ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 363, 2017-02-26 08:00

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא:

דוד אמסלם: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 109), התשע"ו-2016 (מ/1074), הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

דוד אמסלם: אנחנו מקיימים בנושא הזה ישיבה שלישית.

דוד אמסלם: בישיבה האחרונה הבטחתי שניתן לארגונים ולראשי הערים להתבטא בנושא.

<סזאר יהודקין: אנחנו לא מבינים למה צריך למהר עם החקיקה הזאת.

<סזאר יהודקין: קיימים כלים לאכיפה, קיימים כלים לתכנון, רק לא נעשה בהם שימוש.

<סזאר יהודקין: אני רוצה להתמקד בחוסר השימוש בכלים של התכנון.

<סזאר יהודקין: לא ניתן לקבל היתרי בנייה מכוח התכניות הקיימות, וזה אחרי שבשנים האחרונות קודמו מספר תכניות מתאר.

<סזאר יהודקין: יש סידרה של פעולות, סדרה של תהליכים.

<סזאר יהודקין: אני לא מדבר על איכות תכניות המתאר שאושרו בשנים האחרונות.

<סזאר יהודקין: חלק מהתכניות הן על אדמות לא מוסדרות.

דוד אמסלם: תכנית המתאר לא מתייחסת לאדמות מוסדרות או לא מוסדרות.

<סזאר יהודקין: אחרי שיש תכנית מתאר צריך להכין תכנית איחוד וחלוקה, שזה דבר שלוקח שנים.

דוד אמסלם: סזאר, לא חידשת לנו כלום.

דוד אמסלם: לא גוזרים מתכנית מתאר היתר בנייה.

<סזאר יהודקין: העובדה שיש בנייה ללא היתר - -

דוד אמסלם: אתה בעד בנייה ללא היתר?

<סזאר יהודקין: לא.

דוד אמסלם: אז מה אתה רוצה שנעשה?

<סזאר יהודקין: אני בעד זה שתהיה אפשרות לכל הגופים לקבל היתר כחוק.

<סזאר יהודקין: כדי לקבל היתר כחוק, לא מספיק שתהיה תכנית מתאר, צריך סדרה של תהליכים – תכנית מפורטת, פיתוח תשתיות, תקציבים מיועדים.

דוד אמסלם: אתה לא מבין את המטריה שאנחנו נמצאים בה.

דוד אמסלם: הכשרנו את כל עבירות הבנייה במגזר הערבי שבוצעו עד תחילת 2014, וזה בתנאי שהן לא סותרות את תכנית המתאר, הן לא יושבות על תשתיות חיוניות ליישוב או על קרקע ציבורית.

דוד אמסלם: כבר עשינו את זה.

דוד אמסלם: אנחנו החרגנו רק דבר אחד בחוק, וזה את מי שיש נגדו פסקי דין חלוטים.

דוד אמסלם: על זה התעקש משרד המשפטים.

דוד אמסלם: זה המתווה שאנחנו מצויים בו.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים כרגע על תכנית המתאר, לראות את הקו הכחול שלה.

<סזאר יהודקין: תכניות המתאר שהוצגו בדיון האחרון הן לא רלוונטיות, הן לא מהוות איזו שהיא ראייה עתידית, איזה שהוא חזון לפיתוח היישוב.

<סזאר יהודקין: אם ניקח את תכנית מתאר ג'לג'וליה, אז היא נותנת מסגרת לתכניות שקודמו במקביל.

<סזאר יהודקין: אין בה שום חזון לעתיד.

דוד אמסלם: אתה רוצה להתווכח איתי על תכנית מתאר כזו או אחרת?

<סזאר יהודקין: אני לא רציתי להיכנס לזה.

דוד אמסלם: יש מינהל תכנון.

דוד אמסלם: אם אתה מבין יותר, תבוא ותשתתף במכרזים, תנסה לסייע להם.

דוד אמסלם: אני לא נכנס כרגע לשאלה אם תכנית המתאר טובה או לא טובה.

<סזאר יהודקין: זה לב העניין.

דוד אמסלם: זה בכלל לא הדיון.

דוד אמסלם: דרך אגב, יכולת להגיש התנגדות לתכנית המתאר.

דוד אמסלם: אם זה היה חשוב לך בג'לג'וליה, יכולת להגיש התנגדות לתכנית המתאר.

<סזאר יהודקין: הגשנו התנגדות.

דוד אמסלם: כנראה שעמדתך נפסלה.

<סזאר יהודקין: כל מה שמעניין את מינהל התכנון זה לעשות "וי" על תכנית המתאר.

<סזאר יהודקין: הם לא בודקים אם התכנית היא עניינית או לא.

דוד אמסלם: זה לא הדיון שלנו.

<סזאר יהודקין: התמונה כאילו יש פתרונות לקבלת היתר בנייה היא לא תמונה נכונה.

<סזאר יהודקין: לא ניתן לקבל היתרי בנייה במרבית היישובים הערביים.

דוד אמסלם: תסביר לנו למה.

<סזאר יהודקין: כי אין תכניות מפורטות.

דוד אמסלם: שהיישובים יעשו תכניות מפורטות.

דוד אמסלם: מי רצית שיעשה תכניות מפורטות?

דוד אמסלם: המדינה?

<סזאר יהודקין: יכולים לעשות, אבל זה תהליך שלוקח זמן.

דוד אמסלם: מישהו אמר שזה לא לוקח זמן?

<סזאר יהודקין: אבל בינתיים אנשים צריכים לגור איפה שהוא.

דוד אמסלם: כל אזרח במדינת ישראל צריך להוציא היתר בנייה.

<סזאר יהודקין: במקום לבוא ולהגיע לדיון על חוק שרק מדבר על אכיפה וענישה, צריך למצוא את התקציבים.

<סזאר יהודקין: אולי המדינה יכולה להלוות כספים לרשויות מקומיות, לאנשים פרטיים.

דוד אמסלם: המדינה קידמה בשנים האחרונות תכניות מתאר בישובים הערביים, מה שלא היה 70 שנה.

דוד אמסלם: זה הכיוון.

<סזאר יהודקין: התכניות האלו לא מספקות תשובות.

<סזאר יהודקין: כשהמדינה מחליטה לבנות במקום מסוים, אם באמצעות משרד השיכון או כל גורם אחר, היא עושה את כל התהליך – מהתכנון הראשוני, עד הוצאת היתרי הבנייה.

<סזאר יהודקין: מי שקונה את הדירה משלם את כל ההוצאות האלו דרך הקבלן, דרך ההיטלים.

<סזאר יהודקין: אפשר למצוא מנגנון שהמדינה תממן את כל התהליך, כדי לקדם את התכניות של איחוד וחלוקה, את הפיתוח של התשתיות, את הוצאת היתר הבנייה, ואז החוב יירשם באיזה שהוא אופן.

דוד אמסלם: אתה לא מכיר את התהליך במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אתה לא מכיר איך זה עובד.

דוד אמסלם: מדינת ישראל משווקת קרקעות עם תכנון מפורט ובם בלי תכנון מפורט.

דוד אמסלם: מי שמשלם על זה זו לא המדינה, זה אותו אחד שקונה את הבית.

דוד אמסלם: ביישובים הערביים מדובר בקרקעות פרטיות.

דוד אמסלם: הם בונים שם בלי היתרים.

דוד אמסלם: לפי דעתי הם גם לא משלמים על התשתיות.

דוד אמסלם: אני לא הבנתי מה אתה רוצה, מעבר לזה שאתה לא רוצה שיהרסו עבירות בנייה.

<סזאר יהודקין: בואו נמצא את המנגנון.

דוד אמסלם: זה החוק.

<ארז סרי: בכל התיקון אין התייחסות לאופן הביצוע.

דוד אמסלם: אופן הביצוע של מה?

<ארז סרי: של צווי ההריסה.

<ארז סרי: נוצרות הרבה תקלות.

<ארז סרי: לא מתאמים עם חברת החשמל את ההריסה, מה שיכול לגרום לבעיה בטיחותית בעת ההריסה.

דוד אמסלם: אני מסכים איתך במיליון אחוז.

דוד אמסלם: צריך להבין שאם אין להם היתרי בנייה, הם גם לא מקבלים חשמל באופן פורמאלי.

דוד אמסלם: המצב הוא שהם מתחברים באופן פיראטי.

דוד אמסלם: צריך לערב את חברת החשמל גם אם היא לא חיברה את המערכות באופן פורמאלי.

<ארז סרי: אנחנו מבקשים שיתואם איתנו נוסח של סעיף.

<ארז סרי: לפעמים יש התליה של בית משפט, יש דחייה, כאשר אנחנו כבר ניתקנו.

<ארז סרי: כל הדברים האלה לא מתואמים איתנו.

דוד אמסלם: זה סיפור טכני בינם לבינכם.

דוד אמסלם: לא נכתוב בחוק: נא לתאם עם חברת החשמל את הניתוק.

עבדאללה אבו מערוף: האם אתם לא מחברים לחשמל כל מקום שאין לו טופס 4?

<ארז סרי: אנחנו מחברים לפי הדין.

<ארז סרי: לעיתים לא נדרש טופס 4.

אוסאמה סעדי: רק במגזר הערבי נדרש טופס 4.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא מדבר על עמונה.

עבדאללה אבו מערוף: האם בגבולות הארץ אתם מחברים לחשמל גם כשאין טופס 4?

<ארז סרי: אנחנו לא מחברים אם אין היתר בנייה.

עבדאללה אבו מערוף: באף מקום?

דוד אמסלם: זה לא חשוב.

<ארז סרי: ניתנו הקלות שסייעו למגזר הערבי.

עבדאללה אבו מערוף: תן לי דוגמה אחת.

דוד אמסלם: לא מחברים לחשמל אף אזרח יהודי שבונה בית באופן בלתי חוקי.

דוד אמסלם: אם הוא מחובר, זה לא תקין.

דוד אמסלם: מחברים ללא טופס 4 את הערבים, וזה בסדר, כי הייתה בזמנו בעיה של בנייה.

דוד אמסלם: כרגע הוא אומר שבמידה ומחליטים להרוס, לפחות שיתאמו איתו לגבי הניתוק כדי שלא יקרה אסון.

<ארז סרי: צריך להכניס איזה שהוא סעיף, כי לפעמים יש התליה, יש דחייה.

דוד אמסלם: תדברו עם אבי.

דוד אמסלם: אלו שאלות טכניות.

דוד אמסלם: ההערה הזאת נכונה לגז, למים, למערכות ביוב, לא רק לנושא הזה של החשמל.

<ארז סרי: בסעיף 157א(א)(ו) סמכות הניתוק היא במנותק מהעניין של היתר.

<ארז סרי: כשאין היתר, אנחנו לא יכולים לבצע ניתוקים.

<ארז סרי: אנחנו לא מנתקים, אלא אם כן מגיעים עם צו שיפוטי.

דוד אמסלם: אם אתה אומר שאיפה שלא חיברתם אתם גם לא מנתקים, אז מה הייתה ההערה הראשונה שלך?

<ארז סרי: אני מדבר על כך שאני חייב כאשר יש בעיה בטיחותית בעת ההריסה.

<ארז סרי: כשאין צו הריסה, אנחנו - -

דוד אמסלם: אני לא מכיר את הנושא, זה לא החוק שלנו.

דוד אמסלם: ארז, שב עם אבי, תסגור את הפרוצדורות.

דוד אמסלם: אנחנו לא עוסקים בפרוצדורות.

דוד אמסלם: אנחנו לא עושים חוק לגבי ניתוקי חשמל.

<אשרת מימון: אני רוצה להעיר את הנקודה של ירושלים בסיפור של התיקון הזה.

<אשרת מימון: המהות של תיקון 109 היא החמרת כללי האכיפה.

<אשרת מימון: אני חושבת שאל מול החמרת כללי האכיפה על איסור בנייה צריך לשאול את השאלה: כמה מותר לבנות חוקית.

<אשרת מימון: תושבי ירושלים הפלסטיניים מהווים 37%.

<אשרת מימון: פחות מ-9% משטח ירושלים מתוכנן עבורם למגורים.

<אשרת מימון: הם מקבלים כ-200 היתרים בשנה, שזה בערך 7% מסך כל ההיתרים.

<אשרת מימון: השנה האחרונה הייתה שנת שיא בהריסות.

דוד אמסלם: את יודעת כמה הם מבקשים?

<אשרת מימון: הם מבקשים יותר.

<אשרת מימון: הם מבקשים מאות רבות בכל שנה.

דוד אמסלם: מאות רבות יכולות להיות גם 200.

<אשרת מימון: זה לא מאות רבות.

<אשרת מימון: אי אפשר להתמודד עם מה שקורה בירושלים בלי לדון בשאלת האפליה התכנונית המהותית כלפי התושבים הפלסטיניים.

<אשרת מימון: זה לא סוד שמה שמתווה את התכנון בירושלים הוא המתווה הדמוגרפי.

דוד אמסלם: זה לא נכון.

דוד אמסלם: עסקתי בזה כמעט 20 שנה.

דוד אמסלם: לאיזו שכונה אין תכנית מתאר בירושלים?

<אשרת מימון: לא אמרתי שאין תכניות מתאר.

דוד אמסלם: אני לא בא לשאול איזה אחוז מהוות השכונות במזרח ירושלים בכל ירושלים.

דוד אמסלם: אני לא נכנס לזה בכלל.

דוד אמסלם: זו לא השאלה, זה לא הדיון.

דוד אמסלם: לכמה שכונות בירושלים אין היום תכנית מתאר?

<אשרת מימון: אני חושבת שהשאלה היא אחרת.

<אשרת מימון: אני לא אמונה על אגף התכנון בעיריית ירושלים.

דוד אמסלם: לפני 10,12 שנים לא היו הרבה תכניות מתאר בירושלים.

דוד אמסלם: אני דחפתי את זה.

דוד אמסלם: אני עבדתי בעירייה.

דוד אמסלם: הסדרנו את כל תכניות המתאר בירושלים.

דוד אמסלם: היום הם מגישים היתרי בנייה כמו כל אחד אחר.

אוסאמה סעדי: כמה היתרים נותנים?

דוד אמסלם: נותנים במזרח ירושלים כמו במערב.

דוד אמסלם: אני מדבר מבחינת קריטריונים.

דוד אמסלם: אני לא מכיר פקיד עירוני שכשבא אליו איזה ערבי, הוא אומר לו "לא".

<אשרת מימון: אני לא חושבת שהאפליה נובעת מהקריטריונים.

דוד אמסלם: ספרי לי מאיפה.

<אשרת מימון: האפליה נובעת מהיבטים דמוגרפיים.

דוד אמסלם: מה זה "היבטים דמוגרפיים"?

<אשרת מימון: 30%/70% לא מוכר?

<אשרת מימון: התנאי הראשון שמופיע בתכנון תכניות המתאר בירושלים זה לשמר את העליונות היהודית בירושלים - 70% יהודים, 30% פלסטינים.

<אשרת מימון: זה לא סוד.

<אשרת מימון: ידוע שעל פי זה מתכננים.

דוד אמסלם: אני לא יודע על מה את מדברת.

דוד אמסלם: אני יודע שיש תכניות מתאר לכל שכונה.

<אשרת מימון: אתה יודע איך הפלסטינים מתארים את תכניות המתאר?

<אשרת מימון: "מינימום שוויץ".

<אשרת מימון: זה לפי כמות הירוק שיש להם בכל תכנית מתאר.

דוד אמסלם: את יודעת למה?

דוד אמסלם: כי אלו קרקעות פרטיות שהם בנו עליהן.

דוד אמסלם: התכנון ביישובים הערביים נועד רק לתושבים באותם יישובים.

דוד אמסלם: לא התכוונו להביא יהודים לתוך היישובים האלה.

דוד אמסלם: אני חושב שאיכות החיים שלהם נתקעת בגלל זה.

דוד אמסלם: אין להם שטחים ירוקים, אין להם מספיק מוסדות ציבור.

אוסאמה סעדי: בסילוואן לא מכניסים יהודים?

דוד אמסלם: אני אספר לך כמה ערבים נכנסים לשכונות בירושלים.

<אשרת מימון: אדוני, אתה לא מסכים שיש אפליה תכנונית בירושלים?

דוד אמסלם: אני לא מסכים עם שום דבר שאת אומרת.

<אשרת מימון: אני יכולה לבקש שיהיה דיון על ירושלים?

<אשרת מימון: אני לא מאמינה שתבוא רשות ערבית לייצג את ירושלים.

דוד אמסלם: אני כרגע לא דן על ירושלים.

דוד אמסלם: יכול להיות שירושלים מעניינת אותך, אבל זה לא הדיון שלנו כרגע.

דוד אמסלם: מפתיע אותי שבאים ארגונים ונלחמים על זה שתהיה בנייה בלתי חוקית.

<אשרת מימון: שנייה לפני שאני שואלת איך יכול להיות שהם בונים לא חוקית, אני שואלת אם מותר להם לבנות חוקית.

דוד אמסלם: מי אמר לך?

<אשרת מימון: הנתונים.

<אשרת מימון: אם פחות מ-9% מתוכנן למגורים עבור 37%, זאת אפליה.

<אשרת מימון: אני לא דנה בשאלת האכיפה לפני שאני דנה בשאלת האפליה.

דוד אמסלם: אני יודע שרוב תכניות המתאר ברוב השכונות בירושלים הושלמו.

דוד אמסלם: כל שכונה יכולה להגיש את התכניות שלה, יכולה לבקש היתרים.

<אשרת מימון: מתוך תכניות המתאר המאושרות, פחות מ-9% מיועדים למגורים עבור הפלסטינים.

דוד אמסלם: 9% ממה?

<אשרת מימון: מסך המתוכנן למגורים.

דוד אמסלם: ביחידות דיור?

<אשרת מימון: מהייעוד למגורים.

דוד אמסלם: תגידי לי איפה.

דוד אמסלם: איזה שטחים מיועדים למגורים?

<אשרת מימון: אני מציעה לראות כמה מיועד למגורים בכל תכנית מתאר.

דוד אמסלם: תכנית מתאר היא תכנית כללית.

<אשרת מימון: אני מדברת על התכניות שלפיהן אפשר להוציא היתר בנייה.

דוד אמסלם: האם את מדברת איתי על יחידות דיור, או שאת מדברת איתי על השטח?

<אשרת מימון: אני מדברת על השטח.

דוד אמסלם: השטח לא רלוונטי.

דוד אמסלם: אני לא יודע אם זה 9%.

<אשרת מימון: אף אחד לא מכחיש את האפליה הדמוגרפית בירושלים.

דוד אמסלם: אני לא יודע בשם מי את מדברת.

דוד אמסלם: כל מזרח ירושלים לא מהווה 9% מכל ירושלים.

<אשרת מימון: לא אמרתי.

<אשרת מימון: כשלוקחים את סך תכניות המתאר ורואים כמה מתוכן מיועד למגורים עבור הפלסטינים, מגיעים לפחות מ-9%.

דוד אמסלם: הבעיה ביישובים הערביים היא שהבנייה לא הייתה מתוכננת לאורך הרבה מאוד שנים.

דוד אמסלם: בכל שכונה חדשה שאתה מקים, לא משנה איפה, הבנייה היא לגובה.

דוד אמסלם: בשטחים למטה אתה מייצר פארקים, קניונים, מבני ציבור, בתי ספר.

דוד אמסלם: למה יש לך שטח?

דוד אמסלם: כי אתה בונה לגובה.

דוד אמסלם: ביישובים הערביים זה לא עובד ככה, כי זה סגנון כפרי, נמוך, בדרך כלל קרקע פרטית.

דוד אמסלם: אין שם גורד שחקים.

<אשרת מימון: בכופר עקב, שזאת שכונה ירושלמית מעבר לגדר, יש.

<אשרת מימון: כל האופי הכפרי הוא אופי כפוי על ידי ישראל.

<אשרת מימון: כשנותנים להם לבנות, הם בונים 20,30 קומות, וזה בלי היתרי בנייה, בלי פיקוח של העירייה.

אוסאמה סעדי: גם בבית חנינא יש בניינים של 6,7 קומות.

אוסאמה סעדי: הם בונים איפה שנותנים להם.

דוד אמסלם: בית חנינא זו שכונה שמתנהלת קצת שונה בירושלים.

דוד אמסלם: דרך אגב, בכופר עקב אין דין ואין דיין, הם עושים מה שהם רוצים.

<אשרת מימון: העירייה עושה מה שהיא רוצה.

דוד אמסלם: העירייה לא שם, לכן יש בלגן.

<אשרת מימון: התושבים משוועים לעירייה.

דוד אמסלם: יום אחד החלטתי לבנות גן בבית צפאפא.

דוד אמסלם: כשסיימתי אותו, באו אלי בעלי הקרקע ואמרו: "זה שלנו".

דוד אמסלם: אמרתי להם: "חבר'ה, זה גן בשבילכם".

דוד אמסלם: הם אמרו לי: "תהרוס את הגן הזה".

דוד אמסלם: הלכתי והרסתי את הגן.

דוד אמסלם: בצור באהר רצינו לבנות גן.

<אשרת מימון: אני לא מבינה למה לא הפקעת.

דוד אמסלם: כי אז הם יגידו שהיהודים מפקיעים להם קרקעות.

<אשרת מימון: אני מכירה סיפורים הפוכים.

<דבי גילד-חיו: הארגון שלנו הוא ארגון שדוגל בשלטון החוק.

דוד אמסלם: להוציא חריגים?

<דבי גילד-חיו: לא להוציא חריגים.

<דבי גילד-חיו: בהקשר של תכנון ובנייה אנחנו בעד אכיפה ועמידה בחוק.

<דבי גילד-חיו: לחוק תכנון ובנייה יש שני חלקים.

<דבי גילד-חיו: זה לא חוק שנועד לאכיפה, זה חוק שנועד בראש וראשונה לתכנון.

<דבי גילד-חיו: האכיפה בחוק תכנון ובנייה זה כלי עזר.

<דבי גילד-חיו: האחריות שמוטלת על המדינה בחוק התכנון והבנייה היא לתכנן, היא לפעול לא רק לטובת מגורים, אלא בכל התשתיות ובכל מה שהאזרחים צריכים בתחום של תכנון.

<דבי גילד-חיו: ברגע שהמדינה מתכננת ואנשים לא עומדים בתכנון, למדינה יש סמכויות אכיפה.

<דבי גילד-חיו: חוק תכנון ובנייה בא לאפשר ולחייב את המדינה לתכנן למען כלל תושביה.

<דבי גילד-חיו: אם אנחנו מסתכלים על החלטות הממשלה שהיו בשנה האחרונה, אז יש את מה שהיה בצוות 120 הימים, שזו החלטה 922.

<דבי גילד-חיו: אנחנו רואים שם התייחסות ושיח שונה של הממשלה.

<דבי גילד-חיו: הממשלה אומרת בתוך ההחלטות האלו שיש בעיה בתכנון במגזר הערבי, שיש אפליה במשך עשרות שנים, אולי מאז קום המדינה, ולכן היא מוכנה לעשות שורה של צעדים.

<דבי גילד-חיו: הצעדים האלה הם: הקמה של ועדות מקומיות ליישובים ערבים, חיזוק הוועדות בחלקים המקצועיים שלהן, הקצאת כספים, הקלה ברישום בטאבו בגלל קשיים בהליכים, כולל מה שדיברת על לנסות להכשיר בדיעבד בנייה בלתי חוקית אם היא מתאימה לתכניות מתאר.

<דבי גילד-חיו: מה הקושי?

<דבי גילד-חיו: יש פה שני קשיים.

<דבי גילד-חיו: קושי אחד זה שהדברים האלה לא מתקדמים.

<דבי גילד-חיו: היו כמה דיונים על היישום של 922.

<דבי גילד-חיו: שום דבר מכל הצעדים האלה לא מתקדם.

<דבי גילד-חיו: בשבוע שעבר ישבתי עם מחלקת האכיפה במשרד המשפטים.

<דבי גילד-חיו: הם אומרים שהדברים מתקדמים בעצלתיים.

<דבי גילד-חיו: כשהביאו את 922 להחלטת ממשלה, כמה שרים נרעשו על כך שנותנים הקלות לערבים בתכנון, על כך שלא מגבירים את האכיפה בהקשר הזה.

<דבי גילד-חיו: הם מיד קידמו את החוק הזה.

<דבי גילד-חיו: את החוק הזה מקדמים תוך 3 שבועות.

<דבי גילד-חיו: זה חוק שיש לו השלכות מאוד מרחיקות לכת על כל האוכלוסייה בישראל.

<דבי גילד-חיו: רוב היישום שלו יהיה במקומות עם האוכלוסייה הערבית, כי שם רוב הבנייה הבלתי חוקית.

<דבי גילד-חיו: אנחנו יודעים את הנסיבות של החוק הזה.

<דבי גילד-חיו: החוק הזה לא קם מכלום.

<דבי גילד-חיו: כשביקשו את החוק הזה בממשלה, התפרסם בכלי התקשורת שהקידום של החוק הזה הוא בצמוד להחלטה 922.

דוד אמסלם: מה הטענה?

<דבי גילד-חיו: זה לא אומר שאנחנו לא בעד אכיפה, אבל יש היום כלים אדירים לאכיפה.

<דבי גילד-חיו: אני לא חושבת שיש מי שמתנגד לאכיפה כשמדובר בתשתיות גדולות – כבישים, קווי חשמל.

<דבי גילד-חיו: הבעיה היא ברוחב של היריעה.

<דבי גילד-חיו: אין הקצאה של קרקעות.

<דבי גילד-חיו: אתה דיברת על השכונות, על הצורך בבנייה רוויה.

<דבי גילד-חיו: אין ביישובים הערביים הקצאה של קרקעות כדי לבנות שכונות חדשות.

<דבי גילד-חיו: אם המדינה תרחיב יישובים קיימים - -

דוד אמסלם: מדובר בקרקעות פרטיות בעיקר, הן לא של המדינה.

<דבי גילד-חיו: אני יודעת.

דוד אמסלם: אם את יודעת, למה את רוצה שתבוא המדינה?

דוד אמסלם: את רוצה שהמדינה תפקיע מהם?

<דבי גילד-חיו: אני לא אומרת שהיא תפקיע.

<דבי גילד-חיו: כשיש לך יישוב שלא נתת לו קרקע לצורך הצרכים של האנשים שחיים בו, ברור שבתוך הקרקעות הפרטיות אנשים יתחילו לבנות לילדים ולקרובים שלהם.

דוד אמסלם: את אומרת שניתן להם את הקרקע שלהם ככה, ואם הם רוצים לבנות, נקצה להם קרקע ציבורית בחוץ?

<דבי גילד-חיו: כשאתה אומר שאתה רוצה שתהיה בנייה רוויה, שאתה רוצה שיהיו קרקעות לצורכי ציבור, אז המדינה צריכה לתכנן, המדינה צריכה להקצות קרקעות מתאימות, לחשוב על העתיד, בדיוק כמו שהיא עושה לגבי הרחבות של יישובים יהודיים בכל הארץ.

דוד אמסלם: מדינת ישראל לא עושה את זה ביישובים יהודיים.

דוד אמסלם: מדינת ישראל משווקת את הקרקע שלה משיקולים כלכליים.

דוד אמסלם: רוב הקרקעות שמדובר עליהן פה הן פרטיות.

דוד אמסלם: אף אחד לא מנע מאף ראש מועצה לעשות תכנון לבנייה רוויה.

דוד אמסלם: אם מישהו מנע ממנו דבר כזה, שידבר איתנו.

דוד אמסלם: זה הרבה יותר מורכב ומסובך מאשר במודיעין, בתל אביב או בירושלים.

דוד אמסלם: למגזר הערבי יש אופי ותרבות משלו.

דוד אמסלם: יש בעיות שלא קיימות ביישובים היהודיים.

דוד אמסלם: זה חלק מכל הסיפור הזה של התכנון.

דוד אמסלם: זה לא כל כך פשוט.

דוד אמסלם: המדינה עושה איתם תכניות מתאר כדי להגדיל להם את הקו הכחול של היישובים.

<דבי גילד-חיו: נכון, צריך לקחת בחשבון את האופי המיוחד, אולי לעשות את התכנון כך שיהיה מתאים.

<דבי גילד-חיו: ארגונים העלו את הטענה הזאת לגבי היישובים הבדואים בדרום.

<דבי גילד-חיו: כמו שיש לך מגוון סוגים של יישובים, כך יש לך אנשים עם אופי מסוים, עם צורת מגורים מסוימת.

<דבי גילד-חיו: יש בעיות מאוד ספציפיות בחוק: צמצום שיקול דעת מאוד נרחב של בית משפט בתוך ההליכים, הקמת גוף אכיפה ארצי שלוקח בחשבון רק את השיקולים של התכנון, להבדיל משיקולים יותר מקומיים.

דוד אמסלם: כשנגיע לסעיפים, תעירי את ההערות.

<ירון אור: החוק הזה עוסק באכיפה של תכנון ובנייה.

<ירון אור: כולנו יודעים שלא אוכפים את כל חוקי התכנון והבנייה.

<ירון אור: זה פשוט בלתי אפשרי.

<ירון אור: זו הסיבה שבאולם הזה הצטופפו ראשי ערים, עמותות, חברי כנסת.

<ירון אור: כולם באו להשפיע על מדיניות האכיפה.

<ירון אור: מדיניות אכיפה אומרת איפה כן, איפה לא, איפה חזק יותר, איפה חלש, איפה להתחשב.

<ירון אור: אני לא מצליח להבין מדוע בחוק החדש הזה, בנוסף לכל השינויים האכיפתיים שישנם, הכניסו מספר סעיפים שמפקיעים מידי הרשות המבצעת את הזכות והסמכות לנהל מדיניות אכיפה ומעבירים אותה ליועץ המשפטי לממשלה, לנציגיו בערים או ביישובים.

<ירון אור: לפני התיקון של 1991 הייתה בידי הוועדות המקומיות הסמכות לפנות לבית המשפט.

<ירון אור: זה היה קיים עד היום.

<ירון אור: בהליכים על פי פרק י' ייצג את הוועדה מי שהיועץ המשפטי לממשלה הסמיכו.

<ירון אור: בתיקון שאתם מציעים, ואני לא יודע מדוע עשיתם את זה כי זה לא מועיל לאכיפה, קבעתם שכל ההליכים ינוהלו בידי התובע.

<ירון אור: תובע זה אומר נציגי היועץ המשפטי לממשלה.

<ירון אור: מחקתם את הזכות של הוועדה המקומית לפנות לבית המשפט.

<ירון אור: קבעתם שהסמכות היחידה היא לתובע, זאת אומרת, מישהו שמוסמך על ידי היועץ המשפטי לממשלה.

<ירון אור: זה אומר שכל מי שיושב כאן, כולל חברי הכנסת, מיותר, כי אפשר לפנות רק לנציג היועץ המשפטי לממשלה.

<ירון אור: הוא זה שקובע את המדיניות.

דוד אמסלם: אנחנו לא קובעים מדיניות בתכנון ובנייה.

דוד אמסלם: יש חוק.

דוד אמסלם: היועץ המשפטי קובע את המדיניות במסגרת החוק.

<ירון אור: אבל החוק קובע מי רשאי לקבוע את המדיניות.

דוד אמסלם: היועץ המשפטי לממשלה הוא אדם שמוסמך לקבוע את המדיניות גם היום.

דוד אמסלם: הוא מאציל את הסמכויות לתובעים העירוניים.

דוד אמסלם: אסור לו?

<ירון אור: כל מה שהוא מנחה את כל היועצים המשפטיים לגבי מדיניות אכיפה לא מוסדר בחוק.

<ירון אור: לשון החוק אומרת שהמדיניות צריכה להיות של הוועדות המקומיות, אחרי זה של הוועדה הארצית.

<ירון אור: זה לפי לשון החוק.

דוד אמסלם: איזה חוק פלילי אתה מכיר שהיועץ המשפטי הוא לא האדם שמפרש ומנחה את כל התובעים העירוניים והממשלתיים?

<ירון אור: זה משהו שהוא עושה בפועל.

דוד אמסלם: אתה רוצה שנגיד לו לא להתערב?

<ירון אור: חוק תכנון ובנייה הוא לא חוק רגיל.

<ירון אור: בתוך לשון החוק הייתה סמכות לוועדות המקומיות ולרשות המבצעת.

דוד אמסלם: איזו סמכות?

<ירון אור: בעיריית ירושלים היה ויכוח לפני מספר שנים לגבי ההנחיות בגן המלך.

<ירון אור: היה ויכוח בין הוועדה המקומית וראש העיר לבין היועץ המשפטי של העירייה.

<ירון אור: על פי לשון החוק היה מותר לוועדה המקומית לקבוע שהיא רוצה לנהל את האכיפה בצורה מסוימת.

<ירון אור: מה שקרה שם זה שהיועץ המשפטי של העירייה, על פי הנחיות של היועץ המשפטי לממשלה והנחיות מבקר המדינה, לקח את הניהול של העניינים בידיים שלו.

<ירון אור: לוועדה היה מקום להתנגד.

דוד אמסלם: כשנקרא את הסעיפים, תתייחס לזה.

<מאיר דויטש: אנחנו חושבים שהחוק הזה מאוד מאוד חשוב.

<מאיר דויטש: אנחנו מברכים את הכנסת.

<מאיר דויטש: הגיע הזמן לתת את הרוח הגבית לרשות האכיפה.

<מאיר דויטש: במדינת ישראל יש שתי מערכות חוקים.

<מאיר דויטש: אחת, חוק התכנון והבנייה, והשנייה, חוק הבנייה והתכנון.

<מאיר דויטש: אני מקווה שהחוק הזה ישים סוף לתופעה של חוק הבנייה והתכנון.

<מאיר דויטש: שמענו שיש כוונה להפסיק את האכיפה בתוך הקווים הכחולים.

<מאיר דויטש: זה ממחיש את הבעיה שאומרת שקודם קובעים עובדות בשטח, אחר כך מלבינים.

אוסאמה סעדי: קודם שיתנו אישורים לתכניות, יאפשרו להוציא היתרים.

אוסאמה סעדי: תפסיקו להסית נגד הציבור הערבי והחברה הערבית.

<מאיר דויטש: נקודה נוספת היא הכפפת הפיקוח המקומי לארצי.

<מאיר דויטש: עד היום היו מקומות במדינת ישראל שבהם הרשות המקומית החליטה לא לאכוף את החוק.

<מאיר דויטש: לא הייתה שום אפשרות למדינת ישראל להכריח את הרשות המקומית לאכוף את החוק.

<מאיר דויטש: אנחנו מברכים על כך שהחוק מתכוון לעשות כך.

<מאיר דויטש: החוק לא מתייחס לנושא של סיוע משטרתי.

דוד אמסלם: זה לא צריך להיכנס לחוק, זו שאלה פרוצדוראלית.

<מאיר דויטש: אנחנו מבקשים לשקול להגביל את האפשרות של הלבנת בנייה עתידית.

<מאיר דויטש: אני לא יודע אם זה קשור לחוק האכיפה, יכול להיות שזה יותר קשור למינהל תכנון.

<מאיר דויטש: כמו שבתכניות עתידיות מסומנים בתים שמיועדים להריסה, כך אנחנו מבקשים לסמן את המבנים שמיועדים להלבנה במסגרת אותה תכנית.

<מאיר דויטש: אין היום אפשרות למדינת ישראל לדעת כמה מבנים מולבנים בכל תכנית כזאת.

עבדאללה אבו מערוף: זה לא העניין שלך.

אוסאמה סעדי: לא שמענו אותך אומר מילה על חוק ההסדרה שהכשיר אלפי יחידות בנייה על קרקע של פלסטינים.

אוסאמה סעדי: איפה הייתם?

אוסאמה סעדי: רק תמכתם בזה.

אוסאמה סעדי: עכשיו אתה בא ואומר על בנייה ערבית.

<מאיר דויטש: בכל הארץ יש בעיה של מחסור בתכנון.

<מאיר דויטש: יש מגזר אחד שנאלץ לבנות לגובה, ויש מגזר שממשיך לבנות בנייה בלתי חוקית, הוא אינו בונה לגובה.

דוד אמסלם: מה שאמר אוסאמה סעדי לגבי יהודה ושומרון לא רלוונטי לעניין שלנו.

אוסאמה סעדי: זה רלוונטי לתנועת רגבים.

דוד אמסלם: לאוכלוסייה הערבית במדינת ישראל יש זכויות בדיוק כמו לאוכלוסייה היהודית.

דוד אמסלם: למדינת ישראל יש חלק לא קטן בעבירות הבנייה במגזר הערבי, וזה מהטעם שהיא לא קידמה תכניות מתאר כאלו ואחרות.

דוד אמסלם: בחור מהמגזר הערבי שמתחתן צריך לגור כמו כל יהודי, לא שולחים אותו מפה למאדים.

דוד אמסלם: לרוב הוא רוצה לגור ליד הוריו, לרוב גם מדובר בקרקעות פרטיות.

דוד אמסלם: החיים חזקים יותר.

דוד אמסלם: המדינה עמדה מנגד הרבה מאוד שנים.

דוד אמסלם: כתוצאה מזה היו מאות אלפי יחידות דיור לא חוקיות.

דוד אמסלם: אין לי עניין להרוס אותן, יש לנו עניין להכשיר אותן.

דוד אמסלם: זה כבר קיים.

דוד אמסלם: אנחנו הסדרנו את זה בחוק ההסדרים 2015-2016.

דוד אמסלם: שם הייתה הבשורה הגדולה.

דוד אמסלם: אמרנו שזה תומך תכנית מתאר.

דוד אמסלם: אם יש כביש שעליו מישהו בנה, ברור שצריך להוריד לו את הבית.

דוד אמסלם: חייבים תכנית מתאר, כדי להבין מה כן ומה לא בתוך היישוב.

דוד אמסלם: האידיאולוגיה שלנו היא להכשיר, לא הפוך.

<מאיר דויטש: אני מסכים לגמרי.

<מאיר דויטש: אנחנו בעד הסדרה של בנייה לא חוקית.

עבדאללה אבו מערוף: מי אתם בכלל?

עבדאללה אבו מערוף: אתם חבורה של גזענים.

דוד אמסלם: אנחנו בעד הסדרה, נגד הלבנה.

דוד אמסלם: ברור שיש ערים בצפון שאין להן תכניות מתאר וצריך להסדיר אותן, אבל יש הבדל בין הלבנה להסדרה.

מאזן גנאים: אני חושב שהמסר שצריך לצאת מהישיבה הזאת הוא שפנינו לבנייה, לא להריסה.

מאזן גנאים: מאוד חשוב שנצא עם מסר שהמדינה הולכת לבנות, לא להרוס.

מאזן גנאים: מה שקורה ביישובים הערבים בשבועיים, שלושה האחרונים זה רק הריסה.

מאזן גנאים: חסרות לחברה הערבית בתוך מדינת ישראל קרוב ל-100 אלף יחידות דיור.

מאזן גנאים: האם אדוני יודע ש-40% מהיישובים הערביים הם בלי תכניות מתאר?

מאזן גנאים: איך אפשר להתקדם, איך אפשר לבנות בהעדר תכנון, בהעדר תקציב מתאים לתכנון ליישובים הערביים?

מאזן גנאים: אנחנו מבקשים הקפאה בקו הכחול.

מאזן גנאים: החברה הערבית צריכה שני קווים כחולים אחרי הקו הכחול, על מנת לתת פתרון לחברה הערבית.

מאזן גנאים: נושא אחר הוא תחומי שיפוט.

מאזן גנאים: גם כשאני רוצה להתפתח - יש לי מועצה אזורית ששולטת על רוב האדמות של המדינה - לאיפה אפשר להתקדם?

מאזן גנאים: במג'דל כרום יש כסף לבניית בית ספר, לבניית גנים, אבל הם לא יכולים כי אין להם חלקת אדמה אחת לבנות עליה.

אוסאמה סעדי: יש להם תקציב למגרש, אין להם קרקע למגרש.

מאזן גנאים: אין כלום.

מאזן גנאים: אנחנו מתחננים לפתור את הדברים הבסיסיים.

מאזן גנאים: אנשים מדברים היום על איכות חיים.

מאזן גנאים: אני לא רוצה איכות חיים.

מאזן גנאים: יש אנשים שהגיעו מהרצליה למשגב כי הם רצו איכות חיים.

מאזן גנאים: אני לא רוצה איכות חיים, אני רוצה לגור, אני רוצה שלא תהרוס לי את הבית.

מאזן גנאים: תן לי לעשות תכנית מתאר, תן לי כסף לתכנון, תרחיב לי את הקו הכחול.

מאזן גנאים: תתייחס אלי כאזרח במדינת ישראל.

מאזן גנאים: ראינו איך מדברים לאנשים באום אל-חיראן.

מאזן גנאים: ראינו איך מדברים בכפפות של משי למתנחלים בעמונה.

מאזן גנאים: גם את זה צריך לקחת בחשבון.

מאזן גנאים: המשטרה היא לכל אזרחיה, לא למגזר מסוים.

מאזן גנאים: כשאתה בא להרוס אצלי, תתייחס אלי כאזרח מדינת ישראל, לא כאויב.

מאזן גנאים: מדברים על צעדים בוני אמון בין האוכלוסייה הערבית למשטרה.

מאזן גנאים: על איזה צעדים בוני אמון מדברים כשאני רואה מה קורה בעמונה, כשאני רואה מה קורה באום אל-חיראן?

מאזן גנאים: השר הלך והתבטא בצורה מסוימת.

מאזן גנאים: לא דובים ולא יער.

מאזן גנאים: אין לו אפילו את האומץ לבוא ולהתנצל.

דוד אמסלם: אני לא מתווכח עם התחושה שלך.

דוד אמסלם: אני חושב שהיא לא נכונה ברמת העובדות.

מאזן גנאים: אם אתה חושב שזה לא תלוי אחד בשני, יש לך טעות גדולה.

מאזן גנאים: אנחנו צריכים לגור ולחיות בכבוד ובשלום.

מאזן גנאים: אדוני היושב-ראש, תעזור לנו להקפיא את נושא ההריסות.

מאזן גנאים: אנחנו ניקח על עצמנו את נושא האכיפה.

מאזן גנאים: אני לא חושב שתמצא אנשים אמיצים כמו ראשי הרשויות שמבקשים להסדיר את ה-50 אלף, רק אחר כך לקחת על עצמם את נושא האכיפה.

מאזן גנאים: אני נגד זה שבונים באמצע הכביש.

מאזן גנאים: אני הראשון שרוצה להרוס.

דוד אמסלם: לא בטוח.

דוד אמסלם: למה לא הרסתם?

מאזן גנאים: אני הרסתי בית בסח'נין.

מאזן גנאים: תנו לנו את הכוח, תנו לנו את המנדט.

דוד אמסלם: יש לך את הסמכות.

מאזן גנאים: החסמים בוועדה המקומית, במרחבית ובארצית הם חסמים רציניים.

מאזן גנאים: אם אני רוצה לעשות תכנית, לוקח לי 10 שנים.

מאזן גנאים: על איזה תכנון עתידי אני יכול לקדם?

מאזן גנאים: אדוני היושב-ראש, קח את זה לתשומת ליבך.

מופיד מרעי: יושבים פה 4 ראשי רשויות מהמגזר הדרוזי.

מופיד מרעי: אני רוצה להתמקד ביישובים הדרוזים והצ'רקסים, למרות שאפשר לעשות אנלוגיה ליישובים אחרים.

מופיד מרעי: תראו, לאורך שנים נבנו בתים.

מופיד מרעי: נוצר מצב של אלפי בתים שנבנו ללא היתר.

מופיד מרעי: במגזר הדרוזי נבנו מעל 20 אלף בתים.

מופיד מרעי: המצב הזה נוצר כתוצאה מכשל מערכתי.

מופיד מרעי: חשוב מאוד שנבין שהיה פה כשל מערכתי.

מופיד מרעי: לא פיתחו תכניות מתאר, לא דאגו לקורת גג לאזרח במדינת ישראל.

מופיד מרעי: כשיש כשל מערכתי צריך לבדוק למה הוא נוצר, רק אז לחוקק חוקים שיתקנו את המעוות, לא להכביד על המעוות.

מופיד מרעי: בואו ניקח בחשבון את המורכבות של התכנון במגזר הלא יהודי.

מופיד מרעי: לא מדובר באדמות מינהל.

מופיד מרעי: זה לא אשדוד, זה לא תל אביב, זה לא גדרה, שמינהל מקרקעי ישראל מקצה שטח, הולכים ומתכננים.

מופיד מרעי: זה גם לא השכונות של החיילים הדרוזים, שהן על אדמות מינהל.

מופיד מרעי: התכנון שם קל יותר, פשוט יותר.

מופיד מרעי: זה לא נלקח בחשבון.

מופיד מרעי: אפשר לבנות לגובה.

מופיד מרעי: אני לא מבין למה לא מאשרים בנייה לגובה ביישובים הלא יהודיים.

מופיד מרעי: לאותו אזרח אין יכולת לבנות או לשכור בית.

מופיד מרעי: מה קורה לאזרח כזה?

מופיד מרעי: הולך לאדמה הפרטית שלו, לוקח מהאדמה הפרטית שלו, משקיע אותה למטרת בנייה, למרות שהוא צריך לקבל פתרון דיור כמו תושב תל אביב, כמו תושב חדרה או תושב גדרה.

מופיד מרעי: אם אין תכניות מתאר, איפה אותו צעיר בונה?

מופיד מרעי: מעבר לקו הכחול, ואז מחכה לו פקח של שמורת טבע, פקח של הוועדה לתכנון ובנייה.

מופיד מרעי: מביאים אותו למשפט.

מופיד מרעי: במשפט הוא משלם קנס של כמעט שתי משכנתאות.

מופיד מרעי: הוא גם לקח את כל הכסף שלו, גם השקיע אותו בבנייה, וגם שילם שתי משכנתאות.

מופיד מרעי: צריך לזכור שאותו אחד הוא גם מפרנס יחיד במרבית היישובים אצלנו.

מופיד מרעי: יש אזרח במדינת ישראל שרוצה להיות עבריין?

מופיד מרעי: אני חושב שהתהליך גרם לאנשים להיות עבריינים.

מופיד מרעי: לקחו חברה שומרת חוק, במלוא מובן המילה, ואילצו אותה לעשות עבירות.

מופיד מרעי: בסוף באים ומדברים על הלבנה.

מופיד מרעי: מה צריך לעשות?

מופיד מרעי: צריך להאיץ את תהליך התכנון.

מופיד מרעי: תהליך התכנון לוקח זמן.

מופיד מרעי: למינהל התכנון לקח 5 שנים להכין תכנית מתאר ביישוב חורפיש.

מופיד מרעי: במהלך 5 השנים האלו התחתנו 100 זוגות כל שנה.

מופיד מרעי: יש 500 זוגות.

מופיד מרעי: מה עושים עם 500 הזוגות האלה?

מופיד מרעי: איך נותנים להם פתרון דיור?

מופיד מרעי: אומרים לראש הרשות שהוא אחראי, הבעיה שאין לו סמכות.

מופיד מרעי: במקום לפתור את הבעיה, באים ואומרים שיעשו תיקון לחוק כך שהוא יגביר את האכיפה ואת ההריסה.

מופיד מרעי: לא מספיק מה שקרה לאנשים, רוצים עוד להגביר את האכיפה ואת ההריסה.

מופיד מרעי: השופט גורן מונה בשנת 2014 כדי לבדוק את התפתחות הבנייה והתכנון ביישובים הדרוזיים.

מופיד מרעי: לא זכינו לראות את הדוח הזה.

מופיד מרעי: גם לא זכינו לראות את התוצאות של הדוח הזה.

מופיד מרעי: אני לא יודע מה המסקנות שלו.

דוד אמסלם: אתם מכירים את הדוח?

<אבי כהן: לא בטוח שהוגשה טיוטה סופית שלו.

מופיד מרעי: השופט הגיע, עשה את הבדיקות שלו, ראינו אותו בשטח, אבל בפועל לא ראינו את הדוח, לא ראינו את המסקנות של הדוח.

מופיד מרעי: חשוב מאוד שזה ייראה.

מופיד מרעי: סוגיה שכרוכה בהאצה של התכנון והבנייה היא הרחבת תחומי השיפוט.

מופיד מרעי: תחומי השיפוט לא הורחבו.

מופיד מרעי: ביישובים הדרוזים לא הרחיבו תחומי שיפוט כבר 40 שנה.

מופיד מרעי: נאלצנו לתכנן בתחום שיפוט לא שלנו.

מופיד מרעי: גם לסוגיה הזאת יש השלכות.

מופיד מרעי: אנחנו מדברים על סמכות ואחריות.

מופיד מרעי: אתה לא יכול לתת אחריות לראש מועצה לתכנן כשאתה כובל אותו באזיקים.

מופיד מרעי: אנחנו מבקשים שהנושא הזה יילקח בחשבון.

מופיד מרעי: כולנו רוצים לשמור על החוק, אנחנו לא עבריינים.

מופיד מרעי: חוק יכול להיות נכון ברגע שהושלמה כל העבודה להרחבת כלל היישובים הדרוזים והצ'רקסים בתכניות המתאר.

מופיד מרעי: רק לאחר מכן החוק הזה יוכל להיות.

מופיד מרעי: החוק לא יכול להיות צופה פני עבר, הוא צריך להיות צופה פני עתיד.

מופיד מרעי: חייבים לעשות שינוי בתכנון.

מופיד מרעי: צריך לבוא ולדרוש את הקפאת התהליכים נגד האנשים.

מופיד מרעי: צריך לתת אפשרות למינהל התכנון להשלים את העבודה שלו.

מופיד מרעי: ביקשנו מהשר כחלון, מהשר גלנט ומשר הפנים שיתמכו בהקמת ועדה מחוזית לתכנון ובנייה לכל היישובים הדרוזים והצ'רקסים, שהיא תעבוד ישירות מול מינהל התכנון בשביל להשלים את התהליך.

מופיד מרעי: צריך להחליט שבסוף 2017 מסיימים את כל התכנון ביישובים.

מופיד מרעי: זה יכול להיות מקובל.

מופיד מרעי: אנשים יעמדו בזה.

מופיד מרעי: אני חוויתי הריסת בית ביישוב חורפיש.

מופיד מרעי: הוא היה 1300 מטר מהקו הכחול המיועד.

מופיד מרעי: זה לא נעים להיות ראש מועצה כשהורסים לך בית.

מופיד מרעי: אם היו פונים אלי ואומרים לי שיש לי שבועיים או שלושה כדי למצוא פתרון, הייתי מוצא.

מופיד מרעי: אם צריך היה להרוס, לא הייתי נותן להם להרוס, אני הייתי הורס.

מופיד מרעי: תנו לנו את הסמכויות.

מופיד מרעי: יש אחריות, לא נותנים את הסמכויות.

מופיד מרעי: התיקון של החוק הזה בא לגרום עוול ונזק.

מופיד מרעי: אנחנו נמשיך בכל הכלים, כולל בהצבעות בכנסת, על מנת שהתיקון לחוק לא יקבל תוקף.

מופיד מרעי: אני הייתי מציע, וזה מספיק חשוב, לבדוק את החוק עצמו.

מופיד מרעי: אולי תעשו תיקון לחוק, לא תיקון 109 לחוק.

<סוהיל דיאב: לבנות בית זו זכות בסיסית בכל מדינה דמוקרטית.

<סוהיל דיאב: הריסת בית זה הריסת חיים, הריסת עתיד, הריסת חזון, חלום ומשפחה.

<סוהיל דיאב: אתם דיברתם כל כך הרבה על אדמות פרטיות.

<סוהיל דיאב: ביישובים הערביים פחות מ-20% מהתושבים הם בעלי קרקע פרטית.

<סוהיל דיאב: השאלה מה עם ה-80% שאין להם קרקע פרטית.

דוד אמסלם: כל היישוב הוא קרקע פרטית.

דוד אמסלם: הבעלים שלו הוא 20% מהיישוב?

<סוהיל דיאב: פחות מ-20%.

דוד אמסלם: ביישוב עצמו אין כמעט קרקע ציבורית של המדינה.

<סוהיל דיאב: יש.

דוד אמסלם: עד כמה שאני יודע מכל הסיורים שעשיתי, רוב השטח בתוך הקו הכחול של היישוב הוא קרקעות פרטיות.

דוד אמסלם: אני מסכים איתך שהוא לא מתחלק נכון, אבל הוא פרטי.

<סוהיל דיאב: 50% מהמתחמים שמוצעים בטמרה הם קרקע של המינהל.

דוד אמסלם: זה מחוץ לקו הכחול?

<סוהיל דיאב: בתוך הקו הכחול.

דוד אמסלם: המצב שם טוב.

דוד אמסלם: זה הקו הכחול החדש?

<סוהיל דיאב: כן.

דוד אמסלם: עשו אצלך הרחבה של היישוב.

דוד אמסלם: ההרחבה של היישוב היא על קרקע של המדינה, לא על קרקע פרטית.

<סוהיל דיאב: גם על קרקע פרטית.

דוד אמסלם: כשהמדינה מרחיבה את היישוב, היא מעדיפה להרחיב אותו על קרקע של המדינה.

דוד אמסלם: כשהיא מתכננת את הבנייה הרוויה, היא לא צריכה לשאול את בעל הקרקע.

<סוהיל דיאב: למרות שאנחנו כל כך קרובים, לדעתי אנחנו מאוד רחוקים.

<סוהיל דיאב: במשרדים מתכננים בלי להגיע לשטח.

<סוהיל דיאב: הם מתכננים ללא אבחון.

<סוהיל דיאב: הוועדה המרחבית שלנו בטמרה הוציאה ב-2014 94 היתרי בנייה, כאשר רוב הבקשות התחילו ב-2010.

<סוהיל דיאב: ב-2015 היו 64 היתרי בנייה, וב-2016 היו 66 היתרי בנייה.

<סוהיל דיאב: בשנה שעברה היו 279 חתונות בטמרה.

<סוהיל דיאב: איפה יגורו הזוגות הצעירים האלה?

דוד אמסלם: כמה הגישו בקשות?

דוד אמסלם: יכול להיות שאצלכם לא מבקשים, בונים בלי לבקש.

דוד אמסלם: השאלה אם החבר'ה מגישים מאות בקשות ומאשרים להם כמה עשרות, או שהחבר'ה בונים בלי לבקש.

<סוהיל דיאב: אני אעביר לך את כל הנתונים.

<סוהיל דיאב: אתם מבקשים מהתושב בנייה מוסדרת.

<סוהיל דיאב: מה הממשלה עושה למען זה שתהיה בנייה מוסדרת?

<סוהיל דיאב: סיפחו לטמרה ב-3 השנים האחרונות 72 מגרשים מהמינהל.

<סוהיל דיאב: האם זה מספיק לעיר של 33 אלף תושבים?

דוד אמסלם: 72 מגרשים לצמודי קרקע?

<סוהיל דיאב: כן, לצמודי קרקע.

דוד אמסלם: כפי שאמרנו, רוב הקרקעות פרטיות.

דוד אמסלם: זה לא מתקבל על הדעת שמישהו מחזיק את הקרקע הפרטית שלו לנכדים של הנכדים של הנכדים.

דוד אמסלם: מה אומר מופיד?

דוד אמסלם: לנו יש את הקרקע שלנו, למישהו אחר תן קרקע של המדינה.

דוד אמסלם: זה לא עובד ככה.

דוד אמסלם: למדינה יש כוח לקחת את הקרקעות.

דוד אמסלם: המדינה לא רצתה לקחת את הקרקעות בכוח.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שבמגזר הערבי ההתנהלות היא שונה, העסק הרבה יותר מורכב ממה שאנחנו מדברים פה.

דוד אמסלם: יש פה תרבות של מאות שנים.

דוד אמסלם: אני בעמדה שצריך להסדיר את זה בצורה של הידברות.

דוד אמסלם: אפשר להוציא מחר חוק שאומר שלוקחים את הקרקע.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה מה שעושים להרבה יהודים שיושבים בקרקעות מדינה במשך 60,70 שנה.

דוד אמסלם: כל יום הורסים בתים בתל אביב, בליפתא.

דוד אמסלם: זה בן אדם בודד מול המדינה.

מופיד מרעי: נכון שיש אדמות פרטיות, אבל הופקעו אחוזים גבוהים מהאדמות הפרטיות.

דוד אמסלם: לטובת מה?

<ג'בר חמוד: לאיזור תעשייה כרמיאל.

מופיד מרעי: חורפיש הוא הישוב הכי צפוני, הוא קרוב לגדר המערכת.

מופיד מרעי: בשנת 48 הופקעו 2 קילומטר מגדר המערכת לטובת צרכים ביטחוניים.

מופיד מרעי: 70% מהאדמות הפרטיות של הישוב חורפיש הופקעו.

מופיד מרעי: אם החוק קבע שלוקחים 70%, המדינה חייבת לספק משהו חלופי.

מופיד מרעי: משהו חלופי זאת אדמת מינהל.

דוד אמסלם: אני לא נכנס להיסטוריה מאז קום המדינה, למה הפקיעו, כמה ולמה.

דוד אמסלם: הביטחון של מדינת ישראל קודם לכל.

דוד אמסלם: הוא ביטחון של כל האזרחים.

דוד אמסלם: אני לא נכנס ליישוב הספציפי.

דוד אמסלם: אמר לי אורן שהופקדה תכנית בותמ"ל ל-1,800 יחידות דיור בטמרה.

<סוהיל דיאב: דיברתם על בנייה רוויה.

<סוהיל דיאב: אנחנו הסכמנו.

<סוהיל דיאב: נשאלת השאלה: למה במושבים השכנים יש צמודי קרקע ואותנו מחייבים לבנות לגובה.

דוד אמסלם: בגלל שהוא מושב.

דוד אמסלם: אין בו 1,800 איש.

<סוהיל דיאב: יהיו.

דוד אמסלם: כשיהיו, נשנה לו את הכללים.

<סוהיל דיאב: אמנם יש להם רק 200 בתים, אבל יש להם כוח של מאות אלפי בתים.

<סוהיל דיאב: אנחנו הסכמנו לעשות איחוד וחלוקה, לתכנן כפי שרצו.

<סוהיל דיאב: הכנסנו שתי תכניות לותמ"ל.

<סוהיל דיאב: אחת, 1,600 יחידות דיור, והשנייה, 5,300 יחידות דיור.

<סוהיל דיאב: סוכם שיש דרך מזרחית שמחברת את העיר טמרה ואת השכונה ל-781.

<סוהיל דיאב: זה עובר ליד מצפה אביב.

<סוהיל דיאב: כנראה שאנחנו מפריעים להם.

<סוהיל דיאב: כשהם עתרו לבית משפט, בית המשפט דחה את העתירה, אמר להם: כאשר תופקד התכנית, תגישו התנגדות.

<סוהיל דיאב: אבל מה?

<סוהיל דיאב: התכנית לא הופקדה.

<סוהיל דיאב: למה?

<סוהיל דיאב: שר הבינוי והשיכון החליט לעצור את התכנית של 5,300 יחידות דיור.

<סוהיל דיאב: הוא עוצר תכנית שנותנת מענה לכל התושבים בטמרה.

<סוהיל דיאב: עתרנו לבית משפט עליון.

<סוהיל דיאב: לא נסכים ש-200 בתים במצפה אביב ישעבדו את העתיד של הילדים שלנו בטמרה.

<סוהיל דיאב: את התכנית הזאת נבקש יחד עם הכביש הזה.

<סוהיל דיאב: אני מבקש את התפטרותו המידית של השר גלנט.

<סוהיל דיאב: אדוני היושב-ראש, אולי תוביל חוק שייקרא חוק טמרה, שיוביל לבנייה, לא להריסה.

<סוהיל דיאב: צריך לתת את הסמכות לוועדות המקצועיות, לא לאנשים פוליטיים שיחליטו.

<אילן טייכמן: הלוואי וכל היישובים הערביים היו במצב של טמרה מבחינת פוטנציאל הפיתוח וקרקע פרטית.

דוד אמסלם: 1,600 יחידות הוגשו לותמ"ל.

<אילן טייכמן: 1,600 שרמ"י מקדמים, ועוד חמשת אלפים פלוס שמשרד הבינוי והשיכון מקדם.

<אילן טייכמן: הנושא של הדרך הוא נושא תכנוני, הוא מתנהל בותמ"ל.

דוד אמסלם: אתה אומר שה-1,600 מתקדמים, ב-5,300 יש בעיה נקודתית.

<ג'בר חמוד: הצעת תיקון 109 היא אסון לגליל, אסון לפריפריה.

<ג'בר חמוד: אגב, אסון גם לחלק מהמגזר היהודי.

<ג'בר חמוד: אני אגיש בג"ץ על 1,500 יחידות שנבנו בבני עיש עם קום המדינה.

<ג'בר חמוד: עכשיו אתה אומר לא להלבין.

<ג'בר חמוד: החלטת ממשלה 2332 והחלטת ממשלה 959 קבעו לוחות זמנים למשרדי הממשלה לעמוד בנושא של הרחבת המתחמים במגזר הדרוזי והרחבת תחום שיפוט.

<ג'בר חמוד: כש-2332 אושרה, משרד הפנים היה עדיין אחראי על הנושא של הרחבת תחומי שיפוט ותכנון מתארי.

<ג'בר חמוד: החלטה גם קבעה לוחות זמנים - עד 1.7.2015.

<ג'בר חמוד: אנחנו היום ב-2017.

<ג'בר חמוד: היא קבעה שם כספים.

<ג'בר חמוד: חלק עברו באיחור של שנה וחצי.

דוד אמסלם: מה ההחלטה קבעה שצריך להיות עד 2015?

<ג'בר חמוד: "להנחות את משרד הפנים להכין בתיאום עם משרד ראש הממשלה ומשרד האוצר עד ליום 1.7.2015 תכניות עבודה לקידום תכנון מתארי ביישובי התכנית".

<ג'בר חמוד: איך השיטה עובדת היום?

<ג'בר חמוד: הכסף עובר למינהל התכנון, כאשר מינהל התכנון מביא את המתכננים, עושה איתם חוזים, קובע איתם לוחות זמנים, מפעיל אותם, מנחה אותם.

<ג'בר חמוד: זה היה מאז ומתמיד.

<ג'בר חמוד: לנו אין ועדות מקומיות.

<ג'בר חמוד: אנחנו בקושי חברי ועדה.

<ג'בר חמוד: החלטת הממשלה קבעה לוחות זמנים להעברת הכסף, לתחילת העבודה ולזימון צוותים לביצוע הרחבת המתארים.

<ג'בר חמוד: זה לא בוצע ב-15, זה לא בוצע ב-16.

<ג'בר חמוד: זה התחיל להתבצע רק עכשיו.

<ג'בר חמוד: קיבלתי את הצוות בסאג'ור רק לפני שבוע.

<ג'בר חמוד: עדיין לא נפגשו איתי.

<ג'בר חמוד: אני עב"ם בשבילם, הרי אני לא משלם להם.

<ג'בר חמוד: החלטת ממשלה 959 קבעה הרחבת שטחי השיפוט עד ה-1.6.2016.

<ג'בר חמוד: מקימים רק עכשיו ועדה במגזר הדרוזי.

<ג'בר חמוד: הגשנו את כל החומר.

<ג'בר חמוד: כל ראשי הרשויות הגישו את החומר למשרד הפנים.

<ג'בר חמוד: גם שם קבעו לוחות זמנים.

<ג'בר חמוד: הממשלה והמוסדות לא עמדו בלוחות הזמנים להרחבת המתאר, להסדרה.

<ג'בר חמוד: אחוז הילודה במגזר הדרוזי הוא מהנמוכים במדינת ישראל.

<ג'בר חמוד: אתם מדברים איתי על בנייה לגובה.

<ג'בר חמוד: תיכף אני אגיד מה ההסתייגות שלי מבנייה לגובה, איפה אני רואה את הבעייתיות.

<ג'בר חמוד: אם פותרים לנו את הבעיות, הבעיות לא נפתרות ל-20,30 שנים, הן נפתרות להרבה יותר, כי הילודה רק הולכת וצונחת.

<ג'בר חמוד: המתחמים לא הורחבו מזה 30 שנה.

<ג'בר חמוד: בבית ג'אן יותר מ-40 שנה.

<ג'בר חמוד: מי שאחראי על הרחבת המתאר והתכניות המפורטות זו לא המועצה.

<ג'בר חמוד: למועצה אין שום סמכות תקציבית או סמכותית.

<ג'בר חמוד: יש ועדות מרחביות.

<ג'בר חמוד: מי שממנה אותן אלה אותם שרים בממשלת ישראל, כולל את המהנדס.

<ג'בר חמוד: מי מממן את המהנדס ואת יושב-ראש הוועדה?

<ג'בר חמוד: התושבים.

<ג'בר חמוד: אנחנו ממנים אותם.

<ג'בר חמוד: הקנסות מפסקי הדין נכנסים לאוצר ולוועדות.

<ג'בר חמוד: הבאתי לפה את תכנית המתאר של סאג'ור.

<ג'בר חמוד: היא אושרה בשנות ה-80 המאוחרות.

<ג'בר חמוד: אנחנו הינו אז שייכים למועצה אזורית מרום הגליל.

<ג'בר חמוד: מועצה אזורית מרום הגליל הביאה מתכנן.

<ג'בר חמוד: הוא עשה תכנית מתאר.

<ג'בר חמוד: לפי המתאר צריך להרוס חצי כפר.

<ג'בר חמוד: בתים עתיקים מלפני קום המדינה צריך להרוס.

<ג'בר חמוד: אני בא לעשות מתאר, אני בא להסדיר את המצב הקיים.

<ג'בר חמוד: מה אומרים לי?

<ג'בר חמוד: תעשה איחוד וחלוקה.

<ג'בר חמוד: איזה מרפסת לתת למי?

<ג'בר חמוד: דיברתם על קרקע פרטית.

<ג'בר חמוד: זה נכון, יותר מ-95% נלקחו מהקרקע הפרטית שלנו.

<ג'בר חמוד: מהמגזר הדרוזי הופקעו 83% מהקרקעות הפרטיות.

<ג'בר חמוד: תשאלו כל מהנדס כמה עולה לעשות ביסוס לבנייה לגובה, ברזל, בטון.

<ג'בר חמוד: רק הביסוס בברזל זה כמו כל הבית.

<ג'בר חמוד: אל תשכחו שצריך גם מעלית.

<ג'בר חמוד: סאג'ור כרגע לקראת שיווק של יחידות דיור.

<ג'בר חמוד: אדוני, אם תביאו לי יזם שיבנה וישווק, אני אחתום לו איפה שתגידו לי.

דוד אמסלם: אתה אומר שהחבר'ה לא ירכשו שם דירה?

<ג'בר חמוד: אף יזם לא יבוא ויבנה מכולת במגזר הערבי, לא רק בית.

דוד אמסלם: למה?

<ג'בר חמוד: עלות הבית אצלנו נמוכה, השמאות נמוכה.

<ג'בר חמוד: לא יבואו לגור אצלנו דוקטורים, פרופסורים, מנהלי בתי חולים.

דוד אמסלם: למה?

<ג'בר חמוד: הם יעדיפו לגור בכרמיאל.

דוד אמסלם: יש יישובים יהודים שיש להם את אותו סיפור.

דוד אמסלם: דרך אגב, כשאין קרקע, בונים בנייה רוויה, לא וילות.

<ג'בר חמוד: כמה קומות?

דוד אמסלם: אני לא נכנס לזה.

<ג'בר חמוד: בסאג'ור יש לי 5 ו-6 קומות.

דוד אמסלם: לפעמים בנייה רוויה זה 40 קומות, לפעמים זה 6 קומות, תלוי מה הצורך.

דוד אמסלם: מלאי הקרקע במדינת ישראל נמצא במחסור גדול.

דוד אמסלם: אני לא מדבר על הערבה, אני מדבר על המקומות שבהם גרים אנשים.

דוד אמסלם: אם הקרקע נמצאת במחסור, צריך לתכנן ולנצל אותה באופן מושכל יותר.

דוד אמסלם: אם המדינה תעמיד מספר דונמים בשביל בתים בעלי 8,10 קומות בסאג'ור, לא יקנו החבר'ה?

<ג'בר חמוד: אני מזמין אותך לבוא אלי לסאג'ור, לראות איפה חיילים גרים, לראות איך בבית של 4 קומות יש בכל חדר משפחה.

<ג'בר חמוד: נכון, החיים חזקים יותר מכל דבר.

<ג'בר חמוד: אם תסתכל על תחום השיפוט של סאג'ור ביחס למספר התושבים, אתה תראה שאנחנו מהנמוכים במדינה.

<ג'בר חמוד: תנו לי את האופציה לעשות פיילוט.

<ג'בר חמוד: תגידו לי: "ראש מועצת סאג'ור, זה השטח שלך, תסתדר איתו.

<ג'בר חמוד: אם תרצה, תעשה אזור תעשייה, מגורים, תיירות, חוות חקלאית, מה שאתה רוצה".

<ג'בר חמוד: הייתה דילמה כזאת עם בינת שוורץ.

<ג'בר חמוד: מי אמר שצריך לתכנן ל-20 שנה כאשר 30 שנה לא תכננו?

דוד אמסלם: לכמה זמן לתכנן?

דוד אמסלם: ל-3 שנים?

<ג'בר חמוד: לא.

<ג'בר חמוד: אני רוצה שהתכנון יקדים את הבנייה הבלתי חוקית.

דוד אמסלם: אתה רוצה לתכנן איך שאתה רוצה.

<ג'בר חמוד: זה מה שקורה במגזר היהודי.

דוד אמסלם: אני לא מכיר את זה כך.

דוד אמסלם: ראש העיר לא מתכנן את הקרקע, המדינה היא זו שמתכננת.

דוד אמסלם: היא באה לאשר את זה בעירייה.

דוד אמסלם: אם העירייה עושה בלגן, המדינה לוחצת עליה.

דוד אמסלם: נניח שיבנו לחבר'ה צעירים אצלך דירות על קרקעות של מדינה, הם לא ירכשו את הדירות?

<ג'בר חמוד: אני לא בשל לתת עכשיו תשובה.

<ג'בר חמוד: אם תבוא לסאג'ור, תראה חיילים משוחררים עם ילד או שניים שגרים בחדר 4/4.

דוד אמסלם: הם יעדיפו לגור בדירת 3 או 4 חדרים.

<ג'בר חמוד: אני מניח שהם כן יעדיפו.

דוד אמסלם: הם ישלמו בדיוק כמו בחור בדימונה ובכל מקום אחר.

<ג'בר חמוד: אני מקבל את הצעתך.

<ג'בר חמוד: בואו נעשה ניסיון בסאג'ור.

<ג'בר חמוד: בואו ניקח קרקע זמינה, נבנה עליה למחוסרי דיור.

<ג'בר חמוד: זה במקום שתתנו לי 1,500 שקל לשכר דירה.

דוד אמסלם: אתה מתכוון לדירה למשתכן.

דוד אמסלם: יש מניעה כזו?

<אילן טייכמן: אני לא מכיר את סאג'ור.

דוד אמסלם: עזוב את סאג'ור.

דוד אמסלם: האם במגזר הערבי יש פרויקט של מחיר למשתכן?

<אילן טייכמן: אני לא מכיר.

דוד אמסלם: אם אתה לא מכיר, כנראה שאין.

<אילן טייכמן: אני לא אומר שאין או יש.

דוד אמסלם: אומר לי עבדאללה שבסח'נין התחיל פרויקט של דיור למשתכן.

<אילן טייכמן: בנייה לגובה לא בהכרח אומרת צפיפות.

מופיד מרעי: אין גם דיור לאנשי קבע במגזר הדרוזי.

<ג'בר חמוד: מי שאחראי על התכנון אלו ועדות מרחביות וועדות מחוזיות.

<ג'בר חמוד: תבדקו מתי בפעם האחרונה יזמו תכנון באחד מהיישובים הדרוזים.

<ג'בר חמוד: יזמו, והרבה.

<ג'בר חמוד: אם תבדקו כמה כסף שילמו למתכננים, תגיעו למיליונים.

<ג'בר חמוד: איזו תכנית אישרו?

<ג'בר חמוד: כלום.

<ג'בר חמוד: היישוב היחידי שהצליח לאשר תכנית מתאר תוך 3 וחצי שנים היה היישוב שלי, כי הבאתי מתכננים שישבתי להם על הצוואר.

<ג'בר חמוד: יש בעיה בהרחבת המתאר ותחומי השיפוט.

<ג'בר חמוד: מישהו נכשל.

<ג'בר חמוד: במצב הנוכחי העבריין הוא לא האזרח.

<ג'בר חמוד: יש פה בנייה בלתי חוקית על פי חוקי מדינת ישראל, אבל בדין הפלילי יש שותפים.

<ג'בר חמוד: השותפים הם יותר גרועים מהאזרח, שרק רצה קורת גג, שרק רצה לחיות.

<ג'בר חמוד: אי אפשר לבוא לתושב הפשוט ולהתעלם מכל שרשרת האחריות.

<ג'בר חמוד: בצבא היו מדיחים הרבה קצינים על דבר כזה.

<ג'בר חמוד: תיקון 109 הוא סעיף אחד בחוק הכולל של תכנון ובנייה.

<ג'בר חמוד: אני מתפלא על העיתוי דווקא בימים ובחודשים שיש התקדמות ואיזו שהיא פעולה שמתקדמת בעניין הזה.

<ג'בר חמוד: העיתוי עצמו לא מובן.

<ג'בר חמוד: אם רוצים לפתוח את כל חוק התכנון והבנייה, בואו נראה איפה הוא כשל, איפה הבעיות שהיו בנושא של הרחבה, למה לא הצלחנו להרחיב מתארים.

<ג'בר חמוד: תמ"א 35 חנקה אותנו.

דוד אמסלם: במה עוסקת תמ"א 35?

<ג'בר חמוד: פיתוח עירוני.

<ג'בר חמוד: פורום ה-15 אמר שהם לא רוצים להרחיב את המרקם, כי הם לא רוצים מובלעות רחוקות.

<ג'בר חמוד: אמרתי להם לא להרחיב את המרקם, להרחיב ספציפית אצלי.

<ג'בר חמוד: החוק עצמו לא נותן מענה לקרקע פרטית, לא נותן מענה ליישובים ותיקים, ליישובים שמוגדרים כיישובים של שיקום שכונות.

<ג'בר חמוד: אם אני רוצה להפקיע היום כביש, אין לי שקל, אני נתמך מענקי איזון.

<ג'בר חמוד: הממשלה נתנה לנו בשנתיים האחרונות 100%.

<ג'בר חמוד: החוק עצמו לא נתן מענה.

<ג'בר חמוד: במקום לבוא ולטפל בחוק עצמו כדי שייתן מענה לטופוגרפיה, לקרקע הפרטית, לבעלות, עכשיו באים ואומרים לי שאי אפשר להלבין.

<ג'בר חמוד: למי שעשה את תמ"א 35 היו כוונות רעות.

<ג'בר חמוד: גם יוזמי החקיקה הזאת צריכים להבין שהם הולכים להכניס את מדינת ישראל למערבולת.

<ג'בר חמוד: אני מסכים שצריך שיהיה סדר, שצריך חוק, אבל לא לפני שיצרנו את המנגנון הכולל.

<ג'בר חמוד: עמדתנו, ואני מדבר בשם רוב ראשי הרשויות הדרוזיות והצ'רקסיות, לדחות.

<ג'בר חמוד: במקום ועדה לגיבוש תיקון 109, אנחנו מבקשים ועדה לגיבוש כללי לחוק תכנון ובנייה.

<ג'בר חמוד: אגב, השלטון המקומי מתנגד לחקיקה.

<ג'בר חמוד: אנחנו הולכים לשבת עם ביבס.

<ג'בר חמוד: אנחנו נבקש פגישה עם ארז.

<ג'בר חמוד: אני מבקש לתת לנו את הקרדיט לעשות עבודה מסודרת שתפתור את הבעיה.

<ג'בר חמוד: המטרה היא לתת היתרים.

<ג'בר חמוד: לא באנו לפה כדי להרוס.

<ג'בר חמוד: להרוס זה הכי קל.

<ג'בר חמוד: יש מקום לעשות את התיקון הנדרש של החוק הזה.

<ג'בר חמוד: החוק אומר שראש רשות יהיה אחראי.

<ג'בר חמוד: אין לי היום שום סמכות.

<ג'בר חמוד: אי אפשר להטיל עלי אחריות בלי לתת לי סמכות.

<ג'בר חמוד: אנחנו מתכוונים לפעול בכל האמצעים כדי שהתיקון הזה לא יעבור.

<ג'בר חמוד: כשאני אומר כל האמצעים, זה אל מול ממשלת ישראל, מול חברי הכנסת והשלטון המקומי.

<ג'בר חמוד: נדרוש שהשלטון המקומי יעמוד לצידנו ולצד כל מי שאמור להיפגע מהחקיקה הזאת.

<ג'בר חמוד: בימים אלה מתגבשת לה תמ"א 1.

<ג'בר חמוד: התמ"א הזאת מתעלמת מהנושא של קרקע פרטית, היא מגבילה אותנו.

<ג'בר חמוד: דינו של כל מטע של זיתים בבית ג'אן, דלית אל-כרמל ובעוספיא כדין הבניאס.

<ג'בר חמוד: אם זה מטע זיתים, אתה יכול לגרוע עד 18%.

<ג'בר חמוד: גם מהבניאס אתה יכול לגרוע 18%.

<ג'בר חמוד: זה לא ייאמן.

<ג'בר חמוד: אנחנו נדרוש שתמ"א 1 תותאם, כדי שלא נגיע עוד פעם לתמ"א 35.

<ג'בר חמוד: אני מקווה שהחוק הזה לא יעבור.

מופיד מרעי: צריך לקחת בחשבון להביא יזם שיבנה בנייה לגובה.

מופיד מרעי: אני חושב שזה יפתור את כל הבעיות.

<אחמד מלחם: אני מציע לבקר באום אל-פחם, בסח'נין, בטייבה, בטמרה, לראות את הבנייה לגובה.

<אחמד מלחם: היא קיימת.

<אחמד מלחם: זה לא נבע מתוך אופי תכנוני, זה נבע מתוך אילוצים.

<אחמד מלחם: אם תהיה רעידת אדמה בסולם ריכטר 5, באום אל- פחם יהיו הרבה בניינים שיקרסו.

<אחמד מלחם: בנו את הבניינים האלה כטלאי על טלאי.

<אחמד מלחם: יש קומות שלא בנויות נכון.

<אחמד מלחם: מישהו צריך לקחת אחריות בעניין הזה.

דוד אמסלם: ראש המועצה או ראש העירייה לא בודק את הדברים האלה?

דוד אמסלם: אם זה נבנה כטלאי על טלאי, זה לא חוקי ולא בטיחותי.

דוד אמסלם: איפה ראש העירייה?

<אחמד מלחם: כדאי לעשות דיון על זה.

<אחמד מלחם: יצא לי להיות בדיונים של צוות 120.

<אחמד מלחם: הם ציינו שהמדינה הביאה למצב העגום הזה.

<אחמד מלחם: אותו צוות הוציא המלצות.

<אחמד מלחם: במקביל היה את חוק קמיניץ, שזה חוק האכיפה.

<אחמד מלחם: ההמלצות של צוות 120 היו לחזק את הישובים, לתת להם אדמה של מינהל, לדאוג לתת מענה לזוגות הצעירים.

<אחמד מלחם: המלצות צוות 120 חייבים לגבור על תהליך האכיפה.

<אחמד מלחם: לצערי, זה היה ההיפך.

<אחמד מלחם: צריך לראות מה ההשלכות של החוק הזה על ההתנהלות של ראשי העיריות.

<אחמד מלחם: מצד אחד, ל-100 אלף צעירים אין שום אפשרות להשיג חלקת אדמה או יחידת דיור כי לא בנו להם.

<אחמד מלחם: מצד שני, מפעילים ממחר בבוקר את הבולדוזרים כדי להרוס בתים.

<אחמד מלחם: ראש העיר קלנסוואה התפטר, הוא טען שלא יכול להיות שהוא לא יכול לקדם שום תכנית ובאים והורסים לו שכונה שלמה.

<אחמד מלחם: הוא אמר שהוא לא מרגיש שהוא ראש עיר.

<אחמד מלחם: אמנם מקדמים תכניות מתאר ביישובים הערבים, אבל הן לא עונות על הצרכים המצטברים לאורך שנים.

<אחמד מלחם: כמו שאמר נאזם, אנחנו צריכים כמה קווים – כחול כהה, כחול בהיר, כחול זוהר יותר.

דוד אמסלם: כשהגישו את תכניות המתאר, הייתם שותפים להן?

<אחמד מלחם: ישבתי עם ראש השלטון המקומי הערבי כשהכריזו על כמה תכניות מתאר.

<אחמד מלחם: אמרתי לו שהמדינה הולכת לכפות עלינו תכניות מתאר.

<אחמד מלחם: מינהל התכנון הכין תכניות מתאר בלי עבודת שטח עם הרשות.

דוד אמסלם: תכנית המתאר לא שיתפה את ראשי הרשויות?

<אחמד מלחם: היא שיתפה.

<אחמד מלחם: הם קיבלו את זה כי חשבו שהמדינה הולכת להיות על הכיפאק.

דוד אמסלם: היא לא הולכת להיות על הכיפאק?

<אחמד מלחם: היא לא הולכת.

דוד אמסלם: היא הולכת להיות חצי על הכיפאק?

<נסר סנעאללה: תכניות המתאר ברוב היישובים הערביים נעשו בשנות ה-60.

דוד אמסלם: לא התכוונו לזה.

דוד אמסלם: הוא מתכוון לתכניות מתאר חדשות שעובדים עליהן עכשיו.

<אחמד מלחם: רציתי שיוזם התכנית תהיה הרשות המקומית.

דוד אמסלם: מישהו הפריע לכם לעשות את תכנית המתאר, ליזום אותה?

<אחמד מלחם: כן.

דוד אמסלם: מי שיזמה את תכנית המתאר בירושלים הייתה העירייה.

<אחמד מלחם: בצוות 120 דיברו על אדמות מינהל.

<אחמד מלחם: יש יישובים שאין להם אדמות מינהל.

<אחמד מלחם: מישהו צריך לתת מענה ל-80% שדיבר עליהם ד"ר סוהיל.

<אחמד מלחם: 20% מסתדרים, אבל ל-80% מישהו צריך לדאוג, לא בעל הקרקע.

<אחמד מלחם: מינהל מקרקעי ישראל הולך לחסל את מה שנשאר בתוך היישובים על ידי ספסרים.

דוד אמסלם: מדינת ישראל צריכה לתת תשובות לגבי הנושא של הקו הכחול, הכל לפי הצרכים של היישוב.

דוד אמסלם: זה לא מעניינך אם זה קרקע מדינה או קרקע של קק"ל.

דוד אמסלם: המדינה צריכה לתת את האדמה.

<נביה אסעד: אנחנו נמצאים במצוקה.

<נביה אסעד: בכפר כיסרא-סמיע יש יותר מ-150 בניינים שנבנו לפני שנה, שנתיים, 5 ו-10 שנים ללא היתר.

<נביה אסעד: הם נשפטו פעם, פעמיים ו-שלוש, כאשר עד היום הם לא קיבלו טופס 4 על-מנת להתחבר לחשמל.

<נביה אסעד: הבעיה היא לא רק בכיסרא, אלא בכרמל, בגליל ובכל הכפרים.

<נביה אסעד: אנחנו רוצים פתרון לבתים האלה שנבנו.

<נביה אסעד: כשנבנו היסודות של הבניין, המדינה הייתה צריכה לבוא ולהרוס, לא לתת לאנשים לסיים לבנות ולגור שם שנתיים, שלוש.

<נביה אסעד: יש כאלה שגרים 15, 20 שנה.

<נביה אסעד: הם עד היום בלי היתרים ובלי טופס 4 לחשמל.

<נביה אסעד: אנחנו מבקשים, אדוני היושב-ראש, שתהיה הסדרה, לא הקפאת הליכים.

<נביה אסעד: לכל אלה שבנו צריך לתת היתר בכדי שהם יתחברו לחשמל, מאחר וזו פצצה מתקתקת, אי אפשר לדעת מתי יהיה איזה אסון.

<נביה אסעד: בעוספיא היה אסון לפני כמה שנים.

<נביה אסעד: אנחנו מבקשים ומצפים ממך שתוביל מהלך להסדרה של כל הבניינים האלה, על-מנת שיקבלו טופס 4 לחיבור לחשמל.

<יונס מודר: בערערה ובעארה יש 23 אלף תושבים.

<יונס מודר: ב-1985 איחדו את עארה עם ערערה.

<יונס מודר: תחום השיפוט הוא 6,500 לערערה, 6,500 לעארה.

<יונס מודר: כשאיחדו את זה, לקחו מעארה 4,500.

<יונס מודר: לא נתנו את זה לכפר אחר.

<יונס מודר: המדינה הודתה בכישלון שלה בכל היחס לתכנון בחברה הערבית.

<יונס מודר: היא אמרה את זה באופן מפורש בצוות 120.

<יונס מודר: היא שבה ואמרה את זה גם בהחלטה 922.

<יונס מודר: בכפר ערערה יש 5,500 בתי אב, כאשר 2,000 מתוכם הם בתי אב ללא היתרי בנייה.

<יונס מודר: כאשר אדם רוצה לקבל היתר הבניה, הוא נקלע לבעיות של בעלויות.

<יונס מודר: צוות 120 ביקש לפתור את זה בצורה זו או אחרת.

<יונס מודר: אצל התושב בכפר הערבי לא רק קיים חוסר אמון במשרד השיכון ובמוסד התכנון, קיימת גם פוביה.

<יונס מודר: קו המחשבה של התושב זה שרוצים לקחת ממנו את הכל.

<יונס מודר: נוצר מצב שהוא הולך ובונה בלי לחשוב.

<יונס מודר: אני כראש מועצה לא מרוצה מהמהלך הזה.

<יונס מודר: אני כראש מועצה רוצה לתכנן.

דוד אמסלם: התכנון נועד לתושבים שגרים שם.

<יונס מודר: זה לא מה שהיה בעבר.

דוד אמסלם: אני לא מכיר תכנון בתוך יישוב ערבי שמביא אוכלוסייה יהודית על-מנת שתגור שם.

דוד אמסלם: התכנון נועד כדי לשרת את אותו מתחם אורבני.

דוד אמסלם: יכול להיות שיפצו את אותו אחד שלוקחים ממנו.

דוד אמסלם: אתה טוען שהוא מתלונן על כך שמפקיעים ממנו עד 40% לטובת צורכי ציבור?

<יונס מודר: כאשר איחדו את עארה עם ערערה היה טבעי ביותר שישאירו את שטחי השיפוט.

<יונס מודר: מה עשו?

<יונס מודר: לקחו מעארה 4,500.

<יונס מודר: מה אתה מצפה שאותו תושב יחשוב?

<יונס מודר: יש לו פוביה.

<יונס מודר: הוא אומר שרוצים לקחת ממנו אדמה.

<יונס מודר: זו פוביה שנוצרה אצל התושב.

<יונס מודר: בתור ראש מועצה אני צריך להחזיר את מערכת האמון של התושב.

<יונס מודר: אם אני מציג לו תכנית ותמ"ל בערערה, הוא צריך להבין שזה דבר טוב כי זה מתכנן את הבתים שלו, מתכנן את האדמה.

<יונס מודר: לאורך כל השנים המדינה יצרה חוסר אמון בינה לבין התושב, כאשר אז הגיעה החלטה 922, שזאת החלטה שדיברה על תכנון ועל תקציבים.

<יונס מודר: הבעיה שאז גם הגיע חוק קמיניץ.

<יונס מודר: חוק קמיניץ מדבר על עונש מיידי.

<יונס מודר: הריצה הזאת שיש למדינה היא בעייתית.

<יונס מודר: כאשר מדברים על הידברות עם התושב בתכנון, אתה לא יכול להגיד לו שאין לך הידברות איתו בעניין של אכיפה.

<יונס מודר: חוק קמיניץ שלל מאבי כהן את שיקול הדעת בעניין הזה.

<יונס מודר: כשהוא היה אצלי בשבוע שעבר בכפר, דיברנו על איך אפשר לפתור את הבעיות בתוך הכפרים.

<יונס מודר: החוק כובל את הידיים שלו.

<יונס מודר: אין לו שיקול דעת.

<יונס מודר: נדמה לי שבחברה הערבית יש 45 עד 50 אלף בתים ללא היתר.

<יונס מודר: אני חושב שהתושב מנצח ב"מלחמה" הזאת בינו לבין יחידות האכיפה.

<יונס מודר: למה?

<יונס מודר: כי הוא בונה יותר.

<יונס מודר: נניח שיצליחו עם כל הכלים שנותנים עכשיו בחוק קמיניץ למנוע בנייה חדשה, ונניח שהתכנון ייגמר עוד 3,4,5,6 שנים, מה אותם 200 אנשים שרוצים לגור אצלי יעשו?

<יונס מודר: הם לא יבנו ללא היתר.

<יונס מודר: הם יחזרו לגור בכרמיאל, הם יקנו בנצרת עילית, הם יקנו בחריש.

<יונס מודר: מה רע בזה?

<יונס מודר: שאני בתור ראש מעצה מאבד את כל התושבים הטובים אצלי.

<יונס מודר: מה שיותר גרוע זה שהם יעלו את המחיר בנצרת עילית.

<יונס מודר: אם פעם היו קונים יחידת דיור ב-800 אלף שקל בנצרת עילית, היום קונים ב-2 מיליון שקל.

<יונס מודר: מי עשה את זה?

<יונס מודר: הערבים.

<יונס מודר: אצה הדרך לממשלה לעשות את חוק האכיפה, מתוך מחשבה שזה יכול לפתור את הבעיה.

<יונס מודר: ההיפך, זה לא יפתור שום בעיה.

<יונס מודר: צריך הידברות.

<יונס מודר: בחברה היהודית לא שומעים כל כך הרבה על בנייה לא חוקית.

<יונס מודר: למה אצל היהודים זה מצליח?

דוד אמסלם: זה שונה.

<יונס מודר: ערבים הם עבריינים מועדים?

דוד אמסלם: לא.

<יונס מודר: כי לא סיפקו לערבים פתרונות.

<יונס מודר: עד היום לא מספקים פתרונות.

<יונס מודר: אנחנו עובדים על תכנית מתאר כוללנית מ-2013.

<יונס מודר: התכנית עכשיו הופקדה.

<יונס מודר: עשינו אותה בשיתוף עם התושבים.

<יונס מודר: אם יהרסו לי בית אחד בערערה, אני אגיד שלום לכל השיתוף הזה.

<נסר סנעאללה: אני מסכים לכל מה שנאמר פה.

<נסר סנעאללה: זה יכול להיות נושא לדיון אקדמי שמקדים לתכנון.

<נסר סנעאללה: אנחנו נפגשים פה על מנת לדון ולתת את הדעת על הצעה לתיקון חוק 109.

<נסר סנעאללה: שמעתי את הבעיות של סאג'ור, שמעתי את הבעיות של חורפיש, שמעתי את הבעיות של ערערה ואת הבעיות של דיר אל-אסד.

<נסר סנעאללה: הבעיות הן אותן בעיות.

<נסר סנעאללה: הבעיה הזאת היא בעיה שחוצה מגזרים - דרוזים, מוסלמים, בדואים, צ'רקסים.

<נסר סנעאללה: ההצעה הזאת, לפי מה שאנחנו רואים אותה כולנו, היא הצעת חוק שנולדה בחטא, היא לא באה מכוונות טובות.

<נסר סנעאללה: כולנו מאמינים בכך.

<נסר סנעאללה: התיקון הזה בא לרצות חלק או קבוצות קיצוניות בתוך המגזר היהודי, כמו עמותת רגבים, ועוד כאלה שרוצים לחפש את העניין.

דוד אמסלם: נסר, אתה התבלבלת.

<נסר סנעאללה: זה לא אומר שאני מסכים ורוצה בנייה לא מוסדרת או בנייה ללא היתר.

דוד אמסלם: זה מה שנשמע מדבריך.

<נסר סנעאללה: אני מבין את האילוצים.

דוד אמסלם: אף אחד גם לא מתכוון לקחת ממך את האדמה.

דוד אמסלם: בדרך כלל רגבים לוקחים אדמה ליהודים.

<נסר סנעאללה: אני מדבר על הבנייה הלא מוסדרת, על הבנייה הלא חוקית.

דוד אמסלם: אם אתה בעד תכנון, בעד לא לבנות חוקית, איפה הבעיה?

דוד אמסלם: מה זה קשור לרגבים?

<נסר סנעאללה: הם כל שני וחמישי מגישים בג"צים נגד הוועדות.

דוד אמסלם: בג"צים מוגשים מכל הכיוונים, מכל העמותות.

דוד אמסלם: תתעלם מהם.

<נסר סנעאללה: אני מסכים במאה אחוז עם מה שאמר ראש מועצת חורפיש, שחוק, שהצעת חוק או תיקון לחוק צריכים להיות מופנים כלפי העתיד, לא כלפי העבר.

<נסר סנעאללה: זה מה שאנחנו לא רואים בהצעת החוק הזאת.

<נסר סנעאללה: אני מסכים עם האמירה הזאת כמשפטן.

<נסר סנעאללה: זה רוח החוק.

<נסר סנעאללה: אנחנו למדנו בפקולטה למשפטים שחוק לא בא להגיד רק מה אסור, איפה אסור, אלא גם איפה שמותר.

<נסר סנעאללה: לא יכול להיות מצב שהחוק יגיד שאסור לי לבנות בלי להגיד לי איפה מותר לבנות.

<נסר סנעאללה: אנחנו צריכים להתרכז בנקודה הזאת של תיקון החוק.

<נסר סנעאללה: הפתרון היחיד שיכול להיות הוא ההצעה של חברי הכנסת עם השלטון המקומי, עם ועד ראשי הרשויות הערביות.

<נסר סנעאללה: מה שהיה עד היום היה, צריך להקפיא את זה.

<נסר סנעאללה: אנחנו מצדנו מתחייבים שאם יתנו גבול של שנתיים, לא תהיה בנייה חדשה ללא היתר.

<נסר סנעאללה: על זה צריך לתת את הדעת.

דוד אמסלם: אני חושב שהתכנון הוא הכרחי לתושבי המגזר הערבי.

דוד אמסלם: התכנון שם לא תואם את החיים במאה ה-21.

דוד אמסלם: אני חושב שצריך להביא אותם לשם.

דוד אמסלם: החבר'ה הצעירים לא יהיו מוכנים לחיות כמו שהם חיים היום.

דוד אמסלם: גם בחור ערבי שיש לו ילדים קטנים רוצה לקחת אותם לגן ילדים, רוצה לקחת אותם למתנ"ס, לספריה העירונית.

דוד אמסלם: הוא אזרח כמוני.

דוד אמסלם: ביישובים הערבים אין את התכנון הזה.

דוד אמסלם: התכנון נועד רק בשביל האזרחים.

דוד אמסלם: הוא לא נועד לעמותת רגבים, הוא לא נועד לעמותה אחרת, הוא נועד לתושבים.

דוד אמסלם: אם הייתי חושב שזה לא טוב לתושבים, לא הייתי נכנס לנושא הזה.

דוד אמסלם: אמנם למדינת ישראל יש אחריות מסוימת למה שקרה, אבל לראשי הערים יש לא פחות אחריות, אפילו יותר, כי הם חיו שם, הם קיבלו משכורת מהמדינה.

דוד אמסלם: הם נבחרו על בסיס זה שהם צריכים לקיים את החוק, על בסיס זה שהם צריכים לאכוף אותו.

דוד אמסלם: הם לא עשו את זה.

דוד אמסלם: הם גם לא דחפו את הנושא הזה.

דוד אמסלם: אני מסכים איתך על כך שאנחנו צריכים לצפות פני עתיד.

דוד אמסלם: זה מה שחשוב.

דוד אמסלם: אני אקיים ישיבת עבודה אצלי.

דוד אמסלם: אני אזמין את הנציגים של המגזר הערבי.

דוד אמסלם: אתם תחליטו מי שני הנציגים שיבואו.

דוד אמסלם: אני אזמין את מנהל התכנון.

דוד אמסלם: אני ארצה לבדוק עם מינהל התכנון את הטענות על כך שישנן תכניות מאושרות שלא עונות על הצרכים, שזה דבר שמדהים אותי.

דוד אמסלם: חלקכם אמרתם שלא שיתפו אתכם.

דוד אמסלם: אני ארצה להבין מהם את הנושא של היתרי הבנייה שנגזרים מתכניות המתאר.

דוד אמסלם: זה כדי שנוכל לבדוק אם חלק מהטענות שהועלו כאן הן נכונות, ואם כן, איך לתקן אותן.

דוד אמסלם: נושא נוסף שאני ארצה לדון בישיבה הזאת הוא הנושא של בעלויות הקרקע, איך פותרים את סוגיית בעלויות הקרקע במסגרת התכנון.

דוד אמסלם: מישהו פה אמר, ואני מניח שזה נכון, שלפחות 80% מהקרקעות הן קרקעות פרטיות ביישובים.

דוד אמסלם: אני מניח שמי שמחזיק אותן זה לא 80% מהתושבים, אלא איזה 10% או 20%.

דוד אמסלם: מה עושים עם הדבר הזה?

דוד אמסלם: זה גם דבר שצריך לחשוב עליו.

דוד אמסלם: יכול להיות שזה יהיה מבחינת פרס-קנס, זאת אומרת, או שאתה בונה, או שלוקחים לך.

דוד אמסלם: ברור שהבן אדם לא יכול לשמור את הקרקע לעצמו, לנכדיו, לניניו ולניני ניניו שעוד לא ייוולדו בעוד 100 שנה.

דוד אמסלם: צריך לתת את הקרקע למישהו שהיום צריך אותה.

דוד אמסלם: באותה ישיבה אני אקיים דיאלוג לגבי הנושא של חיבורי החשמל הלא חוקיים.

דוד אמסלם: אני רוצה לדבר באופן בסיסי לגבי המתווה של החוק.

דוד אמסלם: מישהו אמר ש-40% מכל היישובים הערביים נמצאים ללא תכניות מתאר.

דוד אמסלם: אני מנהל דיאלוג עם אבי, עם משרד ראש הממשלה ועם השר כחלון.

דוד אמסלם: זה חוק ממשלתי.

דוד אמסלם: מי שמוביל אותו זה משרד ראש הממשלה.

דוד אמסלם: אני לא בטוח שנוכל לעגן את הסיכומים בחקיקה, אבל זה יופיע בפרוטוקול של כל החקיקה.

דוד אמסלם: היחידה הארצית מתכוונת להתמקד כרגע באכיפה מחוץ לקו הכחול המתארי.

דוד אמסלם: לגבי מה שבתוך הקו הכחול, ראשי העיר ימשיכו לעשות את מה שהם לא עשו ב-30 השנים האחרונות, שזה לא לאכוף.

דוד אמסלם: לתכניות מאושרות יש קו כחול.

דוד אמסלם: שום דבר מחוץ לקו הכחול לא יאושר.

דוד אמסלם: אנחנו נתייחס לתכניות בהפקדה כאילו הן בקו הכחול.

דוד אמסלם: ביישובים שאין להם תכניות בהפקדה, שזה בהבנה איתם, אנחנו לא נאכוף את הנושא בשנתיים הקרובות עד שהנושא יוסדר.

דוד אמסלם: לכל תכנית שכבר מופקדת נתייחס כאילו היא כבר אושרה מבחינת הקו הכחול שלה, להוציא עבירות בנייה שמתבצעות במסגרת הקו הכחול על תשתיות חשובות - כבישים, קרקע פרטית שלא קשורה בכלל, מבני ציבור, תשתית לאומית.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים כרגע רק על הנושאים האלה.

דוד אמסלם: זה מה שסוכם עם הממשלה.

<אורן כהן: כל מה שאמרת נכון לגבי הבנייה הקיימת, לא הבנייה החדשה.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על הבנייה הקיימת, לא על הבנייה החדשה שמחר בבוקר מישהו מתחיל לבנות.

דוד אמסלם: זה הכיוון שאנחנו הולכים אליו.

דוד אמסלם: אני מצפה מכם שתשבו עם מינהל התכנון.

דוד אמסלם: כשמדובר על הגדלת הקו הכחול, ברור שאנחנו מדברים גם על קרקעות מדינה.

דוד אמסלם: זה כדי לתת אופק, כדי שלילדים שנולדים יהיה איפה לגור.

דוד אמסלם: אנחנו לא מדברים על תכנון לאופק של 5 שנים.

דוד אמסלם: תכנית מתאר היא תכנית ל-20,30 שנים קדימה.

<תומר רוזנר: אנחנו נפרסם היום נוסח עם מספר שינויים מההצעה הממשלתית.

<תומר רוזנר: הנוסח מתייחס ל-3 פרקים מתוך ההצעה.

<תומר רוזנר: הפרק הראשון הוא סעיף 5 להצעה, שעניינו סמכויות הפקחים, הפרק השני, סימנים א' וב' בפרק י', שעניינם פרק ההגדרות, והפרק השלישי הוא פרק האכיפה המינהלית.

דוד אמסלם: כל מה שאמרתי זה לא מכתב כזה או אחר שמישהו מוציא, זה על בסיס ההבנות עם משרד ראש הממשלה.

דוד אמסלם: שלא נתבלבל, אנחנו מסודרים.

דוד אמסלם: אני לא מתייחס למיילים ולמכתבים.

דוד אמסלם: כשהצפנו בפניהם את הבעיה, הם נתנו לנו את הפתרונות.

דוד אמסלם: האנשים שאתם חושבים שהם האנשים הרעים הם אלה שנותנים את הפתרונות.

דוד אמסלם: הם לא אטומים, הם מבינים את כל התהליך.

דוד אמסלם: תסמכו עליהם שהם רוצים לעשות לכם טוב, לא הפוך.

<נסר סנעאללה: ברגע שאנשים שומעים על הצהרה כזאת הם נרתעים לבנות מחדש.

דוד אמסלם: אנחנו בדבר הזה מייצרים תקווה.

דוד אמסלם: אנחנו לא מאפשרים לאנשים לעבור על החוק.

דוד אמסלם: אזרח ערבי הוא כמו יהודי.

דוד אמסלם: הוא ישמור על החוק בדיוק כמוני.

דוד אמסלם: זה מה שיהיה.

דוד אמסלם: מהרגע שננעל את תכניות המתאר נגמרו התירוצים.

דוד אמסלם: הם יאכפו מחוץ לקו הכחול.

דוד אמסלם: אני מתעקש על זה שראשי הערים יאכפו בתוך היישובים.

דוד אמסלם: אם לא, הם לא יהיו ראשי ערים.

דוד אמסלם: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.