועדה, אישור הגוף המפעיל.

<נעה בן שבת: ההסתייגות הזו גם לא אושרה בוועדה.

אלי אלאלוף: מי בעד?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: ההסתייגות לא התקבלה.

<נעה בן שבת: הסתייגויות 5,6,7 ו-8, כל אחת עומדת בפני עצמה וכל אחת נדחתה.

<נעה בן שבת: כל אחת מהן ביקשה להוציא גורם מסוים מתוך ההגדרה "רשות ציבורית" - נשיא המדינה, הגורמים השונים – הכנסת, בתי המשפט ורשות מקומית.

אלי אלאלוף: אני רק רוצה להגיד שכל הרביזיות האלה הוגשו על ידי קבוצת יש עתיד.

אלי אלאלוף: מי בעד הרביזיה של נקודה 5?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: הרביזיה לא התקבלה.

אלי אלאלוף: מי בעד 6?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: הרביזיה לא התקבלה.

אלי אלאלוף: מי בעד 7?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: הרביזיה לא התקבלה.

מיקי לוי: יש שלושה נושאים שאני אלחם אתם עד הסוף- מספר המתנדבים בכל עמותה ועמותה, שלטעמי באמת, עם כל מי שבדקתי, אני חושב שיש פה הגזמה.

אלי אלאלוף: מי בעד הרביזיה של נקודה 8?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: הרביזיה לא התקבלה.

אלי אלאלוף: מי בעד נקודה 9?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: הרביזיה לא התקבלה.

אלי אלאלוף: עוברים לסעיף 3(4).

<נעה בן שבת: בסעיף 5 יש הסתייגות.

אלי אלאלוף: מי בעד הרביזיה של סעיף 5?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: תודה, הרביזיה לא התקבלה.

אלי אלאלוף: מסעיף 6 עד 16 אין הסתייגויות.

<נעה בן שבת: הדף הזה נועד למליאה, ולכן נעזרתי בו – סעיף 17, יש לו גם הסתייגות.

<נעה בן שבת: בעד – 1

<נעה בן שבת: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: הרביזיה לא התקבלה.

<נעה בן שבת: בסעיף 22- הסתייגות 10 עם הרבה חלופות.

אלי אלאלוף: מי בעד רביזיה לסעיף 10?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: תודה, לא התקבלה.

<נעה בן שבת: ב-11 ההסתייגות היתה להעביר את הנושא של קביעת מספר מרבי של גופים מפעילים להחלטת הממשלה, במקום התוכנית הרב שנתית.

אלי אלאלוף: מי בעד סעיף 11?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: תודה, נפל.

<נעה בן שבת: סעיף 24 – הסתייגויות חלופיות.

<נעה בן שבת: הסתייגות 12.

<נעה בן שבת: בעד – 1

<נעה בן שבת: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: הסתייגות 12 גם נפלה.

<נעה בן שבת: הסתייגות 13, בעמוד 6.

אלי אלאלוף: מי בעד הרביזיה לסעיף 13?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: ירד.

<נעה בן שבת: הסתייגות 14.

אלי אלאלוף: מי בעד ההסתייגות?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: נפל.

<נעה בן שבת: הסתייגות 15.

אלי אלאלוף: מי בעד הרביזיה של סעיף 15?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: הרביזיה לסעיף 15 לא התקבלה.

אלי אלאלוף: סעיף 16 – מי בעד הרביזיה?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: הרביזיה לסעיף 16 לא התקבלה.

<נעה בן שבת: סעיף 40, הסתייגות 17.

אלי אלאלוף: מי בעד?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: הסתייגות 17 בסעיף 40 לא התקבלה.

<נעה בן שבת: בסעיף 46 יש הרבה הסתייגויות.

<נעה בן שבת: הסתייגות 18.

<נעה בן שבת: הוועדה החליטה שהבחירה של הגופים המוכרים תהיה בהליך תחרותי, אני מבינה שיש הסתייגות שזה יהיה בהתאם לחוק חובת המכרזים?

מיקי לוי: הליך תחרותי – מה דינו?

מיקי לוי: מה ההבדל בינו ובין מכרז, בבקשה.

<נעה בן שבת: חוק חובת מכרזים קובע הסדרים מסוימים להליך של המכרז, ופה מדובר על הליך תחרותי אחר שהוא פחות נוקשה.

שולי מועלם-רפאלי: הוא פחות נוקשה, הוא יותר רך, כך אמרו ה - - -

<קריאה: בדרך כלל מכרז זה משהו שכרוך בכסף.

<קריאה: פה זה הכרה, רישיון.

מיקי לוי: מה הבסיס המשפטי?

מיקי לוי: מה ההבדל?

<דרור גרנית: חוק חובת מכרזים קובע הסדר מאוד מפורט, יש גם תקנות מכוחו ושם יש הסדרים מאוד מפורטים.

<דרור גרנית: לפעמים יוצרים הסדרים פחות מדוקדקים, אם יש ערבויות או אין ערבויות – אפשר לייצר הסדרים טיפה יותר גמישים.

אלי אלאלוף: בדרך כלל גם יותר זריז.

אלי אלאלוף: הביורוקרטיה היא מספיק כבדה.

אלי אלאלוף: אם אנחנו יכולים להקל על המערכת - - -

<יואב ארבל: חוק חובת מכרזים לא מדבר על מתן רישיונות.

<יואב ארבל: פה מדובר על מתן רישיון לגוף.

<יואב ארבל: בדרך כלל מדברים על מתן שירותים בעבור כסף.

מיקי לוי: את 18 אני מוריד.

<נעה בן שבת: זה לגבי מי חלה עליו זיקה לגוף בוחר – האם רק יושב ראש הוועד המנהל או הדירקטוריון, כפי שקבעה הוועדה אתמול, או את כל הוועדה המנהל או הדירקטוריון.

אלי אלאלוף: מי בעד הרביזיה?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: תודה, הרביזיה לא התקבלה.

<נעה בן שבת: סעיף 20 – הסתייגות לגבי כל עיסוקו של התאגיד.

אלי אלאלוף: על זה עשינו דוקטורט.

אלי אלאלוף: מי בעד תיקון 20?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: לא התקבל.

<נעה בן שבת: יש פה תיקון לסעיף (ג1) לגבי הנושא של ה-80%, היקף הפעילות של העיסוק העיקרי.

<נעה בן שבת: הוועדה החליטה על 80% ואתם רוצים בהסתייגות שזה יהיה 85%.

<נעה בן שבת: על זה היתה הסתייגות של חבר הכנסת לוי.

אלי אלאלוף: מי בעד ההחלטה המקורית, של 20%?

<נעה בן שבת: יש פה הסתייגות של חבר הכנסת מיקי לוי והשאלה אם רוצים לפתוח אותה ברביזיה.

<נעה בן שבת: הוא ביקש רביזיה על כל ההסתייגויות שלו שלא התקבלו.

אלי אלאלוף: אז נצביע שוב.

אלי אלאלוף: מי בעד הרביזיה עם האחוזים החדשים?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: הרביזיה לא התקבלה.

<נעה בן שבת: מספר 21, ביקשת שעל סמך תוכנית עסקית שיוכיח את היכולת שלו להעסיק מתנדבים.

אלי אלאלוף: ואנחנו התנגדנו.

אלי אלאלוף: אז מי בעד רביזיה 21?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: לא התקבלה.

<נעה בן שבת: הסתייגות 22.

<נעה בן שבת: ביקשת שגם במצב של פתיחת חקירה בעבירה אז השר יוכל לא להכיר במבקש.

<נעה בן שבת: הבנתי שזה נדחה על ידי הוועדה.

שולי מועלם-רפאלי: אבל גם חבר הכנסת לוי הסכים לזה אתמול.

שולי מועלם-רפאלי: אתה אמרת לי אתמול שזה יהיה רק בהגשת כתב אישום ולא בפתיחת חקירה.

מיקי לוי: אבל שמעת מה שאלתי את כל אנשי הרשות, כולל היועץ המשפטי – מה יקרה אם - - - תבטלו או לא תבטלו?

מיקי לוי: לא זכינו לתשובה.

אלי אלאלוף: מי בעד רביזיה 22?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: לא התקבלה.

מיקי לוי: אם היה להם אתמול אומץ והיו אומרים לי מילה, הייתי מוריד את זה.

מיקי לוי: לא אמרו לי.

<נעה בן שבת: סעיף 23 זו ההסתייגות שנגעה להגבלת מספר המתנדבים בגוף שיכול להפנות הגוף המוכר, ל-3,000.

מיקי לוי: אני עוד פעם רוצה לדבר – אני רוצה לשאול גם את הרשות וגם את הנוכחים פה: אם אני מוריד ל-3,000, אדוני, אני מדבר לשכל הישר שלך – אני טוען שסדר גודל של 3,000 מתנדבים זה 80 מיליון שקל לעמותה.

מיקי לוי: היום יש עמותות ב-5,400.

מיקי לוי: אם אני מוריד - - -

אלי אלאלוף: לא כולן, רק אחת.

מיקי לוי: אם אני מוריד את זה ל-3,000 אני מאפשר יותר תחרות, יותר כניסה של עמותות, יותר הקטנה של התקציב.

מיקי לוי: אני מבקש מכם חוות דעת מקצועית, אתם הרשות.

מיקי לוי: כאן יש איזושהי תחושה שאני מתעקש.

מיקי לוי: אני לא מתעקש.

מיקי לוי: אני חושב שעמותה של 3,000 איש, אדוני – אני מנסה לשכנע אתכם בנחת – שההיקף שלה הוא 80 מיליון שקל מכספי המדינה, זה די והותר להפעלה נאותה.

מיקי לוי: ברגע שיש יותר מ-3,000 איש מאבדים שליטה.

מיקי לוי: אותו סיפור של אוגוסט שלא מתופעלים ולא מתופעלות, ועוד שליטה בחופשים.

מיקי לוי: אני ממש מתחנן לפניכם – בואו נוריד את זה ל-3.000 וברשותך אדוני, אם אפשר לקבל חוות דעת מהרשות, האם זה נראה להם מבחינה מקצועית.

מיקי לוי: אני אודה לך.

שלום ג'רבי: אתמול מוטי אלמליח, התקציבן של הרשות, התייחס לזה.

שלום ג'רבי: יש צדדים לכאן ולכאן כמו שמוטי ענה תשובה יפה אתמול, ואני חוזר על דבריו, שיש עמותות שיש להן מספר הרבה יותר קטן, שהן עובדות לא טוב, ויש עמותות גדלות שעובדות מצוין.

שלום ג'רבי: אין איזשהו דבר שהוא גורף בעניין הזה.

שלום ג'רבי: אין לי יותר מה להוסיף על מה שמוטי אמר אתמול.

מיקי לוי: אני חושב ש-3,000 איש זה היקפים עצומים גם כך.

מיקי לוי: אם רוצים לטפל בבנות, אם רוצים לשלם את הכספים כמו שצריך, היקפים של 80 מיליון שקל מכספי המדינה, אני ממליץ לאדוני להגביל את זה מהסיבוב הבא.

מיקי לוי: שיבואו בפניך בעוד שנתיים ונעשה חושבים.

<קרן ליפז נוטמן: אני מנכ"לית עמותת אופק, גוף מוכר חדש של ישורת לאומי.

<קרן ליפז נוטמן: התחלנו לפעול השנה.

<קרן ליפז נוטמן: יש לנו מעט מאוד תקנים, יחסית.

<קרן ליפז נוטמן: בתור מוכר אני רוצה להביא זווית שלי, כגוף שנכנס רק לזירת הפעילות.

<קרן ליפז נוטמן: מכיוון שמדובר במספר תקנים מוגבל, בסופו של דבר, על מנת לאפשר הוגנות שווה לכל הארגונים ולכל העמותות שנכנסות לזירה, אני חושבת שיהיה מאוד נכון להגביל את מספר התקנים.

<אורנה קוטלר: אני רק אגיד שלפעמים דווקא ככל שעמותה יותר גדולה, כך השירות שאנחנו נותנים הוא יותר טוב.

מיקי לוי: מאיפה הבאת את זה?

<קריאות: - - -

<תומר נאור: לדעתנו הגבלת תנאים – יותר עמותות, יותר תחרות, אנחנו חושבים שזה מבורך.

<דרור גרנית: בסעיף 23(ב) באותו סעיף שעוסק בתוכניות הפיתוח הרב שנתיות, כשזה מדבר על האפשרות ל- - - את מספר הגופים, אמרנו גם שאפשר לקבוע מכסה מרבית.

<דרור גרנית: תוכנית רב שנתית תקבע מספר מרבי של גופים מוכרים ומכסה מרבית של מתנדבים שרשאי גוף מוכר להפעיל, להפנות לשירות לאומי ו - - -

אלי אלאלוף: אני עובר להצבעה.

אלי אלאלוף: מי בעד רביזיה לסעיף 23?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: הרביזיה לא התקבלה.

מיקי לוי: אני רוצה גם להביא להצבעה אחר גם אפשרויות אחרות.

מיקי לוי: נכשלתי ב-3,000, לנסות לעלות במדרגים, ואני מבקש להביא את זה להצבעה.

<נעה בן שבת: כחלופה.

<נעה בן שבת: אתה יכול להציע חלופות אבל הן כולן עולות כהסתייגות אחת למליאה.

<נעה בן שבת: אני מבינה שהוועדה לא רוצה לקבוע כרגע מספר ומה שרוצים שתיקבע מכסה - - -

מיקי לוי: אני מבקש להביא להצבעה מספרים.

<נעה בן שבת: הוועדה הרי קיימה אתמול דיון בנושא הזה.

<נעה בן שבת: היא אומרת – אנחנו לא רוצים לקבוע מספרים.

<נעה בן שבת: בעצם כל ההסתייגויות האלה- אתה רוצה לכתוב את זה כחלופות רבות?

<נעה בן שבת: העמדה העקרונית היא עמדה שאין קביעה של מספרים, אין קביעה של מכסה, כרגע, בחקיקה הראשית.

<נעה בן שבת: אחרי זה את המספרים אפשר לכתוב אבל זה גם לא מקנה לך זמן במליאה, כי כולם, בעצם - - -

מיקי לוי: אבל כאן תהיה אפשרות להצבעה?

מיקי לוי: כי הפרוטוקול חשוב לי לא פחות.

<נעה בן שבת: אם אני מבינה נכון – הוועדה אומרת שלא מעוניינים לקבוע מספרים.

<נעה בן שבת: אנחנו לא רוצים כרגע לקבוע את הטווחים.

<נעה בן שבת: השארנו את זה כסמכות לקבוע באותה החלטת ממשלה שתקבע את מספר מכסות הגוף המוכר ומספר המתנדבים שהם יכולים - - -

מיקי לוי: זאת אומרת שעומדות בפני שתי אפשרויות – או 3,500-4,000 ולקים כל פעם הצבעה, או לעשות עכשיו הצבעה כוללת.

מיקי לוי: הוועדה לא מוכנה לשנות את המספרים.

מיקי לוי: הצגת הסתייגויות מראש, בכתב, ואלה ההסתייגויות שהתייחסנו אליהן, אבל פה עלה גם הפן העקרוני.

מיקי לוי: הפן העקרוני, שאומרת הוועדה – אנחנו לא מעוניינים בקביעת מספרים.

מיקי לוי: אתה מציע 3,000 או כל מספר אבל ההחלטה של הוועדה היא לא לקבוע מגבלה בחקיקה הראשית.

אלי אלאלוף: למרות שיש תשובות במנגנון, כפי שהזכיר דרור, וכפי שזה יהיה בתוכנית העבודה, וכפי שזה יכול להיות בתוכנית הממשלה.

מיקי לוי: עד 120, נבוא לכאן בשנה הבאה ואתה תראה שהמספרים לא משתנים ולא הגבירו את התחרות.

מיקי לוי: מי שיש לו אינטרס להשאיר את זה מקובע, אז השמיע את קולו, ומי שלא – לא.

שולי מועלם-רפאלי: השמיעה את קולה גם אחת שלא היה לה אינטרס - - -

<נעה בן שבת: הסתייגות 24 נגעה למשך תקופת ההכרה של הגוף המוכר.

<נעה בן שבת: הוועדה החליטה 7 שנים וההסתייגות היא לקצר את התקופה ל-5 שנים.

מיקי לוי: אני מבקש לדבר לפני ההצבעה לחברי הכנסת המצביעים.

מיקי לוי: הרי יש ביכולתו של השר להגדיל את זה אחר כך, אבל למה לא לעשות את זה ל-5 שנים ולבחון את זה אחר כך?

מיקי לוי: 7 שנים נראה לי - - -

אלי אלאלוף: תרשה לי, הייתי צריך התייעצות.

אלי אלאלוף: תראה, אנחנו עשינו מאמץ כדי לקדם את החוק הזה.

אלי אלאלוף: אתה רואה שיש פה החלטות שהתקבלו בוועדה אתמול, בהשתתפותך, בניגוד לדעתך, אבל התקבלו.

אלי אלאלוף: זכותך לעשות עכשיו את המשחק הפרלמנטרי שעל כל זה - - -

מיקי לוי: לא משחק.

אלי אלאלוף: את ההתערבות הפרלמנטרית.

אלי אלאלוף: אבל זה לא הולך לשנות את המצב בצורה משמעותית.

אלי אלאלוף: אתה יכול אחר כך, במליאה.

מיקי לוי: אני יכול עכשיו, לפני ההצבעה?

אלי אלאלוף: אתה תשכנע מישהו?

מיקי לוי: כן, למה לא?

אלי אלאלוף: אני מציע משהו – בוא נתקדם בחוק הזה, השקענו, וגם אתה השקעת.

אלי אלאלוף: חבל שזה יהפוך לפיליבסטר על הסעיף - - -

מיקי לוי: ממש לא פיליבסטר, ממש לא.

אלי אלאלוף: אף אחד מאתנו, שרק אתמול השתכנע והצביע בצורה מסוימת - - -

מיקי לוי: אבל הייתם 2 נגדי.

אלי אלאלוף: ועכשיו נהיה 3 או 4 נגד.

אלי אלאלוף: אז מה?

<נעה בן שבת: יש בהמשך עוד הסתייגויות שמופיעות פה, אולי אדוני אם אפשר להציע – אם אתם רוצים את נוכחותו של חבר הכנסת לוי – 24,25,26 זה הסתייגויות שכבר נדונו וכל השאר עוד לא נדונו.

אלי אלאלוף: אז מה שנידון – נצביע, ומה שלא נידון – נחכה לו.

שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת מאיר כהן פה.

שולי מועלם-רפאלי: נמשיך.

אלי אלאלוף: מי בעד הרביזיה, סעיף 24?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: הרביזיה לא התקבלה.

<נעה בן שבת: הסתייגות 25 זה גם נושא הפתיחה בחקירה לגבי עבירה.

<נעה בן שבת: ההסתייגות היתה שאפשר יהיה להתלות את ההכרה במצבים כאלה של פתיחה בחקירה.

<נעה בן שבת: אני מבינה שהוועדה דיברה רק על מצבים של כתב אישום.

<נעה בן שבת: הסתייגות 25.

<נעה בן שבת: בעד – 1

<נעה בן שבת: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: ההסתייגות לא התקבלה.

<נעה בן שבת: 26 מדבר על ביטול הכרה עקב חקירה פלילית.

<נעה בן שבת: יש פה איזה חידוד שאם הגוף המוכר פעל באופן מספק לצמצום יכולת ההשפעה של החשודים על התנהלות הגוף המוכר, ואני מבינה שכל נושא החקירה – אנחנו רוצים להשאיר אותו בצד, לכן זה עולה כהסתייגות.

אלי אלאלוף: מי בעד הרביזיה וההסתייגות הזו?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – 1

אלי אלאלוף: נמנעים – 1

אלי אלאלוף: תודה, לא התקבלה.

<נעה בן שבת: עמוד 45, סעיף 57.

<נעה בן שבת: תיקונים שהיו.

<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ב): "נודע לגוף מוכר שחדל להתקיים תנאי מהתנאים או שלא מקיימים הוראה מהוראות חוק זה הוא צריך להודיע לרשות בתוך זמן סביר".

<נעה בן שבת: הוועדה אמרה – לא יאוחר מ-21 ימים מיום שנודע לו על כך.

<נעה בן שבת: סעיף קטן (ג): ההודעה, מידע שקשור למתנדב שהוא מידע חריג ובעל חשיבות ויש יסוד סביר להניח כי הוא דרוש לרשות לשם מילוי תפקידה - זה צריך להימסר מייד לאחר שהמידע הגיע לידיו.

<נעה בן שבת: סעיף (ג1) – יש פה הוראה שנכנסה לבקשת החשב הכללי, שגוף מוכר יגיש לרשות לפי דרישתה דין וחשבון בדבר פירוט הכנסותיו והוצאותיו או כל מידע הקשור לפירוט זה.

<נעה בן שבת: מוצע להוסיף פה: "...

<נעה בן שבת: ושהרשות ראשית לבדוק את הדין וחשבון והמידע באמצעות מי מטעמה" – שזה נתון לרשות, ההחלטה הזו.

<נעה בן שבת: זה גם יכול להיות באמצעות החשב הכללי.

<נעה בן שבת: "...

<נעה בן שבת: השר רשאי לקבוע כללים בדבר פרטי הדיווח, מסירת המידע לפי סעיף קטן זה, לרבות אופן עריכתו, דרכי הכנתו, מועדי מסירתו וגורמים שיפעלו מטעם הרשות לבדיקת הדיווחים והמידע..." – זה גם פותר את הבעיה שהועלתה אתמול לגבי החשב הכללי, לגבי האם זה יימסר לפי כללי חשבונאות נאותים.

<דרור גרנית: אני רוצה להזכיר שהסיפה של הסעיף "...

<דרור גרנית: השר רשאי לקבוע בכללים.." – אנחנו נייצר את זה בחקיקת משנה, מי יהיו הגורמים שיפעלו.

<דרור גרנית: זה לגמרי התנהלות פנימית של הרשות המבצעת.

<נעה בן שבת: אם זה פנימי, מדוע שהשר לא יקבע מי הגורמים שיפעלו?

<דרור גרנית: בכללים?

<דרור גרנית: את הנורמה?

<נעה בן שבת: הוא רשאי לקבוע.

<נעה בן שבת: ברגע שזו קביעה הקביעה היא בתקנות.

<דרור גרנית: כתוב "כללים" .

<נעה בן שבת: לא, הקביעה היא בתקנות.

<דרור גרנית: אז ביתר שאת – לקבוע בתקנות?

<נעה בן שבת: הוא רשאי לקבוע.

<דרור גרנית: אין צורך בזה, זו התנהלות פנימית.

שולי מועלם-רפאלי: עד למועד מסירתו?

<דרור גרנית: מה שחל לגבי הגופים - - -

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

<נעה בן שבת: הסעיף הבא שאנחנו מדברים עליו הוא סעיף 58 בעמוד 46.

<דניאל פרג: אפשר להתייחס?

<דניאל פרג: "...

<דניאל פרג: בדבר פירוט הכנסותיו והוצאותיו, וימסור לו כל מידע הקשור לפירוט זה".

<דניאל פרג: זאת אומרת, הפירוט הוא רק לגבי הוצאות והכנסות.

<דניאל פרג: אם יידרשו נתונים נוספים שהם לא הכנסות והוצאות אני רואה הגבלה, לפי הסעיף הזה.

אלי אלאלוף: מה יש חוץ מהוצאות והכנסות?

<דניאל פרג: העמסת תקורות, זה לאו דווקא בהכנסות והוצאות.

<דניאל פרג: יכולים להיות עוד הרבה דברים שחשבונאים יבואו ויציגו אותם.

<נעה בן שבת: אז מה היית רוצה שיהיה כתוב?

<דניאל פרג: כל מידע שנדרש לרשות על מנת לבחון את פעילות הגוף המוכר.

שולי מועלם-רפאלי: אבל יש את זה ממילא כבר בסעיף אחר.

<נעה בן שבת: היא מדברת על הפעילות החשבונאית.

<דניאל פרג: פעילות חשבונאית, שפה את מגדירה את זה להוצאות והכנסות גרידא.

<דניאל פרג: פעילות חשבונאית היא לא רק הכנסות והוצאות, היא עוד הרבה דברים אחרים.

<קריאות: - - -

שולי מועלם-רפאלי: (ד) לא מכסה לך כל דבר?

שולי מועלם-רפאלי: - - -

<דניאל פרג: אם (ד) מכסה כל דבר, אז אין צורך בסעיף (ג1).

שולי מועלם-רפאלי: זו היתה עמדתנו מלכתחילה, בואו נזכיר.

<דניאל פרג: מבחינתי, אם אנחנו מכסים את הפעילות החשבונאית רק להוצאות והכנסות – זה בעייתי, כי זה מגביל את הרשות, בעיקר כשרשות - - -

<דרור גרנית: אז אולי נציע את הניסוח שיגיד – "גוף מוכר יציג לרשות לפי דרישתה דין וחשבון בדבר כל מידע חשבונאי הדרוש לה..." וכדומה.

<נעה בן שבת: אני חושבת ש "דין וחשבון בדבר פירוט הכנסות והוצאות" ֹנראה בסדר, אני חושבת שלקחנו את הנוסח מהנושא של חברות קדישא - למסור כל מידע הנדרש לרשות בדבר בחינת ההתנהלות הכספית והחשבונאית שלה.

<דניאל פרג: החשבונאית, הכלכלית הניהולית והכספית.

<דניאל פרג: אלה ארבעת הקריטריונים שנדרשים - - -

שולי מועלם-רפאלי: אז אפשר לייתר את סעיף (ד).

<קריאות: - - -

אלי אלאלוף: אוקיי, הוספנו "ניהולית".

<קריאות: - - -

<נעה בן שבת: סעיף 58.

<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ב)(2) – אנחנו מגיעים לנושא של הגוף המפעיל, מי רשאי להפעיל את השירות הלאומי.

<נעה בן שבת: בסעיף (ב)(2) אנחנו אומרים – "רשאים להגיש בקשה לשמש גוף מפעיל: 1.

<נעה בן שבת: רשות ציבורית 2.

<נעה בן שבת: עמותה או חברה לתועלת הציבור שחברים בה 7 חברים לפחות שרובם אינם קרובי משפחה, או הקדש שמרבית נאמניו אינם קרובי משפחה, שהתאגד בישראל והקיימים ופועלים למטרה ציבורית בתחום מתחומי השירות כאמור בסעיף 4..." – אנחנו מיד נדבר על תחומי השירות והתיקון יחול גם על זה – ויכול להיות שהמילים האלה "שפועל למטרה ציבורית בתחום מתחומי השירות" – מתייתרות, "...

<נעה בן שבת: ובידה אישור בדבר ניהול תקין מרשם העמותות ורשם ההקדשות, לפי העניין.

<נעה בן שבת: לעניין זה יראו מי שהגיש אישור כמוסד ציבורי לפי סעיף 46 לפקודת מס הכנסה כאילו עמד בתנאי פסקה זו.

<נעה בן שבת: שוב, אנחנו שואלים – האם האישור של מוסד ציבורי הוא רלבנטי לעניין הזה.

<נעה בן שבת: לגבי גוף מוכר הורדנו את האישור של סעיף 46.

מירב בן ארי: סעיף 46 זה בכלל – מקבל תרומות.

מירב בן ארי: האם זה מה שיאשר - - -

<יואב ארבל: היום בהחלט, לפי התקנות הנוכחיות מחפשים את סעיף 46.

מירב בן ארי: אין לי ספק ש-46 חשוב, אבל זה מה שמעיד על העמותה?

<נעה בן שבת: זה מעיד עליה שלפחות היא עומדת בתנאים.

<נעה בן שבת: אנחנו עדיין בתנאי הסף הכי מינימליים של זה שזה גוף שפועל - - -

<יואב ארבל: אנחנו לא דורשים 46.

<יואב ארבל: הדרישות המהותיות נמצאות ברישה של הסעיף.

<יואב ארבל: אנחנו רק אומרים שאם יש 46 זה אומר כאילו יש את הדרישות הללו, אבל אם הדרישות הללו מתקיימות בלי 46 זה גם אפשרי.

<נעה בן שבת: "לעניין זה: "חברה לתועלת הציבור" ו "עמותה" – כהגדרתן בסעיף 46(ב)".

<נעה בן שבת: פסקה (3) דיברנו עליה אתמול – שאנחנו מדברים על אותו גוף אחר שהיה קודם בהגדרת "רשות ציבורית", בפסקה (7) ועכשיו הוא עובר פה להיות גורם בפני עצמו.

<נעה בן שבת: זה גוף אחר, ובלבד שמתקיימים בו לדעת המנהל כל אלה: א.

<נעה בן שבת: הוא ממלא תפקיד ציבורי ב.

<נעה בן שבת: הוא גוף מבוקר כמשמעותו בסעיף 9(1) עד (7) בחוק מבקר המדינה, התשי"ח-1958 (נוסח משולב) ג.

<נעה בן שבת: עיקר פעילותו בתחומי השירות הלאומי וההתנדבות הקהילתית המנויים בסעיף 4".

<נעה בן שבת: אם נשנה, כמובן, את התחומים, אז גם הדבר הזה ישתנה בהתאמה.

<נעה בן שבת: הגענו לסעיף 58(א).

אלי אלאלוף: חבר הכנסת מיקי לוי, לידיעתך – כל מה שהיה קשור להסתייגות שלך לגבי הסעיפים של אתמול - אנחנו דנים בכל מה שלא הצבענו עליו אתמול והיום.

מיקי לוי: מודה מאוד ומעריך.

אלי אלאלוף: אנחנו בעמוד 47.

<נעה בן שבת: עמוד 47 וסעיף 58.

<נעה בן שבת: היה כאן סעיף (ג) שהתייחס לרשות הציבורית.

<נעה בן שבת: רשות ציבורית יכולה להיות גוף מפעיל, והתנאי שהיה קיים שזה יהיה בתנאים המפורטים בסעיף 4.

<נעה בן שבת: זה התנאי המקורי שהיה בהצעת החוק.

<נעה בן שבת: מה שהוצע עכשיו זה לשנות את המודל, ואולי נבקש ממשרד המשפטים להסביר את ההצעה שלו.

<דרור גרנית: המודל המקורי דיבר בסעיף 4 על תחומים ועשה שם רשימת מכולת, רשימה ארוכה של תחומים שהיו ברמת הכותרות בלבד.

<דרור גרנית: אחרי זה, בתוך סעיף 58 דובר על מי יכולים להיות גופים מפעילים, ואותם כללים חלו באופן אחיד על גופים פרטיים וגופים ציבוריים.

<דרור גרנית: מכל מיני סיבות וטעמים ובכלל זה הצעת החוק הפרטית של חבר הכנסת אוחנה שינינו פה את הפורמט, שינינו את המודל, ואנחנו מציעים כרגע מודל אחר המודל האחר מציע, בעצם, לשמוט את רשימת התחומים של סעיף 4, למחוק את סעיף 4 ובעצם להסתכל על ההכרה בגופים מפעילים ולחלק אותה לשני סעיפים נפרדים: גופים ציבוריים בסעיף אחד, גופים פרטיים בסעיף אחר.

<דרור גרנית: נתחיל מהגופים הציבוריים.

<דרור גרנית: בגופים הציבוריים אמרנו שאנחנו מורידים את התחומים ולכאורה פותחים לכל הגופים אפשרות לשים מתנדבים בכל מקום שהם רוצים בשירות הציבורי, ובלבד שהם לא מחליפים כוח אדם.

<דרור גרנית: העיקרון של איסור החלפת כוח אדם היה ונותר בעינו בסעיף 7 - - -

שולי מועלם-רפאלי: ואז, מי שמשגיח על זה זה מנהל הרשות?

<דרור גרנית: העיקרון של אי החלפת כוח אדם קיים בסעיף 7.

<דרור גרנית: אנחנו גם בנינו מנגנון ליישום שלו שהוא ועדה , זה בעצם מנגנון שקיים גם היום – ועדה משותפת של הרשות והנציבות, הם ביחד יעשו את ההגדרה של התפקידים.

<דרור גרנית: עד כאן היה מוסכם ועכשיו אני אדבר על אקסטרה שעליו בינתיים אין הסכמה והוא מדבר על - - - בא משרד העבודה ואמר – זה חשוב לנו וזה לא מנגנון מספיק הדוק ומספיק חזק, בשביל להבטיח שלא תהיה החלפה של כוח אדם בשירות הציבורי.

<דרור גרנית: אחרי שיג ושיח משותף הגענו לאיזה רעיון שעדיין לא הוסכם על שאר יושבי השולחן פה, לרבות הרשות.

<דרור גרנית: הרעיון שהועלה היה: בואו נציב את התנאי הבא – גם בשירות הציבורי, בני ובנות השירות הלאומי ישרתו בתפקידים שהם שירות או טיפול ישיר באוכלוסייה בלבד, וכל מה שהוא לא, בעצם – במה שניתן כלפי חוץ באינטרקציה של המגזר הציבורי כלפי הציבור- אפשר יהיה לעשות את השירות הלאומי.

<דרור גרנית: כלפי פנים, כלומר – תגבור של המשימות הפנימיות בתוך הרשות שם הקונספט יהיה שככלל – לא, אבל אם רוצים אז ניתן את זה לקבוצות שרצינו לתעדף אותן או לקדם אותן, אותן קבוצות שהשתתפותן בשוק התעסוקה מועטה, מוגבלת, ובעצם השירות הלאומי הוא הדרך למשוך אותן פנימה לאינטרקציה עם השירות הלאומי ואחרי זה עם עולם התעסוקה.

<דרור גרנית: האבחנה הזו, ההכנסה של המסננת הראשונה הזו של טיפול ושירות ישיר אינה מקובלת על הרשות.

אלי אלאלוף: אני מנסה להבין – אתה מדבר כרגע על כל הגופים הציבוריים - אל"ף, הם לא מחליפים כוח אדם, זה ברור.

אלי אלאלוף: שתיים, יש להם שתי אופציות: אם הם עובדים ב- front, בקשר עם הציבור – אוקיי.

אלי אלאלוף: אם הם עובדים מאחורה, אז רק לאוכלוסיות מיוחדות?

אלי אלאלוף: אתה מסתיר אותם?

אלי אלאלוף: מתבייש בהם?

<דרור גרנית: לא, לא.

<דרור גרנית: להפך.

<דרור גרנית: הרעיון הוא לפתוח להם יותר אפשרויות ויותר הזדמנויות.

<דרור גרנית: בעצם נותנים להם - - -.

<דרור גרנית: הרעיון הוא שהם יכולים, כמובן, גם להיות בטיפול ושירות ישיר, ודאי, אבל אנחנו נותנים להם, לקבוצות האלה אופציות נוספות.

שולי מועלם-רפאלי: יש לי איזה קושי מהותי עם ההגדרה הזו כי נראה לי שעלה שוב ושוב סביב לשולחן הזה הרצון שהשירות יהווה איזו פלטפורמה לאוכלוסייה שלא רציתי להכניס אותה בהגדרה "אוכלוסיות מיוחדות" או "אוכלוסיות חלשות", אבל ליושבי השולחן הזה שעוסקים גם עם אוכלוסיות שהן לא ילדות מהמרכז – אני אומרת את זה בכל הזהירות המתבקשת – שתהיה האופציה הזו.

שולי מועלם-רפאלי: נראה לי שבאופן הזה אתה מאוד מאוד מצמצם.

שולי מועלם-רפאלי: אם הבנתי נכון, מה שיקרה בסוף זה שכל התהליך הפקידותי, למשל, שלא מחליף עובדים, שעליו הסכמנו שהרבה פעמים בעקבות השירות הלאומי הם נשארות לעבוד בשירות הציבורי – זה יורד.

<דרור גרנית: זה לא יורד.

<דרור גרנית: הערך הזה נשאר במיוחד לטובת האוכלוסיות המיוחדות.

<דרור גרנית: תפקידים שהם back office נשארים פתוחים - - -

שולי מועלם-רפאלי: אבל מי מגדיר אוכלוסיות מיוחדות?

<רחלי סונגו: אני אסביר מה שנאמר על ידי משרד המשפטים.

<רחלי סונגו: מאוד חשוב לשלב את האוכלוסיות האלה – של אנשים עם מוגבלויות וצעירים בסיכון – בשירות האזרחי.

<רחלי סונגו: המצב היום הוא שלא רק שקשה למצוא להם מקומות, מה שקורה עכשיו, והמנגנון הזה נועד להבטיח - - -הכי טוב יהיה לשלב אותם בעבודות מול אנשים, אבל אם אין כאלה אפשרויות, עדיין לשלב אותם בשירות האזרחי.

<רחלי סונגו: זה נועד לשמור בדיוק על אותן אוכלוסיות.

שלום ג'רבי: אני קודם כל מוחה על הדברים שנאמרו כאן- הם לא מבוססים ולא נכונים.

שלום ג'רבי: אנחנו את המגזרים של האוכלוסיות המיוחדות ונוער בסיכון הגדרנו, הרחבנו, מתוך אמונה שלמה.

שלום ג'רבי: אני לא יודע מאיפה מביאים כאן את הנקודה של קשה-לא קשה.

שלום ג'רבי: גדלנו ב-3 שנים מ-84 ל-1,500 בעלי צרכים מיוחדים, יש לנו 100 בחורים ובחורות עם ר"יש-פ"א, בדיוק מירב בן ארי נכנסה, שהיא מכירה טוב את האוכלוסייה הזו.

שלום ג'רבי: בכל מקרה, הבסיס לכל השירות הלאומי זה שהוא לא מחליף כוח אדם, בשום פנים ואופן.

שלום ג'רבי: מקום ששירות לאומי יחליף כוח אדם, באותה שנייה צריך להפסיק את המקום הזה, להפסיק שישרתו.

שלום ג'רבי: חס וחלילה לא נגרום לאף אחד שיהיה מובטל.

שלום ג'רבי: יחד עם את אנחנו לא רוצים לצמצם את מקומות השירות למשרתים.

שלום ג'רבי: היום ברוך ה' המספרים הולכים וגדלים.

שלום ג'רבי: אנחנו רוצים לאפשר כמה שיותר מקומות שירות.

שלום ג'רבי: תראו, אנחנו עושים פעולה הפוכה במגזר החרדי.

שלום ג'רבי: במגזר החרדי, עד לפני 5-4 שנים היינו עם 88% שמשרתים בתוך הקהילה החרדית.

שלום ג'רבי: היום, ברוך ה', הורדנו את זה ל-45% מתוך הקהילה החרדית.

שלום ג'רבי: אנחנו רוצים לאפשר כמה שיותר מקומות שירות משרד הביטחון ומשרד החוץ- כדוגמה.

שלום ג'רבי: יש כ-120 או 140 מתנדבים במשרד החוץ.

שלום ג'רבי: הם לא משרתים ב-front של הציבור, אבל נמצאים בחמ"ל.

שלום ג'רבי: כשקורה משהו, חס וחלילה, ומישהו בחוץ לארץ, מתנדבי השירות הלאומי מחזיקים את המוקד הזה.

שלום ג'רבי: מקום מדהים.

שלום ג'רבי: אז אנחנו עכשיו לא ניתן להם?

שלום ג'רבי: בשב"כ, במוסד, במשרד הביטחון – לא ניתן להם?

שלום ג'רבי: בסייבר – לא ניתן?

שלום ג'רבי: ראש הממשלה לקח את הסייבר כפרויקט לאומי, כדי להרחיב את זה.

שלום ג'רבי: אז תגידו לי עכשיו שיש הצעה להחריג את הנושא הביטחוני.

שלום ג'רבי: אגב, סייבר יש לא רק בביטחון, יש גם בכל מיני מקומות אחרים.

שלום ג'רבי: אשר על כן אני חושב שאנחנו צריכים לבוא ולומר בצורה ברורה: הוועדה שאנחנו הקמנו, אנחנו יזמנו, ואמרו לי שאני אידיוט שאני מקים את זה – ואני אומר לכם בצורה ברורה: יחד אנחנו ביקשנו מנציבות שירות המדינה שיישבו אתנו, שאנחנו נחליט מה מחליף ומה לא מחליף, מה הגדרת התפקיד, ולפי זה אנחנו נלך, ולא צריך להחריג אף אחד.

אלי אלאלוף: הוא לא הציע להחריג.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שלא שמעתי בניסוח על החרגה, אלא אופציה נוספת.

שולי מועלם-רפאלי: לא.

שולי מועלם-רפאלי: ההפך.

שולי מועלם-רפאלי: לצמצם את האופציה, זה הפוך.

שלום ג'רבי: מה שהם אומרים זה שבשירות הלאומי, הבת המצוינת מדימונה, כשהיא באה לעשות שירות לאומי , אנחנו נגביל אותה למקומות מסוימים שהיא לא תוכל להיות, זה מה שהם מציעים.

שלום ג'רבי: הם מציעים שרק בשירות הלאומי ששי לבן או בת השירות הלאומי מגע עם הציבור – שם הוא יוכל לשרת שירות לאומי.

שלום ג'רבי: במקום שאין לו מגע עם הציבור, הוא לא יוכל לשרת.

<יואב ארבל: מה שאנחנו מבקשים זה לחזור לנוסח הקודם שאמר שאפשר בכל משרדי הממשלה בלי כפיפות לתחומים, ובלי ההחרגה שמשרד המשפטים מציע, בלי האבחנה בין שירות לציבור או לא שירות לציבור.

<יואב ארבל: אפשר בכל משרדי הממשלה, כמובן – בכפוף לכך שזה לא החלפת כוח אדם, וזה נבחן בוועדה שלנו עם הנציבות, הדבר הזה.

אלי אלאלוף: אני ממש לא מבין אתכם, הרשות.

אלי אלאלוף: הם באים ואומרים לך שהאופציה האופטימלית למתנדב ולמתנדבת זה להיות בפרונט.

אלי אלאלוף: מה רע בזה?

אלי אלאלוף: קחו בחשבון שיש צעירים שקשה להם להיות בפרונט וצריך לתת להם גם פתרונות אחרים.

אלי אלאלוף: אז הוא אומר – בוא ניתן להם גם פתרון בפנים.

<קריאה: זה נמצא.

שולי מועלם-רפאלי: הוא אומר הפוך.

<דרור גרנית: אני אסביר שוב את הרעיון.

<דרור גרנית: הרעיון אומר שהשירות הלאומי בעצם אמור לתת את הערך המוסף לציבור, לאינטראקציה לציבור.

<דרור גרנית: הוא לא נועד לתת את הערך למנגנון הביורוקרטי הממשלתי, אלא לציבור.

<דרור גרנית: לכן, המשקל המרכזי צריך להיות האינטראקציה בפרונט, האינטראקציה עם הציבור.

<דרור גרנית: הטיפול הוא השירות הישיר לציבור.

<דרור גרנית: לעומת זאת, ב- back office, במה שהן עבודות מאחורי הקלעים – שם פחות צריך לשים את השירות הלאומי, אבל צריך לתת את ההזדמנות הנוספת הזו, האקסטרה הזו, לאותן קבוצות שהן צריכות את ההזדמנויות הנוספות.

<קריאות: - - -

שלום ג'רבי: לא, הם לא יכולים.

שלום ג'רבי: אני מציע שהיושב ראש ישאל אותו שאלה פשוטה: האם מתנדבי שירות לאומי רגיל, בחור מכרמיאל, בחורה מכרמיאל, יכולה לשרת שירות לאומי בסייבר בשב"כ?

שלום ג'רבי: במוסד?

שלום ג'רבי: במשרד החוץ?

אלי אלאלוף: כן.

שולי מועלם-רפאלי: לפי מה שהוא אומר – לא.

שלום ג'רבי: הוא אומר לא.

שולי מועלם-רפאלי: לפי מה שהוא אומר – לא.

שולי מועלם-רפאלי: אז צריך להשאיר את מה שאנחנו רצינו.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להגיד לפרוטוקול שאני מסכימה לתחילת דבריך, ואני חושבת שצריך להיות לזה תוספת.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לומר שהשירות הלאומי – המטרה שלו היא הערך המוסף לציבור, אבל אנחנו חושבים שהמטרה שלו היא גם משרתי השירות הלאומי.

<דרור גרנית: נכון.

<דרור גרנית: אז האופציה הנוספת היתה באמת להגיד – לטיפול ושירות ישיר לציבור או בגופים - - -

<אושרת שמעון: לנו במשרד העבודה היה חשוב שזה לא יהיה חלף עובדים.

<אושרת שמעון: לכן, אם אנחנו מחליטים להוריד את כל התחומים, כמו ההצעה המקורית של סעיף 4, רצינו איזשהו מנגנון נוסף שיוודא שלא הולכים להחליף לנו כאן עובדים.

<אושרת שמעון: לכן, הבקשה שלנו היתה במקום לחזור לאותה רשימת תחומים, שאגב, אפשר להחליט שמשאירים את רשימת התחומים שהיתה בסעיף 4, אפשר גם להחליט שמרחיבים אותה לגבי רשויות ציבוריות, זו גם אפשרות קיימת בחקיקה דומה שיש לנו.

שלום ג'רבי: ממה נפשך?

שלום ג'רבי: אם מחליפים אז צריך להפסיק את השירות – לטענתך את צריכה להפסיק את כל השירות הלאומי, כי אם יש לך חשש שמחליפים כוח אדם בתחומים האחרים, תפסיקי שם, ואם אין לך חשש, אז תרחיבי בהכל.

שלום ג'רבי: אז מה אנחנו עושים?

שלום ג'רבי: – הקמנו ועדה.

שלום ג'רבי: אי אפשר להגיד שאנחנו בחצי הריון.

שלום ג'רבי: אם אנחנו הולכים ואנחנו אומרים בצורה ברורה ששירות לאומי לא יחליף כוח אדם, אז זה באופן גורף, ואם את חושבת שאנחנו מחליפים, אז בואו לא נאשר בכלל שירות לאומי.

שלום ג'רבי: ברור שזה אסור שיהיה ככה.

<נעה בן שבת: אז אנחנו אומרים בסעיף 58(א) – אישור גוף מפעיל לרשות ציבורית, אנחנו קוראים את החלק המסומן בצבע שהוא החלופה: "(ג) (1) המנהל או מי שהוא הסמיך לכך רשאי לתת אישור גוף מפעיל לרשות ציבורית לפי כללים שיורה המנהל בהסכמת נציב שירות המדינה.

<נעה בן שבת: (2) אישור גוף מפעיל כאמור בפסקה (1) יינתן בהתאם להמלצות ועדה משותפת לרשות ולנציבות שירות המדינה לעניין התפקידים שבהם ניתן להפעיל מתנדבים אצל הרשות הציבורית.

<נעה בן שבת: ".

<נעה בן שבת: פסקה (3) תרד, כי היא הפסקה שנוגעת לעניין של התפקידים והתחומים.

<נעה בן שבת: "(4) המנהל יפרסם באתר האינטרנט של הרשות את התפקידים שאישר לרשות ציבורית כאמור, ואולם, לעניין רשות ציבורית המנויה במערכת הביטחון כהגדרתה בסעיף 29 רשאי שלא לפרסם את פירוט התפקידים".

<נעה בן שבת: יש פה הערה בתוך הנוסח שנוגעת לרשויות המקומיות.

<נעה בן שבת: חלק מהרשויות הציבוריות הן הרשויות המקומיות, והשאלה היא – אני חושבת שנציבות שירות המדינה לא יודעת לתת את המענה לגבי התפקידים ברשויות המקומיות ואנחנו ביקשנו ממשרד הפנים לתת חלופה לעניין מי יוכל לתת את ה- - -

אלי אלאלוף: אז איפה מרכז השלטון המקומי?

שולי מועלם-רפאלי: הם לא פה.

שלום ג'רבי: אולי השלטון המקומי, ואני נזהר בדברי, הוא קצת נגוע.

שלום ג'רבי: אני דווקא רוצה מישהו ממשרד הפנים שיהיה יותר ענייני.

שלום ג'רבי: לשלטון המקומי יש אינטרס הרי להיטיב, ויכול להיות שאנחנו כאן נחליף כוח אדם.

אלי אלאלוף: - - - שמשרד הפנים יקבע את - - -

<דרור גרנית: זה מה שרצינו, זה מה שהצענו.

<דרור גרנית: פנינו למשרד הפנים, עוד לא הספקנו.

<נעה בן שבת: - - - שיהיה לנו רשות ציבורית שהיא רשות מקומית - - - נציג של משרד הפנים יחד עם הרשות.

<נעה בן שבת: סעיף 58(ב)(ד).

<דרור גרנית: אני אסביר את ההמשך של אותו רעיון.

<דרור גרנית: דיברנו קודם על המעבר מהמודל הראשוני של סעיף 4 והתחומים, למודל הנוכחי.

<דרור גרנית: אז אמרנו – ביטלנו את סעיף 4, אנחנו מתייחסים לסעיפים המפעילים גופם.

<דרור גרנית: יצרנו הפרדה בין הגופים הציבוריים שעליהם דיברנו עכשיו לגופים הפרטיים – העמותות והתאגידים הפרטיים שבהם יכולים מתנדבים לבצע שירות לאומי, ומה שאנחנו אומרים שם זה שאנחנו בעצם מציבים פה 3 מסננות.

<דרור גרנית: במקום המסננת האחת של התחומים, שהיתה מאוד מאוד פרוצה ומאוד ומאוד מאוד רחבה ואפשר היה להכניס בה כל דבר, אז אמרנו – בואו נבנה את זה בצורה יותר מסודרת.

<דרור גרנית: יצרנו מסננת ראשונה, שאני קורא לה – מסננת הרציונל, מה המהות של שירות לאומי, ואז אמרנו – או טיפול או שירות ישיר או קידום של בטיחות ואיכות חיים לכלל האוכלוסייה.

<דרור גרנית: המסננת השנייה היא המסננת של התחומים עצמם, וגם פה – מתוך מגמה שדיברתי עליה באחת הישיבות הקודמות, של "הצברה" – לעשות את השירות הלאומי יותר ציבורי ופחות פרטי, צמצמנו את רשימת התחומים לרשימה יותר ממוקדת של 8 תחומים, לעומת ה -15 או 20 שהיו מלכתחילה.

<דרור גרנית: דבר שלישי, אנחנו מכניסים מסננת שלישית שפה אנחנו לא רואים אותה, היא תהיה ברשימה של חקיקת משנה ובתקנות, שזה יהיה רשימת התפקידים והפעילויות בתוך כל אחד מהתחומים.

<דרור גרנית: המסננת השלישית הזו תובא בחקיקת משנה, והיא בעצם המסננת ההדוקה ביותר.

<דרור גרנית: היא בעצם המקביל – בשירות הציבורי דיברנו על ועדה של הרשות והנציבות – היא גם תגדיר את התפקידים ואת הפעילויות.

<דרור גרנית: בגופים הפרטיים אנחנו נייצר את זה בתקנות, בחקיקת משנה.

<דרור גרנית: זה מנגנון אחר, אבל הרעיון דומה מאוד.

<דרור גרנית: אלה שלושת המסננות, כאשר ההנחה שלנו היא שגופים פרטיים, זאת אומרת גופים שהם לא רשויות ציבוריות, יעברו דרך שלושת המסננות האלה, ובסוף, המטרה הכללית של זה היא לייצר גופים שאנחנו חושבים שהשירות בהם יוכל להיצבע בצבעים של ממלכתיות, בצבעים שהם לא שנויים במחלוקת ציבורית, בצבעים שנופלים בגדרו של הקונצנזוס הציבורי הרחב, ולכן באמת יבטיח - - -

אמיר אוחנה: אני הגשתי הצעת חוק, כזכור.

אמיר אוחנה: הצעת החוק שלי היתה מאוד פשוטה וברורה: ארגון שעיקר מימונו מגיע ממשלות זרות לא ייהנה משירות לאומי.

אמיר אוחנה: הרציונל הוא שאם הממשלות הזרות מממנות את אותו גוף, או את רוב פעילותו, האינטרס של אותו גוף, במקרה הטוב, אינו חופף את האינטרס של מדינת ישראל, ובמקרה הרע – סותר ממש.

אמיר אוחנה: ראינו גופים כמו "בצלם", הבולט שבהם, ש-95% מהמימון שלו מגיע ממשלות זרות, וזה לא מונע מהעומד בראשו לצאת למועצת הביטחון של האו"ם ולקרוא לאומות העולם לפעול כנגד מדינת ישראל, או להתראיין ברשתות הזרות בשיא תקופת הלחימה ב "צוק איתן", כאשר חיילנו ואזרחנו נהרגים, ולהציג את צה"ל ואת מדינת ישראל כפושעי מלחמה על ששמו להם למטרה לפגוע בבתיהם של מפגעי החמאס, עליהם הוא מגן.

אמיר אוחנה: ואנחנו נותנים להם תקן של שירות לאומי.

אמיר אוחנה: זה היה הרציונל מאחורי הגשת הצעת החוק שלי.

אמיר אוחנה: הצעת החוק שלי היתה הצעת חוק, לא תיקון חוק, והיא עברה - -

שולי מועלם-רפאלי: היא הוטמעה בתוך החוק.

אמיר אוחנה: - - את וועדת השרים לענייני חקיקה, עברה קריאה טרומית, ואני הסכמתי שתשולב במסגרת הצעת החוק הממשלתית.

אמיר אוחנה: אני חושבת שזו דרך המלך, זה דבר הנכון לעשותו.

אמיר אוחנה: אני לא מוצא זכר למה שהצעתי, כאן, בהצעת החוק הזו.

אמיר אוחנה: אני אסביר: אל"ף, אם ניכנס לתחומים – עיסוק בהספקת שירות או טיפול ישיר באוכלוסייה בישראל בתחומים אלה:

אמיר אוחנה: חינוך בריאות רווחה וכו'.

אמיר אוחנה: קודם כל, יבוא מחר ארגון "שוברים שתיקה" ויגיד- בוודאי, אנחנו עוסקים בחינוך.

אמיר אוחנה: אנחנו נכנסים לבתי הספר, משוחחים עם מלש"בים ומראים להם לבל יהפכו לקלגסים ערלי לב.

אמיר אוחנה: אגב, בוועדת החינוך הבאנו תלמידים שנכחו בהרצאות כאלה של "שוברים שתיקה" והמסר החד משמעי שהם קיבלו – לדבריהם, לא לדברי חברי הכנסת היה: אל תתגייסו לצה"ל, או לפחות – אל תתגייסו ליחידות קרביות.

מיכל בירן: אמיר, אתה מסלף.

אמיר אוחנה: אני הייתי בוועדת החינוך, שמעתי את הדברים במו אוזניי.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת בירן, תהיה לך זכות דיבור.

מיכל בירן: מדובר באנשים לוחמים, קצת כבוד.

מיכל בירן: אל תסית.

אמיר אוחנה: בכל אופן – יבואו ויגידו: אנחנו עוסקים בחינוך, למה אנחנו לא רשאים לקבל?

אמיר אוחנה: יבואו אלה שפועלים עם המסתננים ויגידו: אנחנו פועלים למען הרווחה.

אמיר אוחנה: נושא שני – המינוח "לאוכלוסייה בישראל".

אמיר אוחנה: שאלתי בישראל מה זאת אומרת "האוכלוסייה בישראל", אני זוכר שהיה מדובר על תושבי ישראל, והאבחנה היא בדיוק זה – מסתננים.

אמיר אוחנה: לממשלה יש מדיניות מאוד ברורה בנוגע להסתננות.

אמיר אוחנה: זה החל בעצירת ההסתננות על ידי בניית הגדר והשקעת מאות מיליונים מכספי משלם המסים הישראלי.

אמיר אוחנה: זה ממשיך בניסיונות לחוקק חוקים שלפעמים בית המשפט העליון מתערב בהם ועוצר אותם, בעניין מתקן חולות.

אמיר אוחנה: הממשלה הזו מעוניינת לא לעודד אלא ההפך – לדכא, את תופעת ההסתננות, ולא להפוך את מדינת ישראל למגנט למסתננים.

אמיר אוחנה: אז הממשלה ביד אחת עוצרת ואפילו משלמת, אדוני, אלפי דולרים למסתנן שיסכים לקום וללכת, אבל ביד השנייה מעניקה שירות לאומי, התנדבויות של שירות לאומי שיעבדו יחד עם המסתננים.

אמיר אוחנה: זה לגבי המילה "אוכלוסייה".

אמיר אוחנה: אני מסתייג מהמילה הזו.

אמיר אוחנה: דבר נוסף – "חלק משמעותי מפעילותו".

אמיר אוחנה: אני לא יודע מה זה חלק משמעותי.

אמיר אוחנה: האם 20% זה חלק משמעותי, או שמא 40% זה חלק משמעותי?

אמיר אוחנה: מכיוון שהצעת החוק שלי היתה חדה וברורה היא לא השאירה מקום לטעויות.

אמיר אוחנה: יכול להיות שהיא לא מושלמת, והיועצים המשפטיים הסתייגו ממנה לא עכשיו אלא כבר שהיא עלתה לוועדת השרים.

אמיר אוחנה: למרות הסתייגויותיהם היא עברה, כי המחוקק אמר את דברו.

אמיר אוחנה: ההצעה שלי היתה חדה וברורה ולא העמידה את אנשי השירות הלאומי בפני דילמות ושיקולים לכאן או לכאן.

אמיר אוחנה: היה בה מעט מאוד מקום לפרשנות.

אמיר אוחנה: הצעת החוק כפי שהיא רגע משאירה כל כך הרבה מקום לפרשנות ופתח רחב כל כך, שאין לי ספק שגם אם הם יעבדו נכון, מבחינתם, זה יגיע לעתירות, הם יבזבזו את זמנם בעתירות של – למה לי לא ולהם כן, כאשר יש את האלטרנטיבה.

אמיר אוחנה: לכן אמרתי שאני לא מסתייג מהצעת החוק כפי שהיא, אין לי בעיה שהיא תעבור, אבל להוסיף את הסעיף כפי שחוקקתי אותו: גוף שעיקר מימונו מממשלות זרות, לא ייהנה משירות לאומי.

אמיר אוחנה: אני חושב שהמשמעות היא לא כוח אדם.

אמיר אוחנה: אני לא נכנס למה שאנשים פרטיים עושים – שיעשו ויתנדבו היכן שהם רוצים, זה מאה אחוז בסדר – למען מסתננים, רופאים לזכויות אדם, מה שרוצים, הכל בסדר, אבל כשמדינת ישראל מעניקה שירות לאומי יש בכך משום אמירה, יש בכך חותמת כשרות.

אמיר אוחנה: אנחנו צריכים לדאוג שהשירות הלאומי יהיה מחוץ למחלוקות הפוליטיות, ולא להכניס אותו לתוך המחלוקות כפי שהנוסח הזה עושה, בעיניי.

אלי אלאלוף: אני אבקש מהייעוץ המשפטי להתייחס לאיך שילבנו את זה בחוק.

אלי אלאלוף: לדעתי נתנו תשובות סופר הולמות בלי להשאיר שום עננה והתלבטות לרשות.

אלי אלאלוף: ההפך, אני חושב.

<נעה בן שבת: הסעיף כמו שהציג אותו דרור גרנית קודם מציע לדבר על כל גוף מפעיל שהוא לא רשות ציבורית למעט הרשויות הציבוריות, ולדבר על האפשרות של גוף כאמור להפעיל שירות לאומי.

<נעה בן שבת: הוא מדבר על שלוש המסננות, כמו שהוא אמר: הרציונל, התחומים בתוך כל אחד מהרציונלים והנושא של הפעילויות.

<נעה בן שבת: דרור גרנית דיבר הרבה על הפעילויות.

<נעה בן שבת: אני כבר אקדים ואומר את החשש שלי מהנושא של הפעילויות – החשש האם אפשר באמת לקבוע כזו הוראה בתקנות, האם אפשר יהיה לקבוע את רשימת הפעילויות הזו והאם אפשר לעשות את זה בתקנות – זה היה החשש שלי.

<נעה בן שבת: אבל באמת, הפעילויות האלה יוכלו לוודא - - - מדובר על פעילויות שבאמת נשארות בתוך הקונצנזוס הרחב – טיפול ישיר לאוכלוסייה, נושאים של ביטחון לכלל הציבור, ואם אנחנו באמת מגדירים בפנים גם את הפעילויות זה יותר יצמצם את שיקול הדעת.

<נעה בן שבת: אני לא חושבת שזה לגמרי ינטרל את שיקול הדעת, עדיין תהיה שאלה של שיקול דעת, אבל שיקול דעת – רשות מנהלית זה חלק מהתפקידים שלה, להפעיל את שיקול הדעת.

<נעה בן שבת: אני רוצה להזכיר שחוץ מסעיף הזה יש סעיף 64 שנוגע למימון תקנים לשירות לאומי בידי רשויות ציבוריות.

<נעה בן שבת: רשות ציבורית רשאית לממן גם תקנים לגוף מפעיל אחר של שירות לאומי, ובנושא הזה הצענו בסעיף 64(ד)(1) שהמבחנים לפיהם רשות ציבורית מחליטה לאיזה גוף מפעיל לתת את המימון, יתחשבו בין היתר במקורות המימון האחרים של הגוף המפעיל.

שלום ג'רבי: אבל איך אנחנו נדע?

אמיר אוחנה: אמירה מאוד ערטילאית, דרך אגב.

<נעה בן שבת: נכון שזו אמירה ערטילאית אבל המטרה של האמירה הזו היא להגיד – באותן הערות ציינו בדיון הקודם את הסוגיה הזו, שכשאתה אומר "עיקר מימונו ממדינה זרה" אתה מאוד ברור, זה נכון, אבל אתה תופס מגזר מאוד מצומצם, מספר עמותות מאוד מאוד מצומצם, בהן אתה מונע - - -

אמיר אוחנה: לכן אמרתי שההצעה שלי היא לא במקום, היא בנוסף.

<נעה בן שבת: דיברנו על זה שהדבר הזה מהווה צעד מאוד מרחיק לכת לעומת המצב הקיים היום – היום העמותות נדרשות לדווח, לעומת זאת, אם אנחנו מכניסים את ההוראה הזו בצורה מפורשת, אותן עמותות שקודם סומנו בחובת הדיווח, עכשיו גם לא ניתן להן אותו מימון.

<נעה בן שבת: אני חושבת שזה פחות בעייתי כשמדובר ממש על מימון התקנים, אבל בכל זאת, אם אתה אומר שהם לא יכולים לקבל את השירות הלאומי, בכל זאת יש פה צעד משמעותי מעבר למה שדובר בחובת הדיווח.

אמיר אוחנה: נכון.

אמיר אוחנה: יש פה אמירה של המחוקק.

<נעה בן שבת: ושוב אני חוזרת לעניין שאמרנו שיכול להיות שהמבחן הזה של "עיקר מימונה ממדינה זרה" לא יתפוס.

<נעה בן שבת: זה יתפוס את אותם 30 או 27 גופים ולא יתפוס גופים אחרים שאולי לא היית רוצה - - -

אמיר אוחנה: ולכן אמרתי שזה בנוסף, לא במקום המסננות שאתם רוצים.

שולי מועלם-רפאלי: זה בדיוק מה שרציתי להציע.

שולי מועלם-רפאלי: האם אפשר שבנוסף למסננת המנהלית, שהוסברה פה בטוב טעם, שדרכה ייכנסו או לא ייכנסו חלק מהגופים, להוסיף את אותו סעיף מפורש על מימון ממדינות זרות – כי זו, בעצם, ההצעה שעברה בוועדת שרים.

שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת, עמדת - - -

אמיר אוחנה: ובקריאה ראשונה.

<נעה בן שבת: אם אני מבינה נכון, ההצעה שעברה בוועדת שרים עברה מתוך כוונה שהיא תשתלב אחרי דיונים והסכמות עם - - -שוב, אנחנו לא נכנסים לוועדת השרים כי השאלה פה מה הוועדה רוצה לחוקק.

<נעה בן שבת: אם אני הבנתי נכון את ההנחיה שקיבלתי מיושב-ראש הוועדה בדיון הקודם שהתקיים בעניין הזה – הוא דיבר על השאלה את מי מממנת מדינת ישראל.

אמיר אוחנה: אני רק רוצה לציין, אדוני, שבניגוד להנחיה של אדוני לא הוזמנתי להשתתף בדיון הפנימי של המשפטנים בנושא גיבוש הצעת החוק בפעם הנוספת, ואני אגיד עוד משהו - -

אלי אלאלוף: אני יודע שהלוח זמנים שלך - - - ללא כוונות זדון.

אמיר אוחנה: - - שהאמת היא שגם לדיון הזה, אלמלא היה מגיע אלי בדרך לא דרך שעומדים לדון בהצעת החוק, גם לכאן לא הייתי מגיע, אבל בכל זאת אני שמח שהגעתי.

אלי אלאלוף: אתה לא רומז שזה נעשה בזדון.

אמיר אוחנה: חס וחלילה.

אמיר אוחנה: אני רק אומר שאולי היה צריך להודיע לי שהצעת החוק שלי עומדת - - -

מיכל בירן: נראה לי שהגעתם לנוסח סביר ומדתי.

מיכל בירן: אמיר, ההצעה שלך מאוד פופוליסטי.

מיכל בירן: למיטב ידיעתי ל "צלם" ו "שוברים שתיקה" בכלל אין- - -

אמיר אוחנה: אז אני אעדכן אותך – יש - - -

מיכל בירן: עכשיו אני מדברת.

מיכל בירן: אני לא צריכה עזרה, תודה.

מיכל בירן: נכנסת פה לשני גופים ושוב – גם לי יש בעיה עם זה שהולכים ומכפישים את שמה של מדינת ישראל.

מיכל בירן: יש לך בעיה עם הארגונים האלה?

מיכל בירן: אין בעיה.

מיכל בירן: צא נגדם, אבל פה אתה עלול לשפוך את התינוק עם המים.

מיכל בירן: יש ארגונים כמו הטלוויזיה החברתית, כמו "קו לעובד" - - -

שולי מועלם-רפאלי: הקו ממומן ממדינות זרות?

מיכל בירן: כן.

מיכל בירן: הטלוויזיה החברתית בטח כולכם מכירים, בטח ראיינו אתכם על הרבה דברים חברתיים שאנחנו עושים.

מיכל בירן: ארגון "קו לעובד", שדרך אגב, אני בחרתי לתרום לו כסף לא מעט פעמים – אני חושבת שאלה ארגונים מאוד קונצנזואליים.

מיכל בירן: הדברים פה מאוד ברורים – מי שפועל נגד מדינת ישראל, מי שמסית לטרור אז ודאי שאסור שהאנשים האלה יקבלו תקן של שירות אזרחי במדינת ישראל, אבל אני חושבת שהנוסח שהוצע הוא מדתי, הוא כן מאפשר שיקול דעת לארגונים חברתיים.

מיכל בירן: מאוד חבל לי שהכנסת את הטיפול במסתננים - - - ושוב, אם יש חברה' ישראלים צעירים שמבינים שחלק מלהיות יהודי זה לדאוג גם לגר - - -

אמיר אוחנה: על חשבון זמנם שיעשו כרצונם, אבל פה זה ממשלת ישראל עושה.

אמיר אוחנה: יש פה הבדל.

אמיר אוחנה: יש פה הבדל.

מיקי לוי: ממשלת ישראל מטפלת במסתננים הרבה מאוד ומשקיעה בהם הרבה מאוד.

מיכל בירן: צר לי שאלה תפיסותיך בקיצור, אני מפרגנת מאוד לנוסח של הוועדה, נראה לי שהוא מדתי והוא יאפשר לאנשים שאמונים על קבלת ההחלטות את הטווח שמצד אחד ימנע מארגונים שעלולים באמת לפגוע במדינת ישראל מלקבל תקנים כאלה, מצד שני – יש לך בעיה עם הארגונים האלה?

מיכל בירן: פשוט צאי נגדם ושכנעי שהם לא בסדר, במקום לנקוט בדרכים עקלקלות.

<דרור גרנית: אני רק אחדד רגע ביחס להערות של חבר הכנסת אוחנה.

<דרור גרנית: אני רוצה לחזור ולהזכיר - אמרה נעה, בעניין המימון הכנסנו לסעיף המימון, אותו סעיף 64 שמן הסתם עוד נגיע אליו.

אמיר אוחנה: שהוא לא אומר כלום, בינינו.

אמיר אוחנה: הוא לא אומר שום דבר.

<דרור גרנית: תכף אתייחס לסעיף 64 ביתר פירוט, אני רק רוצה להגיד לעניין המסננות שהן מה שמטריד את חבר הכנסת אוחנה, להבנתי.

<דרור גרנית: אני חוזר ואומר – המסננת השלישית בעצם לא מופיעה פה, והיא המסננת אולי הכי חזקה, הכי משמעותית שמגדירה לא על דרך השלילה – מי לא, אלא על דרך החיוב– מה כן.

<דרור גרנית: בעצם, את המסננת השלישית הזו מלכתחילה חשבתי שנכון להכניס אותה בחקיקה הראשית.

<דרור גרנית: שכנעו אותי ברשות שזה באמת דבר שהוא יותר מורכב, ושצריך לשמור עליו - - - לכן הורדנו אותו לחקיקת המשנה, אבל גם את המסננת השלישית הזו צריכים המשרדים המקצועיים באותם 8 תחומים שאנחנו מגדירים – כל אחד מהם בשיג ושיח עם הרשות לייצר את רשימת הפעילויות, ואז לבוא ולהגיד – בתחום הבריאות כן או לא נטילת דמים, כן או לא מתן חיסונים, כן או לא סיוע למשפחות של מאושפזים בבתי חולים.

<דרור גרנית: ממש לפרוט את הפעילויות ברמה הרבה יותר מדוקדקת, ואז ממילא זה יהיה סינון הרבה יותר מדוקדק.

<דרור גרנית: גם בתחום החינוך, הדוגמה שאתה נותן, חבר הכנסת אוחנה – גם שם משרד החינוך בצוותא עם הרשות הגדירו את הפעילויות הראויות, הנכונות, שבאמת אנחנו חושבים שראוי ונכון לעשות בהן שירות לאומי ואזרחי ומרגע שהדבר הזה ייכנס למסננת שלישית, אזי ממילא יסתננו החוצה אותן פעילויות שאתה חושש לגביהן.

<דרור גרנית: לכן אני אומר – המבחן הוא לא מבחן המימון אלא מבחן הפעילויות, וההגדה הנכונה של הפעילויות, ולכן שלושת המסננות עובדות.

מיכל בירן: כן, אתה מסית וגזען.

אמיר אוחנה: הסתה?

אמיר אוחנה: את קשקשנית.

אמיר אוחנה: איזה פופוליזם.

מיקי לוי: אני אומר כהערת ביניים שגם עירית תל אביב, למשל, נותנת לילדי העובדים הזרים, שמקימה להם גני ילדים וייתכן, בנות שירות לאומי.

מיקי לוי: גם כשמגיעים לבית החולים בת שירות לאומי נותנת להם שירות.

מיקי לוי: לכן, ההגדרות שהתקבלו עכשיו, אמיר, הן סבירות, הן מספקות, אלא אם כן הן לא מתיישבות עם דעתך.

מיקי לוי: מה שאמר היועץ המשפטי ממשרד המשפטים - - -

אמיר אוחנה: יש לי שאלה אליך.

אמיר אוחנה: מחר יבואו לשר שלום ג'רבי אנשי "שוברים שתיקה" ויגידו - אנחנו עוסקים באספקת שירות או טיפול ישיר לאוכלוסייה בישראל בתחום החינוך - - -

אלי אלאלוף: אבל שכחת – הסמכות המרכזית באה מזה שהם מקבלים כסף מהמדינה.

אמיר אוחנה: איפה זה כתוב?

אמיר אוחנה: זו ההצעה שלך, אדוני היושב-ראש, אני אוהב את ההצעה שלך, אבל היא לא כתובה פה.

אלי אלאלוף: אתה יודע למה ההצעה שלך תביא?

אלי אלאלוף: - - -

אמיר אוחנה: אדוני, ההצעה שלך נפלאה.

אמיר אוחנה: אני מקבל?

אמיר אוחנה: איפה היא?

אלי אלאלוף: למה אני אומר את זה?

אלי אלאלוף: כי זה פתיח טוב ללכת לבג"ץ ולתקוע את כל החוק הזה.

אלי אלאלוף: אז אני אומר – בואו נגיד שאנחנו רוצים שמי שיפעל בשירות הלאומי זה מי שמקבל את רוב תקציבו מהמדינה.

אמיר אוחנה: אני מקבל, אבל זה לא מה שכתוב פה.

אמיר אוחנה: מבחינתי – אפילו חלק.

שולי מועלם-רפאלי: זה מאוד בעייתי.

<קריאות: - - -

שלום ג'רבי: יש עשרות עמותות שם שלא מקבלות מימון מהמדינה, אז מה - - -

אלי אלאלוף: אצלך?

שלום ג'רבי: ודאי.

שלום ג'רבי: עמותה שהיא לא מקבלת מהמדינה, אבל היא עושה דברים נהדרים.

שלום ג'רבי: מה, היא לא תקבל?

אלי אלאלוף: מאיפה הן מקבלות מימון?

שלום ג'רבי: תרומות מאנשים במדינה.

<קריאות: - - -

שולי מועלם-רפאלי: הנקודה הזו היא לדעתי הנקודה המרכזית שצריכה להוביל אותנו, גם אמיר בהצעת החוק שלו – וגם פה היתה על זה הסכמה, שמדובר בארגונים שרוב מימונם, מעל 50% מהמימון שלהן הוא ממדינות זרות, זה אחד, ומהצד השני מה שהעלה היושב-ראש בפעם הקודמת שעמותות שאותן אנחנו רוצים לעודד הן העמותות של פה, שאין בהן כניסה של אג'נדה מבחוץ.

<דרור גרנית: אני רוצה לחזור ולומר דברים שאמרתי בישיבה הקודמת בעניין המימון.

<דרור גרנית: אני קודם כל חוזר ואומר – המבחן הנכון בעיניי לשאלה מי ראוי שיהיה גוף מפעיל ומי לא הוא מבחן הפעילויות גופן, ולא נכון למקד את הדיון ב-proxy, שהוא המימון.

<דרור גרנית: יש סעיף על המימון, זה סעיף נפרד.

<דרור גרנית: אנחנו בשאלה על מי ראוי, והדיון צריך להיות בפעילויות.

אלי אלאלוף: אתה לא יכול לעשות את זה מהסיבה הפשוטה שיש הצעת חוק שעברה ועדת שרים.

אלי אלאלוף: יש פה הצעת חוק, אנחנו חייבים להתחשב ברוח של החוק ולא ללכת לחפש את התשובות - - -

שלום ג'רבי: אדוני, יש לי פנייה מארגון להב"ה, שאני כמובן לא נותן להם.

שלום ג'רבי: הם טוענים שאלה פעילויות חינוכיות, ואני לא מאשר להם תקן.

אמיר אוחנה: יפה.

אמיר אוחנה: יבואו להב"ה ויגידו שהם רוצים שירות לאומי, ואז הוא לא ייתן להם וחברת הכנסת מיכל בירן תגיד לו שהוא גזען.

מיכל בירן: לא, אני רק אומרת לך שאתה גזען, לא לכולם.

אמיר אוחנה: "גזען" במילון זה מי שמנצח שמאלן בוויכוח.

אמיר אוחנה: זו ההגדרה.

אלי אלאלוף: אמיר, אני שוב מבקש שתמצא את הזמן לשבת עם היועצת המשפטית שלנו - - -

<נעה בן שבת: אני לא בטוחה שאנחנו בפורום המתאים מבחינת משפטנים לשבת בנושא הזה, כי אני חושבת שפה יש גם שאלות של מדיניות.

<נעה בן שבת: זה לא הכל שאלה משפטית.

<נעה בן שבת: לכן הייתי מציעה אם אפשר להשאיר את זה לרמה של הכרעות של חברי הכנסת, כי יש פה באמת שאלות ערכיות.

<נעה בן שבת: אנחנו מצביעים על בעיות, אבל - - -

אלי אלאלוף: אז אני מבקש לעשות שיעורי בית יחד אתכם, ולחזור לדיון, אבל נעשה את זה בהקדם, כדי שנוכל לסגור את הדברים.

אלי אלאלוף: בינתיים הישיבה נעולה.

אלי אלאלוף: אני מודה לכולכם, הישיבה נעולה.