ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 433, 2017-02-07 09:30

איתן כבל: בוקר טוב לכם.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, יועצת, יועצות, אימפריית התקשורת, חברותי וחברי חברי הכנסת, אורחים נכבדים, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.

איתן כבל: האמת היא שחשבתי שהאולם יהיה מלא.

איתן כבל: לא התכוונתי רק לח"כים, התכוונתי בכלל, לכל הארגונים השונים.

איתן כבל: חברת הכנסת שולי מועלם רפאלי, הנושא הזה, ימיו במקום הזה כבר כמה וכמה שנים.

<אתי בנדלר: עוד מעט בר מצווה.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: ואף חברתי, היועצת המשפטית לוועדה והמשנה ליועץ המשפטי לכנסת, גם כתבה חוות דעת שנוגעת לעניין הזה כבר לפני עוד מעט עשור.

יצחק וקנין: אני חושב שמי שהוביל את זה היה אמנון כהן.

איתן כבל: יכול להיות.

<לאה ורון: משלב מסוים, חבר הכנסת לשעבר כהן לא רצה לעסוק בנושא הזה, והעביר את זה לוועדת החינוך.

איתן כבל: ברשות

איתן כבל: כם, אני רוצה לומר כמה דברים.

איתן כבל: קודם כל, היום, ברוך ה', יש לנו יום עמוס.

איתן כבל: הכנסת מציינת היום שני ימים.

איתן כבל: היא מציינת את יום זכויות בעלי החיים, שהייתה לי הזכות להיות ממייסדיו של היום הזה.

איתן כבל: למנף את כל נושא זכויות בעלי החיים.

איתן כבל: נדבר על זה בדיון הבא.

איתן כבל: הנושא השני הוא כל הנושא של רשת בטוחה, אם אני נותן לזה כותרת-על, שמכניסה פנימה את כל העניין.

איתן כבל: לפני שאני מעביר לשולי, אני רוצה לומר כמה מילים, ברשותך.

איתן כבל: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון - חובת סינון אתרים פוגעניים – לי באופן אישי יש הצעת חוק שעוסקת בנושא.

איתן כבל: היא מבקשת שבכל בית ספר יהיה סנן, שקודם כל ילדים יוכלו סוף-סוף לדבר עם עצמם בהפסקות.

איתן כבל: זו הזדמנות לא רעה.

איתן כבל: זה דבר אחד.

איתן כבל: דבר שני, ליצור את השבש הזה, שהם לא יוכלו לגלוש בתחומי בית הספר.

איתן כבל: יהיה מקום שאם מישהו – צריכים אותו ההורים שלו או מישהו אחר, אז יהיה מקום בטוח, כמו בישיבות ממשלה.

איתן כבל: אבל לא לעישון.

איתן כבל: יש גם מורים.

איתן כבל: אני אומר לכם, אני מבין את ההתנגשות המתקיימת כאן, שהיא חיה, קיימת ונושמת בין חופש העיסוק, הדמוקרטיה, והזכות של אדם להחליט עבור עצמו את ההחלטות אם הוא רוצה או לא רוצה, והשאלות שעומדות לפתחנו – מי צריך לבצע את הפעולה?

איתן כבל: האם זה צריך לבוא ממני כהורה, או שזו צריכה להיות ברירת מחדל הפוכה?

איתן כבל: השאלות האלה, לפחות לי, רובן – אני לא רוצה להגיד כולן, רובן – מוכרות לי היטב.

איתן כבל: ואני מבקש גם ממשרדי הממשלה, גם מגברתי היועצת המשפטית, וגם מאתנו, חברי הכנסת, למצוא את נקודת האיזון הנכונה.

איתן כבל: אין ברצוננו בשום פנים ואופן, בוודאי לא לי – אתם יודעים מה?

איתן כבל: גם לחברי, חברי הכנסת שלא באים רק מהמקום של הגנה על ילדינו ומשפחותינו, אלא יש מדרגה נוספת, אנשים דתיים שיש להם עוד פן, למרות שלנושא הזה אין דבר וחצי דבר עם ענייני דת.

יצחק וקנין: לחלוטין.

איתן כבל: שאף אחד פה לא יתבלבל.

יצחק וקנין: דרך אגב, יש פלאפון כשר – יש בו הכול, אבל אין בו כלום.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: כמו שאני אומר לרב גפני, שהיו לי אתו הרבה שיחות בעניין הזה:

איתן כבל: ההתמודדות שאני נדרש להתמודד כהורה היא בדיוק – אבל בדיוק – כמו כל הורה אחר, גם אם הוא קם בבוקר, ומיד מתחיל את המסע להקפיד על קלה כחמורה.

איתן כבל: אין לזה קשר.

איתן כבל: חשוב שהדברים האלה יאמרו כאן.

איתן כבל: רן שיטרית, משגיח הכשרות מטעם ראש הממשלה בשבתו כשר התקשורת, אני יכול לומר לך שלפחות במה שתלוי בי – ואני אנסה לשכנע את חברי, ואני אנסה לשכנע גם את בעלי העניין, החברות – למצוא את נקודת האיזון.

איתן כבל: אנחנו מכירים את האמנות הבין-לאומיות.

איתן כבל: אנחנו יודעים, וכל הדבר הזה צריך להתכנס לאותה נקודה שאפשר להגיע אליה.

איתן כבל: התמודדנו כאן עם נושאים לאין שיעור יותר גדולים, יותר מורכבים.

איתן כבל: לכן אנחנו מבקשים שנשוחח בעניין הזה בפתיחות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: גברתי, בבקשה.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה, אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: הצעת החוק הזאת, חתומים עליה חברי כנסת מכל סיעות הבית.

שולי מועלם-רפאלי: התלבטתי היום אולי בכל זאת לבקש פאה מאיזו חברה, שלא יסתכלו כשאני מדברת על הצעת החוק הזאת ויאמרו: טוב, היא אישה עם כובע, היא דתייה, אז בטח משם זה בא.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להקריא בפתיחת דברי עוד אחת מהכתבות בתקופה האחרונה, שלשמחתי, הצעת החוק הזאת והצעות חוק דומות מעלות על פני השטח.

שולי מועלם-רפאלי: בת 12, שניסתה על אחותה הקטנה דברים שראתה באינטרנט.

שולי מועלם-רפאלי: ילד בכיתה ה', שהזמין חברים למשחקים מיניים.

שולי מועלם-רפאלי: ילדות קטנות, שמצלמות את עצמן בעירום ומעלות לרשת.

שולי מועלם-רפאלי: ככל שנחשפת יותר תופעת ההתמכרות של ילדים לפורנוגרפיה ברשת, מתברר שהמצב רק מחמיר.

שולי מועלם-רפאלי: גיל המתמכרים יורד, והם מנסים לחקות את סרטוני הפורנוגרפיה.

שולי מועלם-רפאלי: להצעת החוק הזאת יש מטרה ברורה מאוד.

שולי מועלם-רפאלי: אין לה מטרה לפגוע בחופש הביטוי.

שולי מועלם-רפאלי: אני כבר הבנתי שהפסיקה רואה בחופש הביטוי לא רק את זה שאני יכולה לדבר באופן חופשי, אלא גם שאני יכולה לצרוך דברים באופן חופשי.

שולי מועלם-רפאלי: ברור לחלוטין שמדינת ישראל לא נמנית על המדינות שבהן האינטרנט, חלילה, יהיה סגור, או חסום, או מוגבל.

שולי מועלם-רפאלי: המטרה של הצעת החוק הזאת היא להגיד בפה מלא – ההרס שנעשה לילדים ובני נוער במדינת ישראל בשם אותו ביטוי ערטילאי של חופש ביטוי הוא לא משהו שלדעתי צריך לחסות תחת חופש הביטוי.

שולי מועלם-רפאלי: חופש ביטוי הוא דבר ברוך, בטח כמי שנמצאים בכנסת, וחושבים שהוא חלק מנשמת אפנו כנציגי ציבור.

שולי מועלם-רפאלי: עדיין יש דברים שלא חוסים תחת המקום הזה.

שולי מועלם-רפאלי: מתוך שכך, אני ביקשתי בהצעת החוק המקורית – אני לא הצלחתי לשכנע בזה את משרד התקשורת ואת משרד המשפטים, אבל אני מבקשת להגיד את זה פה שוב באופן ברור – אני חשבתי שהדבר הנכון הוא שכשאדם מתחבר לספק אינטרנט, ברירת המחדל תהיה שאתרי פורנוגרפיה יהיו סגורים, וכל אחד סוברני לבקש שיפתחו לו אותם.

שולי מועלם-רפאלי: לא ביקשתי להגיד שאסור לו לראות.

שולי מועלם-רפאלי: לא ביקשתי להחליט בשבילו על מה הוא מסתכל, אלא להביא לידי ביטוי את ההבנה שהמציאות שבה כשילד מקליד את המילה "בננה" במחשב בבית, או כשהוא רוצה לראות "דורה" – חברים במשרד התקשורת ובמשרד המשפטים תנסו את זה, מה שנקרא, תנסו בעצמכם בבית, לא עם הילדים – קופצות לו פרסומות, קריאות לאתרים פורנוגרפיים.

שולי מועלם-רפאלי: שלא לדבר על מילים שמהדהדות יותר את העולם המיני, גם אם הן מילים תמימות, שכמובן מיד שופכות עליו תמונות, אתרים וכולי.

שולי מועלם-רפאלי: בשיח הארוך שקיימתי מול משרד התקשורת ומשרד המשפטים, נתקלתי שוב ושוב בחשש מרשימות שחורות.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שעולם הטכנולוגיה היום – גם החברות וגם העמותות שעוסקות בזה – מכירים היום את הדרך שבה אפשר לא ליצור רשימות שחורות.

שולי מועלם-רפאלי: נכון, עינו של האח הגדול פקוחה תמיד.

שולי מועלם-רפאלי: השאלה הגדולה היא האיזון, וזאת הנקודה, אדוני, שאני מבקשת להתחבר למה שאמרת.

שולי מועלם-רפאלי: איך יוצרים איזון בין הזכות של כל אדם לבחור איפה הוא נמצא, לבין הפגיעה הלא מידתית מחשיפה לפורנוגרפיה?

שולי מועלם-רפאלי: ברור לחלוטין שישנה גם היום הגדרה של תוכן פוגעני.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני, אני הבאתי את ההצעה הזאת בפני משרד התקשורת.

שולי מועלם-רפאלי: אני מקווה שהם יחשבו עליה בחיוב.

שולי מועלם-רפאלי: הרי אליבא דכולי עלמא מקובל ששלושת הדברים הקיצוניים שחוסים היום תחת ההגדרה "תוכן פוגעני": יחסי מין עם קטינים, יחסי מין שמתבצעים בכפייה, ויחסי מין שמתבצעים באלימות, לא חוסים גם היום תחת חופש הביטוי.

שולי מועלם-רפאלי: זה מקובל על כולם, שזה לא בחופש הביטוי.

שולי מועלם-רפאלי: אני הצעתי שאנחנו נקדם פה על הפלטפורמה שבה אנחנו נמצאים, אופציה שבה כשאדם מתחבר לספק באינטרנט, תוצע לו חבילה – אתם רוצים לקרוא לה חבילת ילדים?

שולי מועלם-רפאלי: נקרא לה חבילת ילדים.

שולי מועלם-רפאלי: אתם רוצים לקרוא לה חבילה מסוננת לעילא ולעילא?

שולי מועלם-רפאלי: נקרא לה חבילה מסוננת.

שולי מועלם-רפאלי: אבל שבה שלושת הדברים האלה, שעל דעת כולנו מקובל שהם לא חוסים תחת חופש הביטוי, לא יהיו את הדברים האלה.

שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת, אדם יוכל לקבל הצעה.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת, דרך אגב, חברי וחברות – אני פשוט רואה אותך מהדיונים ארוכי השעות והימים, אולי יש פה עוד חברות – שזה רק יביא לכם עוד ועוד ועוד לקוחות אם אתם יום אחד תציעו חבילה שמסוננת לפחות על מה שמקובל שבשום מקרה לא חוסה תחת חופש הביטוי.

שולי מועלם-רפאלי: ואני רוצה לסיים בשלוש אמירות ברורות.

שולי מועלם-רפאלי: אף פעם לא חשבנו שזה יחליף לא את ההורים, ולא את מערכת החינוך.

שולי מועלם-רפאלי: כמי שהביאה את זה באופן אינטנסיבי לתוך סיעת הבית היהודי ולשיח הכללי, אני שמחה ששר החינוך כינס משבוע שעבר שולחן עגול של העוסקים בנושא הזה.

שולי מועלם-רפאלי: שר החינוך הגיע באחד מביקורי הפתע שלו לבית ספר – ככה הוא תיאר את זה בהתחלת הכנס שהוא ערך שם – וביקש בכיתה ה' לשאול באופן מקרי לכמה ילדים יש טלפון חכם.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שהוא אמר שמתוך 30 ילדים, חמישה ילדים לא הצביעו.

שולי מועלם-רפאלי: לכן אני כמובן מסכימה שהדברים צריכים להיעשות גם במשרד החינוך וגם בבית ההורים.

איתן כבל: החמישה שאין להם – ההורים שלהם בטח לא רצו שהם יהיו במעקב.

שולי מועלם-רפאלי: או אני, שאומרת לבנות שלי שמתחילים פלאפון רק בכיתה ט', כיוצאים לאולפנה או לישיבה התיכונית.

שולי מועלם-רפאלי: לכן אני אומרת, זה לא מחליף את משרד החינוך, ולא את ההורים.

שולי מועלם-רפאלי: דבר שני שאני מבקשת להגיד, אחת ההתקפות הגדולות שהיו עלי – לא מצאו על מי – עכשיו את רוצה לסנן כל קמפיין משמעותי – אני מסתכלת על החברים בחברות האינטרנט – שהמטרה שלו היא גילוי מוקדם של סרטן השד.

שולי מועלם-רפאלי: לא.

שולי מועלם-רפאלי: לא.

שולי מועלם-רפאלי: כמי שברוך ה', אובחנה והחלימה מסרטן השד, אני אומרת שזה לא בא למטרות האלה.

שולי מועלם-רפאלי: אפשר להגיד – את הורסת עכשיו, את מחליפה את הסמכות ההורית, איפה משרד החינוך?

שולי מועלם-רפאלי: מה יהיה עם הקמפיינים של סרטן השד.

שולי מועלם-רפאלי: לא נראה לי שאנחנו בדיון הזה.

שולי מועלם-רפאלי: ברור לחלוטין מה המטרה.

שולי מועלם-רפאלי: ברור לחלוטין שהחשיפה הבלתי אפשרית, והפגיעה הבלתי אפשרית של חשיפות לאתרים פורנוגרפיים היא מחיר שכחברה אנחנו חייבים למצוא את נקודת האיזון שבה אנחנו אומרים זכות הפרט לחופש ביטוי ולצריכה של מה שהוא רוצה היא דבר חשוב; אבל איך אנחנו מונעים את הפגיעה הלא אפשרית בחברה כולה – ילדים, נוער, מבוגרים?

שולי מועלם-רפאלי: תדברו קצת עם אנשי טיפול שמלווים זוגות שמתגרשים על מה עושה החשיפה לפורנוגרפיה לזוגות רגילים במדינת ישראל.

איתן כבל: תודה גברתי.

איתן כבל: משרדי הממשלה, אתם תתייחסו אחרי שנשמע – איך נוח לכם?

איתן כבל: אוקיי, אז עמיר גפן, אגף טכנולוגיות מידע במשרד החינוך.

שולי מועלם-רפאלי: המשרדים ישיבו בהמשך, לא לדאוג.

<עמיר גפן: בוקר טוב.

<עמיר גפן: אני אומר כך – כמשרד חינוך אנחנו קודם כל אחראיים לחנך.

<עמיר גפן: בהקשר הזה, בין אם יש חסימה או אין חסימה.

<עמיר גפן: המשימה שלנו היא לעבוד מול הילדים, מול ההורים, מול המורים, ולהסביר את הסכנות שיש ברשת ואיך להתנהל שם נכון.

<עמיר גפן: בהקשר הזה של תכנים פוגעניים, לגבש כללים והנחיות והמלצות מה לעשות כשאתה נתקל בתוכן פוגעני.

<עמיר גפן: אני כמשרד חינוך לא בונה על סננים או פילטרים.

<עמיר גפן: אגב, זה לא אומר שאני מתנגד שהם יהיו.

<עמיר גפן: אבל בתפיסה החינוכית שלי אני לא בונה על זה.

<עמיר גפן: אני מכשיר ומחנך את הילדים להתנהל נכון ברשת, להסביר להם מה זה תוכן לא ראוי, למה לא כדאי לצרוך אותו, ומה לעשות כשהם נתקלים בו.

<עמיר גפן: היום, כמו שציינת, וחשוב להגיד, אנחנו נמצאים ביום בכנסת – אנחנו מודים עליו כמשרד חינוך – שכולו מוקדש בכל הוועדות השונות, וגם אחר-כך בפעילות של שדולה ודברים מהסוג הזה.

<עמיר גפן: לגבי השאלה העקרונית של הוועדה – על השולחן מונחת הצעה לחוק סינון אתרים בברירת מחדל.

<עמיר גפן: אני אומר כמשרד חינוך, אני לא צד לעניין הזה.

<עמיר גפן: אם החוק הזה יעבור, כמובן שאנחנו לא נתנגד לו.

<עמיר גפן: הוא לא יעבור, והמצב יישאר כמות שהוא היום, אנחנו עדיין נמשיך לחנך.

איתן כבל: השאלה היא אחרת – עמיר גפן, תשמע יקירי, אתה עכשיו מלחטט, אתה לא מכדרר אפילו.

איתן כבל: אתה מלחטט ברחבה.

איתן כבל: ואני אסביר לך למה אני מכוון.

יצחק וקנין: הוא אפילו לא פרווה.

איתן כבל: השאלה מה מחנך, איך מחנך, זו התחבטות של כל אחד מאתנו.

איתן כבל: הלוואי והייתי יודע – הרי שאלת הסמכות ההורית קיימת, או לא קיימת.

איתן כבל: גם אם אני מושלם, מערכת החינוך לעילא ולעילא, אין ויכוח.

איתן כבל: דרך אגב, כולם באותה רמה.

איתן כבל: מהדרום הרחוק ועד הצפון הרחוק, כולם אותו דבר.

איתן כבל: כולם חזקים, כולם באים מבתים שמטקטקים בכל בוקר את הדברים.

איתן כבל: אני אומר את זה כהורה לארבע בנות – שלוש כבר במערכת החינוך: תיכון, בית ספר יסודי, וגן – ששולטות ברשת בצורה מופלאה, גם הקטנות, בוודאי.

איתן כבל: לטעמי לפחות, הגעת לכאן – אתה לא יכול להיות מהאו"ם.

איתן כבל: אנחנו עוזרים לאנשים – עזוב, אנחנו לא נכנסים לפוליטיקה.

איתן כבל: העניין הוא שאני מצפה ממשרד החינוך – ואם אתה הנציג כאן של משרד החינוך – שיאמר זה נושא שאנחנו מתמודדים אתו.

איתן כבל: זה נכון, משרד החינוך עושה להורים, יחד עם הילדים.

איתן כבל: שמעתי את שתי ההרצאות של אותם חבר'ה צעירים שמארגנים את העניין הזה, עוברים מבית ספר לבית ספר לדבר על הסכנות.

איתן כבל: כל מה שנדמה היה לי אפילו שאני יודע, שאני אבא מתעניין – מה זה?

איתן כבל: כשאתה שומע את הנתונים שם, אתה נחרד.

איתן כבל: אתה פתאום חוזר לאחור, שואל את עצמך מה קורה בבית שלי אולי?

איתן כבל: שאני סומך עליו, שאני נותן, ואני עושה.

איתן כבל: ואנחנו, ההורים – בעיקר רעייתי – הורים מקפידים, נכנסים.

איתן כבל: בסוף, הדלת נסגרת.

איתן כבל: מה, כל היום נסתובב כאילו אתה נמצא באיזו חללית שכולם רואים את כולם?

איתן כבל: זה לא אקווריום.

איתן כבל: וכשיצא ילדך מהדלת של הבית, מה אני אעשה לו? כל היום אני אסתובב עם איזה שבש?

<אתי בנדלר: מה זה שבש?

איתן כבל: לשבש.

איתן כבל: יש היום מקומות שאי-אפשר לגלוש באינטרנט.

איתן כבל: נדמה לי שגם פה יש כמה מקומות – פה לא.

איתן כבל: בממשלה.

איתן כבל: היה במליאה.

איתן כבל: במליאה היה שבש תקופה ארוכה.

איתן כבל: זאת גזרה, אתה רואה?

איתן כבל: יש גזרה שאתה לא יכול לגזור אותה, הציבור לא יכול לעמוד בה.

איתן כבל: אתה יודע מה זה?

איתן כבל: אפילו דבר פשוט – הכי פשוט – להגיד להורים – אתה יודע עם מי עלולה להיות הבעיה אם ממחר בבית הספר יגיע התלמיד, יפקיד את הנייד שלו, כמו שחיינו כך הרבה שנים עד לסיום הלימודים?

איתן כבל: הזעקה, עוד לפני הילדים, תבוא מההורים.

איתן כבל: לכן מה שאני מצפה ממך, אחרי ההרצאה הארוכה שלי, שתגיד עמדה.

איתן כבל: אתה לא יכול להגיד לי זה לא מעניין אותי.

איתן כבל: או לא, זה לא מה שאמרת.

איתן כבל: זה לא מה שאמרת, אלא אתה אומר אני אדיש.

<עמיר גפן: אני אחדד.

שולי מועלם-רפאלי: גם מעולם לא שמעתי כזה פער בין השר והדברים הקשים שהוא אמר, לבין הדברים שלך כנציגו בוועדה הזאת.

איתן כבל: דרך אגב, שמעתי אותו במליאת הכנסת.

איתן כבל: הוא אמר שהוא יעשה ויפעיל כל כלי.

<עמיר גפן: אני רוצה לחדד את זה.

<עמיר גפן: אני אתחיל דווקא מהדברים שאמרת כהורה.

<עמיר גפן: בטח שאני לא רוצה שהילדים האישיים שלי יחשפו לפורנו.

<עמיר גפן: מה שאמרתי – ואני רוצה שתשימו לב למה שאמרתי – בעניין הפורנו, אם החוק הזה יעבור בהסדרה החוקית שלו, גם אנחנו לא רוצים שיהיו ברשת תכנים פוגעניים.

<עמיר גפן: אבל אני יודע שהם קיימים כמשרד חינוך, בין אם חוק כזה יעבור, או בין אם חוק אחר.

<עמיר גפן: ומה שאמרתי, שאני את העבודה שלי בכל מקרה אמשיך לעשות.

איתן כבל: ברור, את זה הבנו.

איתן כבל: אף אחד לא מקבל צל"ש רק כי הוא הסתער, או כי הוא עשה את עבודתו.

איתן כבל: כולנו פה משתדלים לעשות כמיטב יכולתנו.

איתן כבל: אני ציפיתי שנציג משרד החינוך יגיד: זה נושא קשה, מורכב, בעייתי, אנחנו מנסים להתמודד אתו.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מחפשים דרך לחסום חסימה טובה יותר במוסדות החינוך.

איתן כבל: דרך אגב, לצערי, עד עכשיו, לא מצליחים להתמודד אתו בהצלחה.

איתן כבל: למציאות יש כוח, והלחץ החברתי הוא גדול מאוד.

איתן כבל: אתה אומר אנחנו נשמח אם יהיו כלים חוקיים שיוכלו לעזור לנו.

<עמיר גפן: אני אעשה הבחנה, כי אולי משהו פה מתפקשש.

<עמיר גפן: רק הערה אחת, קודם כל, בתוך משרד החינוך, הזכיין שמספק שירותי תשתית של חיבור לאינטרנט בתוך כל מוסדות החינוך הוא מסונן כהנחיה שלנו.

שולי מועלם-רפאלי: ואתם יודעים מה יעילות הסינון?

שולי מועלם-רפאלי: הרי גם החברות מספקות סינון חינמי שהיעילות שלו, בוא נאמר, מינוס מאה בערך.

<עמיר גפן: בתוך מחשב ברשת הבית ספרית, לא ניתן להגיע לאתרי הפורנו, הם מסוננים.

<עמיר גפן: איפה אנחנו רואים את הבעיה?

<עמיר גפן: הילד יוצא לחצר, לוקח את הטלפון האישי שלו, שבכלל קנו לו ההורים – זה לא משהו שהוא בשליטתנו.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: הייתה זוכר שהייתה מגמת "אדום"?

איתן כבל: מגמת מחשב, היו נותנים לכל ילד את המחשב, ושם יכלו לחסום.

איתן כבל: אבל מה הוא עושה?

איתן כבל: יוצא החוצה ומשתמש.

<עמיר גפן: אם אתה שואל אותי – ואני אומר משהו נחרץ – מה שבידיים שלי כמשרד חינוך והתשתית שאני אחראי עליה, אני חוסם את הדברים האלה.

יצחק וקנין: אני אבוא אליך בצורה אחרת.

יצחק וקנין: אני חושב שלא הייתה צריכה להיות פה הצעת חוק פרטית בכלל.

יצחק וקנין: הייתה צריכה להיות פה הצעת חוק ממשלתית של משרד החינוך, שהוא מוביל אותה, איך שהוא רואה את הדברים; ולא שאנחנו צריכים להיות אלה שמקדימים אתכם בדבר הזה.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד לך משהו.

יצחק וקנין: בשנת 2001 אני הובלתי חקיקה פרטית נגד שידורים פורנוגרפיים עם כל שדולת הנשים בערוצי הטלוויזיה.

יצחק וקנין: אז בערוץ-22 שידרו פורנוגרפיה בשעות הלילה המאוחרות.

יצחק וקנין: הביאו סרטים לוועדה למעמד האישה, לוועדת החינוך.

יצחק וקנין: אני לא נכנסתי לראות את הסרטים, אבל אני זוכר שלימור לבנת – במקרה אמרתי את זה בשבוע שעבר בנושא הזה – פשוט הזדעזעו.

יצחק וקנין: חלק מחברות הכנסת ברחו כשהן ראו מה רואים ילדים באמצע הלילה.

יצחק וקנין: זה היה בטלוויזיה.

יצחק וקנין: העברנו חוק עם 60 ומשהו חברי כנסת נגד הפורנוגרפיה הזאת.

יצחק וקנין: בית המשפט העליון ביטל את החוק שלנו.

יצחק וקנין: זו בושה וכלימה – 11 שופטים, שמו בראש ההרכב שופטת, את דורנר, כדי לבטל.

יצחק וקנין: מה היא אמרה?

יצחק וקנין: פורנוגרפיה קשה לא, אבל פורנוגרפיה רכה.

יצחק וקנין: זה מה שהם אמרו.

יצחק וקנין: אני אומר לך דברים מזעזעים.

יצחק וקנין: חקיקה בכנסת ברורה, מה כן, מה לא – ואני לא בא מהצד הדתי, אבל חז"ל כבר אמרו: מי שתקפו יצרו, ילבש שחורים, יתעטף שחורים, ילך למקום אחר, ויעשה את העבירה, שיעשה מה שהוא רוצה.

יצחק וקנין: היום המציאות היא מציאות – אתה צודק – שמצד אחד יש לך פלאפון, שבכל שנייה אתה יכול להיכנס אליו.

יצחק וקנין: אבל, ריבונו של עולם, אנחנו צריכים להבין, הילדים חשופים לדברים – אני זוכר שהבאתי כתבות.

יצחק וקנין: יש לי קלסרים שלמים מאז, כתבות: ילד בן 12 ראה סרט פורנוגרפי בלילה, אנס את אחותו.

יצחק וקנין: דברים מזעזעים.

יצחק וקנין: מה אתם חושבים?

יצחק וקנין: עין רואה, והלב חומד, וכלי מעשה עושים.

יצחק וקנין: לא נשנה את הגנים שלנו.

יצחק וקנין: אנחנו לא נוכל לשנות אותם אם לא נשים חסימות.

יצחק וקנין: מה זה ילבש שחורים, יתעטף שחורים?

יצחק וקנין: תנסה לחסום קצת כמה שאתה יכול.

יצחק וקנין: קצת.

יצחק וקנין: להוריד את המציאות שאתה בשנייה, בנקל – ולא רק זה.

יצחק וקנין: היום אתה נכנס לכל דבר בשניות – אני לא רוצה להגיד לך מה קופץ לך כל שנייה.

יצחק וקנין: לצערי הרב, אם לא נעשה פעולות, אנחנו מתדרדרים בהידרדרות כזאת שלא נוכל לתקן אותה בסופו של דבר.

יצחק וקנין: הילדים שלנו חשופים לדברים שאי-אפשר לחשוב עליהם בכלל.

יצחק וקנין: בכל הגילאים, דרך אגב, כל ילד היום.

יצחק וקנין: יש לי נכדה בת 6.

יצחק וקנין: אני אומר לך, מה שהיא עושה בפלאפון – אי-אפשר להבין את זה, איזו מיומנות יש לילדים.

יצחק וקנין: זה בנפשנו, הדבר הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, אני חושב שיש להבדיל בין שני דברים – אתרים של פורנו, ושם אפשר להשתלט ואפשר לחסום אותם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל יש בעיה יותר קשה, שכשאתה גולש באתר רגיל, או משחק ילדים, פתאום יוצאת איזו מודעה, או איזו פרסומת שהיא פרסומת לפורנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: רק לפני שבוע זה קרה אצלי בבית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לי בן בכיתה י"א, והקטן בכיתה ה'.

עבד אל חכים חאג' יחיא: באתי אליו למחשב, וראיתי דברים מצמררים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אני שואל אותו – הוא התחיל להישבע, אני לא מבין את זה, אני לא מכיר את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני במשחק מסוים, פתאום זה קפץ לי, אני לא יודע מה זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אנחנו כבר מחוקקים, צריך לדאוג לדברים כאלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ממש – במשחקים קפצו לו מודעות ודברים כאלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא יכול להיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: רק לפני שבוע.

<ניצן לבנה: יש לך תכנת סינון?

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש.

שולי מועלם-רפאלי: חברי במשרד התקשורת, אם הכיוון הוא לסקול אל הקיר את החברות, אז אני מניחה שאנחנו לא בדרך הנכונה, נכון?

<קריאה: למה לסקול?

שולי מועלם-רפאלי: כי השאלה אם יש תכנת סינון, אנחנו ואתם יודעים שהסינון החינמי הוא מינוס.

<רן שיטרית: אנחנו לא אומרים כזה דבר.

איתן כבל: עוד מעט.

איתן כבל: אל תגיד כלום.

איתן כבל: יונה פרסבורגר, בבקשה, מנכ"ל "נתיבי רשת".

<יונה פרסבורגר: אני אחלק את זה לכמה נושאים, אשתדל בקצרה.

<יונה פרסבורגר: עמותת "נתיבי רשת" עוסקת בהתמודדות עם כלל ההשפעות של הסביבה הדיגיטלית על ילדים.

<יונה פרסבורגר: אנחנו נותנים הרצאות בכל רחבי הארץ.

איתן כבל: יכול להיות שאלו אתם שפגשתי בבית הספר.

<יונה פרסבורגר: יש לנו קו חם להורים, לבני נוער.

<יונה פרסבורגר: עובדים עם מומחים גם מחו"ל.

<יונה פרסבורגר: אנחנו היחידים בארץ שכעמותה עוסקים גם בבקרה על נושא הסינון.

<יונה פרסבורגר: ב-2016 הגשנו דוחות על איכות הסינון בישראל למשרד התקשורת.

<יונה פרסבורגר: התוצאות של בדיקות השוואתיות שלנו מראות שמאז שחוקק החוק בישראל, מאז 2015, שיש חובה לכל ספק לתת סינון, עד היום אין שום קריטריונים לסינון שעליו מדובר, מה הסינון צריך לסנן.

<יונה פרסבורגר: כל ספק עושה משה שבראש שלו.

<יונה פרסבורגר: התוצאה בשטח היא שעד היום יש ספקיות שילד נכנס לגוגל תמונות, הוא יכול להיות בן שבע, הוא כותב את המילה "סקס" כי הוא שמע את המילה, והוא מקבל ישר תמונות פורנוגרפיות.

<יונה פרסבורגר: עד עכשיו אין קריטריונים לסינון בישראל.

<יונה פרסבורגר: נציג משרד החינוך אמר שדואגים לדברים בנושא הזה.

<יונה פרסבורגר: אין הנחיות במשרד החינוך לטיפול בנושא.

<יונה פרסבורגר: אין הסברה במשרד החינוך עד היום להורים בנושא הזה.

<יונה פרסבורגר: ילדים מקבלים טאבלטים - - -

<עמיר גפן: זה לא נכון.

<עמיר גפן: אני מוכן להסביר.

<יונה פרסבורגר: אני יודע מה קורה בשטח.

<יונה פרסבורגר: אם אתה יכול להגיד לי לגבי טאבלטים שמבקשים מהילדים להביא לצרכי הלימודים – האם יש הנחיות לסינון?

<יונה פרסבורגר: האם בכלל לשים סינון?

<יונה פרסבורגר: אין הנחיות בנושא הזה.

<עמיר גפן: זה לא מדויק.

<יונה פרסבורגר: זה מדויק מאוד.

<יונה פרסבורגר: אנחנו נמצאים בשטח.

<יונה פרסבורגר: עד היום, אני אישית נתתי קרוב ל-900 הרצאות.

<יונה פרסבורגר: מ-2004 ועד היום, נתתי קרוב ל-900 הרצאות בבתי ספר בישראל.

<יונה פרסבורגר: העניין הוא כזה, אנחנו פנינו למשרד התקשורת – חבר הכנסת כבל, מאוד חשובה לי כל מילה.

<יונה פרסבורגר: אתה בין היוזמים של הצעת החוק שיהיה סינון בבית הספר.

<יונה פרסבורגר: כי עד היום לא בכל בית ספר יש סינון, צריך לדעת.

<יונה פרסבורגר: לא בכל בית ספר יש.

איתן כבל: ברוב אין.

<יונה פרסבורגר: יותר מכן, הזכיין במשרד החינוך למנב"ס לבתי הספר בארץ הוא "בזק בינלאומי" כבר כמה שנים טובות.

<יונה פרסבורגר: הסינון ש"בזק בינלאומי" נתן לבית הספר הוא הסינון של "מורשת".

<יונה פרסבורגר: הסינון של "מורשת" הוא אחד הסינונים הגרועים היום בישראל.

<יונה פרסבורגר: הוא היה בין המובילים בהתחלה, עוד כשהוא היה בין הראשונים בארץ, אבל נתקע באמצע הדרך לפני כמה שנים.

<יונה פרסבורגר: הדבר הזה לא התקדם ולא התפתח.

<יונה פרסבורגר: המצב הוא ש"מורשת" נמצאים בתביעה משפטית, כולל "בזק בינלאומי", תביעה ייצוגית, בגלל שמשפחה גילתה שהסינון לא מתפקד אצלה בבית.

<יונה פרסבורגר: בפועל, מתוך נתונים שלנו יש מבתי ספר, במחשבים של בית הספר, בחיפוש פשוט במנוע חיפוש, ילדים הגיעו לתכנים פורנוגרפיים, והסינון לא עבד, כשיש סינון של "מורשת" בבתי ספר.

<יונה פרסבורגר: צריך להסדיר את הנושא של סינון בבתי ספר.

<יונה פרסבורגר: גני ילדים – היה לנו סיפור.

<יונה פרסבורגר: אבא פנה אלינו לקו החם.

<יונה פרסבורגר: ילדים בגן חובה – שישה ילדים.

<יונה פרסבורגר: הוא סיפר שהבת שלו הייתה בקבוצה הזאת.

<יונה פרסבורגר: ילד אחד הקיש משהו, כנראה בשגיאת כתיב, כתב משהו במחשב של הגן.

<יונה פרסבורגר: נפתח סרטון פורנוגרפי על ההתחלה.

<יונה פרסבורגר: זה פתח איזה אתר, מיד סרטון פורנו.

<יונה פרסבורגר: כל הילדים היו בשוק.

<יונה פרסבורגר: הגננת מיד סגרה.

<יונה פרסבורגר: בערב שלחו מכתב לכל ההורים.

<יונה פרסבורגר: הביאו גורמי רווחה לגן.

<יונה פרסבורגר: לאחרונה הייתי בבית ספר יסודי.

<יונה פרסבורגר: ניגש אלי בסוף ההרצאה ילד בכיתה ב'.

<יונה פרסבורגר: כולו כבוי ורועד בדיבור.

<יונה פרסבורגר: ראיתי שמשהו לא בסדר.

<יונה פרסבורגר: אני שואל אותו: משהו לא צנוע?

<יונה פרסבורגר: הוא אומר לי: כן.

<יונה פרסבורגר: זה גבר ואישה בלי בגדים?

<יונה פרסבורגר: אני שואל את הילד הקטן.

<יונה פרסבורגר: הוא אמר לי: זה היה כמה.

<יונה פרסבורגר: שאלתי אותו: זה כמה גברים וכמה נשים?

<יונה פרסבורגר: הוא אומר לי: כן.

<יונה פרסבורגר: והם היו בלי בגדים בכלל?

<יונה פרסבורגר: הוא אומר לי: כן.

<יונה פרסבורגר: והם נגעו אחד בשני?

<יונה פרסבורגר: עשו דברים שנראים מגעילים?

<יונה פרסבורגר: הוא אומר לי: כן.

<יונה פרסבורגר: שאלתי אותו: איך הגעת לדבר הזה?

<יונה פרסבורגר: אז הוא אומר לי: כתבתי משהו בכפתור הצהוב – אומר לי הילד בכיתה ב'.

<יונה פרסבורגר: שאלתי אותו: מה זה הכפתור הצהוב?

<יונה פרסבורגר: הכפתור הצהוב.

<יונה פרסבורגר: הלפטופ שלי היה עוד פתוח, אז הוא מצביע לי על האייקון של "גוגל כרום".

<יונה פרסבורגר: הוא קורא לזה "הכפתור הצהוב".

<יונה פרסבורגר: הוא חיפש משהו, נפתח לו ישר אתר עם איזה סרטון.

<יונה פרסבורגר: המצב בשטח הוא קטסטרופלי.

<יונה פרסבורגר: אנחנו מקבלים כל הזמן פניות של הורים.

איתן כבל: תודה.

<יונה פרסבורגר: לגבי מה לעשות.

<יונה פרסבורגר: לדעתנו, כעמותה, צריך לקבוע סטנדרטים לסינון יעיל בישראל.

<יונה פרסבורגר: צריך לתת יותר הסברה להורים, מה שלא נעשה עד היום.

<יונה פרסבורגר: צריך מגן חובה להתחיל לעבוד עם הורים, לא להתחיל בכיתה ה'-ו', זה כבר מאוחר.

<יונה פרסבורגר: להתחיל תכנית בגן חובה, ובכיתות א', ב', ג'.

<יונה פרסבורגר: אנחנו כעמותה עובדים על תכנית חינוכית כזאת.

<יונה פרסבורגר: צריך פתרונות יעילים.

<יונה פרסבורגר: קיימים פתרונות טובים לסמארטפונים.

<יונה פרסבורגר: אגב, מי שרוצה את הדוח שלנו על סינון, מוזמן לקבל.

<יונה פרסבורגר: צריך מימון של המדינה, הסינון צריך להיות מונגש להורים.

<יונה פרסבורגר: הורים לא אקטיביים, לא מבינים מספיק בנושא.

<יונה פרסבורגר: המדינה צריכה לקדם פתרונות בנושא הזה.

<יונה פרסבורגר: שוב פעם, הנושא של החינוך - - -

איתן כבל: יהיו לך עוד הזדמנויות.

איתן כבל: תודה.

<יונה פרסבורגר: אני יודע.

<יונה פרסבורגר: סיכום אחרון.

<יונה פרסבורגר: צריך תכנית חינוכית ופתרונות טכנולוגיים יעילים שיתחילו מהגילאים הקטנים.

<יונה פרסבורגר: תודה רבה.

<מי-טל גרייבר שורץ: מי-טל גרייבר שורץ, איגוד האינטרנט הישראלי.

<מי-טל גרייבר שורץ: איגוד האינטרנט הישראלי פעיל מאוד בנושא של אינטרנט בטוח.

<מי-טל גרייבר שורץ: אנחנו מפעילים מרכז לאינטרנט בטוח שעושה שתי פעילויות עיקריות: האחת היא הדרכות להורים, מורים, יועצים, שוטרים, כל מי שאפשר להדריך בנושא הזה שיכול להעביר את זה הלאה.

<מי-טל גרייבר שורץ: הפעילות השנייה היא הפעלת קו חם שמקבל פניות 24 שעות ביממה, שבעה ימים בשבוע, בנושא של פגיעות באינטרנט.

<מי-טל גרייבר שורץ: אנחנו בקשר עם כל הגורמים הרלוונטיים – "פייסבוק", "גוגל", "טוויטר", אתרים בארץ, בשביל לוודא שמי שנפגע ברשת יוכל להיות מטופל, והבעיה יכול להיות מוסרת.

<מי-טל גרייבר שורץ: הצעת החוק הזאת מטפלת בבעיה, שכמו שאנחנו שומעים פה, היא בעיה אמתית.

<מי-טל גרייבר שורץ: אבל הדרך שבה רוצים לטפל בבעיה היא לכפות על ההורים חינוך שחושבים שהוא נכון.

<מי-טל גרייבר שורץ: זה התפקיד של כל הורה לקבוע - - -

שולי מועלם-רפאלי: לא יאומן.

שולי מועלם-רפאלי: ישבתי אתכם לפני שנה וחצי רק על דבר אחד – הפרסומות הבעייתיות שקופצות בסרטים תמימים כמו "דורה" ותכניות לילדים.

שולי מועלם-רפאלי: ואתם הסברתם לי ברוב טעם ודעת – כי אתם אנשי המקצוע – שלא צריך בכלל להתעסק עם זה, אתם תטפלו בזה.

שולי מועלם-רפאלי: והנה, יושב פה חבר הכנסת חאג' יחיא, שהוא ואני באים משני מקומות שונים, ומספר על ילד שלו בכיתה י"א שרואה משהו תמים לחלוטין, וקופצת לו הזמנה לאתר פורנוגרפי.

שולי מועלם-רפאלי: אבל אתם עדיין חושבים שלא צריך לטפל.

<מי-טל גרייבר שורץ: אנחנו עדיין חושבים שהחינוך צריך לבוא מההורים - -

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

<מי-טל גרייבר שורץ: - - ולא בכפייה.

<מי-טל גרייבר שורץ: כלומר, ברית המחדל צריכה להיות כזו שלהורה תהיה את כל האפשרות לסנן, ותהיה לו תכנת סינון יעילה וטובה.

<מי-טל גרייבר שורץ: ופה אולי הנקודה החשובה - - -

יצחק וקנין: אני מתבייש בתשובה הזאת שאת אומרת.

יצחק וקנין: חכי להורים.

תמר זנדברג: למה אתם לא נותנים לה - - -

יצחק וקנין: אני אומר את מה שאני חושב.

איתן כבל: חבר הכנסת וקנין.

יצחק וקנין: לאט-לאט אנחנו כבר הגענו לתהום.

איתן כבל: יצחק.

איתן כבל: יצחק.

איתן כבל: חבר הכנסת יצחק וקנין, חברי, אני מאוד מאוד מבקש לא להפריע.

איתן כבל: בבקשה.

<מי-טל גרייבר שורץ: ופה אולי הנקודה החשובה.

<מי-טל גרייבר שורץ: אני חושבת שתכנות הסינון שספקי האינטרנט מחויבים לספק בהתאם לחוק התקשורת הן לא כולן באותו סטנדרט.

<מי-טל גרייבר שורץ: יש כאלה שהן טובות יותר, יש כאלה שטובות פחות.

<מי-טל גרייבר שורץ: אני חושבת שמן הראוי שמשרד התקשורת יקבע בתקנות איזשהם סטנדרטים כדי שכל תכנות הסינון ייתנו את אותו דבר בצורה ראויה.

איתן כבל: ברשותך, מי-טל גרייבר שורץ, מה שאני אומר, האם אתם הכנתם למשל איזה מסמך מהמקום המקצועי אשר ממנו אתם באים, מה לדעתכם יכול לקדם באופן משמעותי את ההתמודדות בנושא החשוב הזה, תוך גם התמודדות עם המתח המתקיים בין הזכות – בלי שנרחיב בה – מצד אחד, מצד שני, הזכות השנייה, שנשמור על ילדינו, ולא רק ילדינו?

תמר זנדברג: אפשר לשאול אותה משהו?

איתן כבל: אני אאפשר לך.

איתן כבל: האם יש לכם מסמך כזה?

<מי-טל גרייבר שורץ: כמו שאמרתי, אנחנו פועלים הרבה בדרך של חינוך, ואנחנו שותפים - - -

איתן כבל: לא, לא, לא, זה לא מה ששאלתי.

איתן כבל: את זה הבנתי בפתיח.

<מי-טל גרייבר שורץ: אנחנו עובדים כרגע על - - -

איתן כבל: בקיצור, אין.

<מי-טל גרייבר שורץ: לא, שנייה.

<מי-טל גרייבר שורץ: אנחנו עובדים כרגע על איזשהו מסמך שימליץ למשרד התקשורת על הסטנדרטים שאנחנו חושבים שיכולים לענות - - -

איתן כבל: לדעתך, בתוך כמה זמן המסמך הזה יהיה מוכן?

<מי-טל גרייבר שורץ: אני מקווה שבתוך חודש-חודשיים.

<מי-טל גרייבר שורץ: ואז זה גם ייתן פתרון לנושא של הפרסומת, אני מקווה - - -

איתן כבל: מי-טל.

איתן כבל: מי-טל.

איתן כבל: מי-טל, אני לא רוצה להרחיב.

איתן כבל: את אורחת.

איתן כבל: זה לא משנה עכשיו, אמרת את העניין, בסדר גמור.

איתן כבל: תמר, רצית לשאול משהו.

תמר זנדברג: כן.

תמר זנדברג: אני רוצה לשאול משהו.

תמר זנדברג: זאת שאלה אולי גם לייעוץ המשפטי, וגם אליך מבחינה מקצועית.

תמר זנדברג: אני מבינה שהמצב המשפטי החוקי בישראל טרום החוק הזה הוא שקיימת חובה על הספקיות לספק סינון, נכון?

שולי מועלם-רפאלי: חינמי.

תמר זנדברג: חינם, כן.

תמר זנדברג: חובה עליהם לספק את הסינון.

<אתי בנדלר: למי שמבקש זאת.

תמר זנדברג: רגע, קודם כל, חובה עליהם לספק סינון.

תמר זנדברג: עכשיו השאלה איך, ויש לנו כאן שאלת אחריות – כמה להעביר למדינה, כמה להטיל על ההורים, כמה על בתי הספר.

תמר זנדברג: יש לנו פה שאלה של איזונים בין כל הגורמים בחברה.

תמר זנדברג: חברת הכנסת שולי מועלם, בהצעה המקורית שלה – שבעיני היא הייתה דרקונית מדי, לא בגלל המלחמה שלה, אגב, בפורנוגרפיה ובדברים כאלה, אלא בגלל הפוטנציאל לדברים אחרים, ופוטנציאל שהוא גורף מדי.

תמר זנדברג: הטכנולוגיה היא לפעמים עיוורת.

תמר זנדברג: היא לא יודעת אם זה ייעוץ לנפגעות תקיפה מינית, או שזו פורנוגרפיה.

תמר זנדברג: האם היא תדע להבחין בין השניים?

תמר זנדברג: אלו דברים שאנחנו כן רוצים שיהיו נגישים.

תמר זנדברג: ההצעה שלכם, של הוועדה, יחד עם משרד המשפטים, מה שאני רואה פה, באה להגביר את חובת היידוע של ספקיות האינטרנט כלפי הלקוחות.

תמר זנדברג: זאת שאלה משפטית.

תמר זנדברג: עד כאן זה נכון מה שאני אומרת?

<אתי בנדלר: קודם כל, זה נכון.

<אתי בנדלר: ההצעה היא הצעת הממשלה.

<אתי בנדלר: אני עדיין לא התבטאתי בעניין הזה.

<אתי בנדלר: לי יש הצעה קצת מרחיבה.

תמר זנדברג: הבנתי.

תמר זנדברג: אבל כרגע, מה שמונח לפנינו – אנחנו עוסקים בחובת יידוע של הספקיות.

תמר זנדברג: זו חובת יידוע ללקוחות, שהלקוחות הם ההורים, אלו אנשים פרטיים, זה יכול להיות בתי ספר.

שולי מועלם-רפאלי: וגם בסינון עצמו שהן מספקות.

שולי מועלם-רפאלי: כי יש סימני שאלה גדולים על הסינון.

תמר זנדברג: הו, יפה.

תמר זנדברג: עכשיו אני עוברת לשאלה אליך.

תמר זנדברג: והשאלה היא מקצועית.

תמר זנדברג: מהו האופן שבו מבחינה טכנולוגית, אבל שתיגע במהות, במה שאנחנו רוצים בפועל להשיג – הרי זה ברור לכולנו, אנחנו רוצים לסנן פורנוגרפיה, בעיקר.

תמר זנדברג: אני לא יכולה לחשוב על עוד משהו שאנחנו רוצים לסנן אותו באופן קטגורי.

שולי מועלם-רפאלי: מלכתחילה דיברתי גם על אתרי אלימות קשים.

תמר זנדברג: אני אתך, אבל לצערי, יש גם משחקים מאוד מאוד פופולריים – אלימות קשה, לפעמים זה גם בחדשות.

תמר זנדברג: השאלה היא – האם מבחינת

תמר זנדברג: כם, ברמה המקצועית, חוק כזה, שמגביר את האחריות של הספקית ליידוע, ובכל זאת משאיר את הבחירה בידי הלקוחות, יכול לתת מענה לצורך שאת מעלה?

תמר זנדברג: את אומרת:

תמר זנדברג: אנחנו רוצים להשאיר את חופש הבחירה בידי ההורים, וזאת האחריות שלהם.

תמר זנדברג: נניח שבעולם אידיאלי זה בסדר, זה מקובל עלינו.

תמר זנדברג: אבל האם אותו יידוע, יש בכוחו לעשות את מה שאת מציעה, בהינתן שתכנות הסינון יהיו כאלה שיוכלו לספק את זה?

<מי-טל גרייבר שורץ: גם בחקיקה הנוכחית יש חובות יידוע שמוטלות על ספקיות האינטרנט.

<מי-טל גרייבר שורץ: אני חושבת שאין רע להגביר את היידוע, והצעת החוק המתוקנת היא בסדר גמור בעניין הזה.

<מי-טל גרייבר שורץ: אני לא בטוחה שזה יעזור.

תמר זנדברג: אז איפה הבעיה?

תמר זנדברג: זו בעיה טכנולוגית?

תמר זנדברג: זו בעיה של המודעות של החברה?

<מי-טל גרייבר שורץ: גם כשמשרד התקשורת יצא בקמפיין גדול מאוד בטלוויזיה בשביל להגביר את היידוע לתכנות הסינון – יכולים נציגי משרד התקשורת אולי להגיד טוב ממני – המספרים של ההורים שהתקינו את תוכנות הסינון החינמיות, או הלא חינמיות, לדעתי, לא עלו, בטח לא באופן משמעותי.

<מי-טל גרייבר שורץ: לדעתי לא עלה כמעט בכלל.

תמר זנדברג: יש נתונים על זה, משרד התקשורת?

תמר זנדברג: שוב, ככנסת, כשאנחנו באים לחוקק חוק, אנחנו רוצים לדעת על מה זה עונה, ואם יש חוק - - -

איתן כבל: תמר, שנייה.

תמר זנדברג: משרד התקשורת נתן נתונים על השימוש בתכנות הסינון היום?

איתן כבל: תמר, אני רוצה לעשות פאוזה, ברשותך.

איתן כבל: אני רוצה קודם כל לברך את חברת הכנסת רויטל סויד, חברתי, שהיא יוזמת את היום החשוב הזה.

איתן כבל: קודם כל, אני מודה לך בשם כל חברי הכנסת.

איתן כבל: קוראים לזה יום לציון האינטרנט הבטוח.

איתן כבל: אני אאפשר לך לומר כמה מילים.

איתן כבל: היא עוברת בין הוועדות השונות שעוסקות בעניין.

איתן כבל: בבקשה גברתי.

רויטל סויד: בוקר טוב.

רויטל סויד: נעים לראות את כולם.

רויטל סויד: תודה לך, חברי, חבר הכנסת איתן כבל, יושב-ראש הוועדה, שמצאת לנכון ביום המיוחד הזה לדון בהצעת החוק של חבריי, שהיא בהחלט מהווה – בין אם אנחנו מצדדים בה, ובין אם לאו, ובין אם אנחנו מצדדים בה במגבלות מסוימות, ובין אם לאו – את אחד הצדדים היותר אפלים של הרשת, שהביאה אתה גם בשורה טובה מאוד.

רויטל סויד: אני יושבת-ראש השדולה למאבק בשיח אלים ובריוני ברשת.

רויטל סויד: זו הפעם השנייה שאנחנו מציינים יום מיוחד בכנסת לרגל שבוע האינטרנט הבטוח הבין-לאומי.

רויטל סויד: הנושא של היום הזה הוא שיח מכבד.

רויטל סויד: עד עכשיו רק התגוננו מול האלימות ומול הבריונות, ופתאום צריך להפנים ולהבין שלנו יש תפקיד.

רויטל סויד: דווקא אנחנו, הצופים מן הצד, אלה שבדרך כלל סופגים את הבריונות וסופגים את האלימות, לנו יש תפקיד.

רויטל סויד: והתפקיד שלנו הוא להיות אלה שמעלים את השיח המכבד.

רויטל סויד: אני עוברת בכל הוועדות, ואני רואה שכל ועדה נגעה בזה באופן שנוגע לה, וזה רק מראה איך בסופו של דבר כולנו היום גם קורבנות רשת מצד אחד, אבל מצד שני, יכולים גם לשנות את השיח.

רויטל סויד: אני מודה לך.

רויטל סויד: אני לא נכנסת לגופו של עניין, עוד יהיה מספיק זמן לעשות את זה.

רויטל סויד: אני מזמינה את כולם לצפות בסרטון שבו אנחנו – די, הסדרת, גמרנו, מספיק.

רויטל סויד: הסדרת, סיפחת, עשית כל מה שאתה רוצה, תרגיע.

שולי מועלם-רפאלי: לא מספחים ממה ששייך לך, חברת הכנסת סויד.

רויטל סויד: דיברנו על זה, נדון על זה עוד, ונחכה לבג"ץ.

רויטל סויד: נמשיך הלאה.

רויטל סויד: יש סרטון שהפקנו, 20 ח"כים, שבו כל אחד אמר מה היו הדברים האלימים והבריונים שנגעו אליו ושפגעו בו.

רויטל סויד: איזו מילה הוא רוצה לשלח – הוא כתב אותה על בלון ופוצצנו אותו, וגם איך הוא מתחייב לשיח מכבד ברשת.

רויטל סויד: אני מזמינה אתכם גם לצפות בו וגם לשתף אותו.

רויטל סויד: שיהיה לנו בהצלחה, ויום מוצלח.

רויטל סויד: ב-14:30 כינוס של השדולה, כולם מוזמנים, באולם ירושלים.

רויטל סויד: תודה.

איתן כבל: תודה גברתי, ושוב, שיהיה בהצלחה.

איתן כבל: יום מוצלח.

איתן כבל: ברשותכם, שאלה תמר שאלה אחת, ואני עובר אליך, חבר הכנסת סמוטריץ.

תמר זנדברג: היום החוק מחייב להציע סינון.

תמר זנדברג: החוק הזה מציע להגביר את חובת היידוע.

תמר זנדברג: יש לכם נתונים כמה אנשים משתמשים בתוכנות הסינון טרם החוק?

תמר זנדברג: איפה נסגר הפער הזה בין הבעיה הרחבה מאוד שהוצגה כאן, לבין המענה שניתן בדמות תכנות הסינון, ואיך אנחנו מגבירים את השימוש בו?

תמר זנדברג: אולי צריך את החוק הזה?

תמר זנדברג: אולי צריך את החוק ולחשוב איך ליישם אותו?

תמר זנדברג: אולי צריך חוק יותר מחמיר?

תמר זנדברג: אתם הרגולטור פה.

<רן שיטרית: רן שיטרית, ראש מטה שר התקשורת.

<רן שיטרית: בתשובה לשאלת חברת הכנסת זנדברג – התשובה היא שלושה רבדים.

<רן שיטרית: אחד, משרד התקשורת עשה מהלך - - -

איתן כבל: לא הצליח שר התקשורת לגייס - - -

<רן שיטרית: שר התקשורת הקודם הוציא מסע פרסום שהתפרסם גם און-ליין, וגם באמצעי התקשורת השונים, וניסה להעלות את נושא האינטרנט הבטוח למודעות של כלל האוכלוסייה, כמובן, בדגש על אוכלוסיית ההורים כדי להגן על הילדים.

<רן שיטרית: רובד שני - - -

תמר זנדברג: ספציפית זה הביא לידיעתו את האפשרות לבקש סינון?

<רן שיטרית: כן, כן, כן.

<רן שיטרית: אם אתם רוצים לראות את שאריות הקמפיין, הוא עדיין נמצא באתר משרד התקשורת.

תמר זנדברג: והייתה לכם בדיקה כמה זה העלה את הביקוש?

איתן כבל: רן, אני רוצה לומר לך, כהורה שגם גולש ברשת, אני יכול להגיד לך, לא ראיתי את זה.

איתן כבל: ואין לי רק ילדה אחת, ברוך ה'.

<רן שיטרית: זה היה בטלוויזיה.

איתן כבל: נו, אז מה?

<אתי בנדלר: הצעירים כמעט לא מסתכלים היום בטלוויזיה.

<לאה ורון: ככל הנראה, בשעות שזה עולה הכי פחות.

<רן שיטרית: זה היה גם באינטרנט, באתר Ynet, אם אני זוכר נכון.

איתן כבל: אני לא צעיר אומנם, אבל אני אומר לך, אני כמעט ולא צופה בכלל.

<עמיר גפן: אנחנו כמשרד גם מיידעים את ההורים על האופציה הזאת.

<רן שיטרית: רובד שני הוא אכיפה.

תמר זנדברג: יש לכם נתונים האם היו – אתם עובדים מול חברות - - -

איתן כבל: תמר, את מקדימה לי את הדיון.

<רן שיטרית: רובד שני הוא אכיפה.

איתן כבל: אני רוצה ללכת אתו באופן סדור.

איתן כבל: כל השאלות האלה – אני מתנצל, תמר – הן השאלות הברורות שתיכף נשאל אותן כדי להיכנס פנימה בהתמודדות עם האיזון שעליו את מדברת.

איתן כבל: אנחנו נעשה הכול כדי שיימצא האיזון הזה.

איתן כבל: כמו שאמרתי, כך אני אפעל מול חברותי וחברותי – מולכם – בשאלה הזאת.

איתן כבל: רן, אני לא רוצה שתקדים את המאוחר.

איתן כבל: חבר הכנסת סמוטריץ.

בצלאל סמוטריץ': כמה משפטים.

בצלאל סמוטריץ': אני מתנצל על האיחור.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לראות אתכם במבחן התוצאה.

בצלאל סמוטריץ': אתם יכולים לדבר פה עכשיו על קמפיינים, ועל איזונים, ועל תפיסות עולם אידיאולוגיות.

בצלאל סמוטריץ': קשה להתווכח על זה שבמבחן התוצאה אנחנו במצב רע מאוד.

בצלאל סמוטריץ': בכל המחקרים שהוצגו – ואפשר להציג – ובכל פורום, אנחנו במקום רע מאוד, וזה גורם נזקים אדירים.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו כנראה נפגוש את ההשלכות החברתיות שלהם רק בעוד כמה שנים, כשהצעירים של היום יהיו מבוגרים וינסו להיות הורים.

בצלאל סמוטריץ': זה קודם כל.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שצריך להיות ברור לכולם שמעבר לכול, הדבר הכי לא מוסרי והכי לא נכון הוא שהמצב הנוכחי יישאר.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר את האמת, אני לא מצליח להבין את ההתנגדות לברירת מחדל.

בצלאל סמוטריץ': אני מבין שפה מטפסים על בריקדות – גם משרד התקשורת וגם משרד הכלכלה.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מצליח להבין את זה, בעיני זה הדבר הכי נורמלי.

בצלאל סמוטריץ': כמו שאנחנו מחייבים אנשים לחגור חגורת בטיחות ולעצור ברמזור אדום, וזה לא פטרנליסטי, אני לא מבין מה הבעיה לקבוע שברירת המחדל תהיה מוגנת, ומי שרוצה, בטלפון, באס-אם-אס – לא חשוב מה – יכול לפתוח לעצמו.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא איראן, אנחנו לא אוסרים את זה.

בצלאל סמוטריץ': בעיני זה הדבר הכי טבעי והכי נורמלי.

בצלאל סמוטריץ': יש בור פתוח ברשות הרבים, ושוב, המציאות מלמדת שנופלים אל תוך הבור הזה עוד ועוד אנשים.

בצלאל סמוטריץ': אני מרגיש שהניסיון הזה, איתן, להתחנן לעוד משהו – אנחנו לא במקום.

בצלאל סמוטריץ': החומרה של התופעה היא כזאת שצריך פה אמצעים הרבה יותר משמעותיים.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי, אני לא מצליח להבין את ההתנגדות הזו.

בצלאל סמוטריץ': לא שמעתי שום סברה עניינית – דיברו על זה שצריך להיזהר מליצור רשימות שחורות.

בצלאל סמוטריץ': אין שום בעיה להתמודד עם זה – כמו שבכרטיסי אשראי אסור לשמור נתונים, אפשר שגם כאן אסור יהיה לשמור נתונים ולעשות רשימות.

בצלאל סמוטריץ': זה קיים היום כבר.

תמר זנדברג: אם היה אפשר לסנן רק פורנוגרפיה, יכול להיות שהייתי מסכימה אתך.

בצלאל סמוטריץ': אפשר.

תמר זנדברג: לא, אבל החשש הוא – ואלו דברים שקרו – מסינון של נפגעות פגיעה מינית, שהסנן לא בהכרח יודע להבחין, מסינון של - - -

שולי מועלם-רפאלי: הטכנולוגיות שיש היום הוצגו פה, והוצגו בפני אמירות ברורות מאוד על זה שאנחנו לא שופכים את המים עם התינוק.

שולי מועלם-רפאלי: הטענה היחידה שאני שומעת כל הזמן היא 'איראן זה כאן'.

תמר זנדברג: בגלל הסינון הכללי, לא בגלל סינון פורנוגרפיה.

שולי מועלם-רפאלי: לכן אני אומרת, בואו ננסה להתמקד בחלק הלא איראני.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: שולי, אני לא מציע לנו להיכנס לצפון קוריאה – שם זה נסיבות אחרות לגמרי.

איתן כבל: יש עוד מדינות בעולם שהבעיות אשר אתן הן מתמודדות – הן מהצד שתמר מציגה, או אנחנו או מישהו אחר מציגים – הן קיימות.

איתן כבל: הניסיון להתמודד אתן הוא בחיים היומיומיים.

איתן כבל: זה יומיומי, אין כאן שאלה.

איתן כבל: אנחנו לא הולכים לצפון קוריאה או לסוריה, או למקומות כאלה, שבהם החסימה היא טוטאלית מסיבות שאין להן דבר וחצי דבר עם השאלות שאנחנו מעלים פה.

בצלאל סמוטריץ': מה שרציתי להגיד, אני חושב שהחוק הזה הוא בבחינת אין הקומץ משביע את הארי – לא עומד לי עכשיו משפט יותר טוב על הלשון.

בצלאל סמוטריץ': הוא לא מתקרב בכלל לתת מענה באמת לאיום הכול כך גדול שאנחנו צריכים להתמודד אתו.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להציע, כיוון שהוועדה הזאת היא ועדה רצינית, והנושא הוא רציני מאוד – במענה למה ששאלה חברת הכנסת זנדברג – תזמין לפה, איתן, אנשי מקצוע.

בצלאל סמוטריץ': מה שאני יודע – אני לא מומחה גדול לזה, אבל אני בטוח שגם אתה וגם שולי עסקתם בזה הרבה יותר – היכולות הטכנולוגיות היום יודעות לתת מענה כדי שלא יחסמו נפגעות תקיפה מינית, או שלא יחסמו דברים שאנחנו לא רוצים לחסום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפשר לשים כותרת, ומהכותרת להיכנס לסרטון.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שהחיים הם לא שחור לבן.

בצלאל סמוטריץ': אפשר לקבוע שברירת המחדל תהיה חסימה, להגדיר אמות מידה יחסית רכות לחסימה כדי שלא בטעות נחסום מה שאנחנו לא רוצים לחסום.

בצלאל סמוטריץ': החיים הם לא שחור ולבן.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שמה שאנחנו עושים עכשיו זה מעט מדי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני לא רוצה להקדים את המאוחר.

איתן כבל: אבל כפי שאמרתי, אנחנו לא הולכים לקבל החלטות היום.

איתן כבל: הדיון הזה היום הוא כדי לשים נושא – הוא כבד מדי, לא כי הוא לא חשוב.

איתן כבל: מי כמוני – אני חתום על החוק, ואני מכיר את העניין הזה, ואני מהלוחמים, ואמרתי, יש לי גם הצעת חוק שאתה ואני דיברנו עליה, ונראה איך אנחנו מסייעים כדי לקדם אותה.

איתן כבל: אני חושב שאפשר, ועוד איך, למצוא את האיזון.

איתן כבל: אין לי ספק שכולם יודעים לחיות בו בשלום, לא רק בדוחק או בלחץ.

איתן כבל: העניין שאתה דיברת עליו – יש לי המון שאלות, שעם כל הכבוד, מי שנמצא פה לא יודע לתת לי תשובות: איך זה בעולם?

איתן כבל: מה מתקיים?

איתן כבל: איפה?

איתן כבל: למה?

איתן כבל: אנשי מקצוע שיודעים להגיד לנו - - -

בצלאל סמוטריץ': איזה טכנולוגיות קיימות.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: האם הטכנולוגיות האלה מתקיימות?

איתן כבל: מה מסננים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו בארץ מובילים בעולם בהיי-טק.

יצחק וקנין: לי יש טלפון עם סינון.

יצחק וקנין: אני מקבל מיילים של הכנסת, מקבל הרבה דברים.

יצחק וקנין: אם אני רוצה תכנה מסוימת, אני חייב לפנות לחברה.

יצחק וקנין: אם זה לא מאושר - - -

<לאה ורון: על-ידי מי מאושר?

יצחק וקנין: "נתיב".

יצחק וקנין: יש כמה אפליקציות בציבור החרדי הדתי שמסננות לו את האתרים.

יצחק וקנין: מסננים לי, אני לא יכול להיכנס.

יצחק וקנין: אפילו אם אתם שולחים לי איזו הודעה שהיא לא בסדר, אוטומטית, אני לא יכול לפתוח אותה.

יצחק וקנין: אני לא יכול לפתוח אותה.

איתן כבל: אוקיי, נגיע לצדדים המקצועיים.

יצחק וקנין: יש היום טכנולוגיה.

יצחק וקנין: אפשר לחסום את כל מה שאתה רוצה, ולפתוח את כל מה שאתה רוצה.

יצחק וקנין: חד-וחלק.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אחרי מי-טל, רחלי הכהן, המועצה לשלום הילד.

איתן כבל: אתם מ"סלקום" לא רוצים להתייחס?

<ניר יוגב: אני התרגלתי לבוא לדיונים שלך שאתה לא רוצה שאני אתייחס.

איתן כבל: תרצה להתייחס?

איתן כבל: ברשותכם, אני אאפשר קודם כל, כמו שאמרתי, לרחלי הכהן.

איתן כבל: את, מתי שתחליטי שאת רוצה להתייחס לדברים, תתייחסי לגורמי המקצוע.

איתן כבל: בשביל הפרוטוקול, אנחנו נתחיל הקראה בשביל העניין.

איתן כבל: אני אסכם את הדברים, מה אני מצפה שיהיה לנו לדיון הבא, כדי שננסה להוציא מתחת ידינו את החוק הטוב ביותר.

איתן כבל: בבקשה, רחלי.

<רחלי הכהן: אני רוצה להתייחס בשני משפטים.

<רחלי הכהן: קודם כל, לברך על העלאת הסוגיה.

<רחלי הכהן: אין ספק שזו סוגיה שהיא חשובה.

<רחלי הכהן: אנחנו מעורבים בתחום, גם ברמת השטח, גם בכל מיני ועדות בשנים האחרונות, ואנחנו שמחים מאוד ומברכים שזה מתקדם סוף-סוף.

<רחלי הכהן: ברור שהמטרה הסופית של הסינון היא חשובה והיא קריטית להגנה על קטינים.

<רחלי הכהן: אנחנו בהחלט חושבים שזאת מטרה ראויה, ועם זאת, אנחנו כן סבורים שהיא בהתאם לנוסח המוצע של משרד התקשורת.

<רחלי הכהן: אנחנו מאמינים שהדרך לעשות את זה היא באמצעות הסברה.

<רחלי הכהן: תוך סיפוק האמצעים והאפשרויות לסינון, אבל בעיקר על-ידי הסברה ויידוע של ההורים.

איתן כבל: יש לי שאלה.

איתן כבל: ברצינות אני אומר לך את זה.

איתן כבל: עזבי עכשיו את הדעות שלי.

איתן כבל: לפעמים נחמץ לבי, כי אתם עוסקים בדבר כל כך חשוב וכל כך גדול, שזה הילדים.

איתן כבל: ואתם יודעים מה המציאות המתקיימת אחרי שאתם מסיימים את הישיבות שלכם ופותחים את הדלת, ואיך העולם מתמודד עם השאלות שאתם אמורים להתמודד אתן.

איתן כבל: אתם הרי לא מצליחים לעסוק באפס קצהו - - -

<רחלי הכהן: נכון.

איתן כבל: מי כמוני – ששנים מנסה לתת לכם את הסיוע במקומות שאני יכול.

<רחלי הכהן: נכון, ועדיין - - -

איתן כבל: אי-אפשר לדבר עלי במושגים שאני לא ליברל ולא דמוקרט.

איתן כבל: אבל לפעמים אנחנו מוצאים את עצמנו – וזה קשה לי להגיד – שיש דברים שאני מסכים עם סמוטריץ.

איתן כבל: בעניין הזה יש דברים שאתה לא יודע לראות אותם היום.

איתן כבל: אתה לא יודע לראות אותם היום.

<רחלי הכהן: אתה צודק, ואני אגיד שזאת סוגיה שאנחנו לא פעם דנים בה.

איתן כבל: יש דברים שהיכולת שלך להתמודד אתם היא בטווחים שאף אחד מאתנו סביב השולחן – בכל תחום.

איתן כבל: בכל תחום.

איתן כבל: אני חוזר ואומר: זה נראה כאילו שאלו עניינים של אנשים שבאים מעולם הנשים, או העולם הדתי.

איתן כבל: זה ממש לא.

<רחלי הכהן: ברור שלא.

איתן כבל: זה אנחנו.

<רחלי הכהן: ברור שלא, ועדיין, כרגע, אנחנו מעדיפים את הדרך של ההסברה והיידוע על פני החשש של ההרתעה, או החשש הזה שאנשים יחשבו שזה אח גדול.

איתן כבל: תודה גברתי.

איתן כבל: אני חלוק – מאוד אפילו – לא על - - -

בצלאל סמוטריץ': איזה אח גדול?

יצחק וקנין: אני מציע לך שלעבור ברמזור אדום תהיה ברירת מחדל גם.

יצחק וקנין: למה לא? למה לא?

איתן כבל: "סלקום", שם ותפקיד.

איתן כבל: יצחק, בבקשה חברי.

<ניר יוגב: ניר יוגב, מנהל רגולציה, "סלקום".

<ניר יוגב: אני חושב שיש פער גדול מאוד בין השיח של מבוגרים, שברגע שהוא מתקיים – על אחת כמה וכמה אם הם הורים – אין שאלה בכלל, ואין מחלוקת על הדברים שנאמרים פה על גודל הבעיה ועל זה שצריך לפתור אותה.

<ניר יוגב: אין פה בכלל שאלה.

<ניר יוגב: לא יכול להיות אדם מבוגר, בטח ובטח הורה, שיגיד שזה דבר שהוא לא חשוב, לכן לא צריך לטפל בו.

<ניר יוגב: מצד שני, העובדה היא שיש תוכנות סינון חינם ואנשים לא לוקחים אותן.

<ניר יוגב: את הפער הזה אי-אפשר לגשר, אלא עם הגברת מודעות וחינוך ההורים.

<ניר יוגב: מה שאני אומר – אני מתייחס למה שנאמר קודם על-ידי רן לגבי הקמפיין.

איתן כבל: או לחילופין – סתם עלה לי רעיון – הרי יש חובה שלכם לתת את זה.

איתן כבל: זאת אומרת שצריך ליצור את ההנגשה שההורה מודע.

איתן כבל: שאתה יודע שההורה מודע.

איתן כבל: אני אומר את זה לא כי אני נותן מענה, אבל המשהו הזה שפותח במקום ההוא.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להגיד את זה במילים של שאלה.

שולי מועלם-רפאלי: כמה מההתחברות של אנשים חדשים לספקיות יש בחלק מהשיחה הצעה לאינטרנט מסונן?

<ניר יוגב: תיכף אני אגע בנושא היידוע.

<ניר יוגב: אני רוצה לגעת בנושא הקמפיין.

שולי מועלם-רפאלי: לא, נושא הקמפיין לא חונה אצלך.

שולי מועלם-רפאלי: אתה עושה לעצמך הנחות.

<ניר יוגב: רגע, רגע, רגע.

<ניר יוגב: לא.

<ניר יוגב: אני לא עושה לי הנחות.

<ניר יוגב: אני רוצה להגיד משהו, חברת הכנסת מועלם.

<ניר יוגב: אנחנו עשינו קמפיין, למרות שלא היינו מחויבים לעשות זאת.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

<ניר יוגב: קמפיין טלוויזיוני שבו הצענו את תכנת הסינון חינם.

<ניר יוגב: בדרך כלל, כשאתה עושה קמפיין טלוויזיוני, המוקדים מיד אחר-כך מוכנים, כי יש שטף של טלפונים מאנשים שראו את הקמפיין, והם מתקשרים ורוצים - - -

איתן כבל: למרות שאמרת חינם?

תמר זנדברג: ומה קרה?

<ניר יוגב: כן.

<ניר יוגב: תקשיבו.

<ניר יוגב: המוקדים היו ריקים.

<ניר יוגב: עלינו בקמפיין טלוויזיוני, ואנשים לא התקשרו.

שולי מועלם-רפאלי: אתה מבין למה צריך את זה כברירת מחדל?

<ניר יוגב: אני אומר את זה לא בגלל שאני אומר שמיותר לעשות קמפיינים.

<ניר יוגב: ההיפך.

תמר זנדברג: לא, אבל שולי, זה לעשות לעצמנו חיים קלים.

<ניר יוגב: אני אומר שכל מי שמבין בשיווק יגיד לכם שאם רוצים לחנך את הציבור ואם רוצים להגביר את המודעות, זה לא "זבנג וגמרנו".

<ניר יוגב: אתה לא יכול לעשות קמפיין של כמה ימים - - -

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: זה ברור.

<ניר יוגב: - - ולהגיד זהו, הבעיה נפתרה.

איתן כבל: אבל ניר, אנחנו באים בדיוק מהמקום הזה.

<ניר יוגב: נכון, אז המדינה צריכה להשקיע הרבה יותר מאמצים בנושא של המודעות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תודה.

שולי מועלם-רפאלי: אבל הוא לא ענה על השאלה שלי.

שולי מועלם-רפאלי: ניר, לא ענית לי על השאלה שלי.

שולי מועלם-רפאלי: האם החברה שלך – אני לא מבקשת שתדבר על חברות אחרות – בכל פעם שמתחבר אדם חדש אליכם כספקים, מציעים לו את הסינון החינמי?

שולי מועלם-רפאלי: שיש לי עליו סימני שאלה, אתה יודע, גם ישבתי עם מי שצריך.

<ניר יוגב: אנחנו פועלים בהתאם להנחיות של משרד התקשורת.

<ניר יוגב: ההנחיות מדברות על שורה של דברים שאנחנו צריכים לעשות.

<ניר יוגב: בין היתר, למסור מידע למי ביקש זאת.

<ניר יוגב: אנחנו לא נדרשים להגיד לו אתה יכול להתחבר וצריך לבחור אם כן או לא.

שולי מועלם-רפאלי: לא, לא, זה ממש לא מה שכתוב בחוק, אדוני.

<ניצן לבנה: ניר, אתם מחויבים להגיד לאנשים שבאים להתחבר שיש אפשרות כזאת.

שולי מועלם-רפאלי: בחוק כתוב שבכל שיחה אתם מחויבים להציע את זה.

<ניר יוגב: אני לא זוכר שזה החוק.

שולי מועלם-רפאלי: על זה משרד התקשורת בא אלי ואמר: בואי נגביר את היידוע.

תמר זנדברג: יכול להיות שפה - - -

איתן כבל: שולי, שולי, אנחנו טועים.

איתן כבל: זה לא הכיוון.

איתן כבל: אנחנו לא בחלק שאנחנו מתווכחים על - - -

שולי מועלם-רפאלי: לא, אני רק מבקשת לדייק.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: זו נקודה חשובה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שהגישה צריכה להיות שנותנים את הסינון, ומי שלא רוצה סינון, שיבקש.

איתן כבל: חאג', יש לי בקשה.

איתן כבל: אתם כבר - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסוף החוק.

איתן כבל: איך אומרים?

איתן כבל: בואו נתפזר.

איתן כבל: כבר גמרנו את העניינים.

איתן כבל: הבנו.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה את ההתייחסות של משרדי הממשלה, את מה שמונח לפתחם נכון לרגע זה.

איתן כבל: איך הם מבקשים – כי ועדת שרים בכל זאת אישרה את הצעת החוק הזאת, בתנאים, בתנאים או לא בתנאים.

איתן כבל: אלידור, בת בית קבועה במחוזותינו.

איתן כבל: רן, מי חשוב לך שיתחיל ראשון?

איתן כבל: משרד התקשורת אני מציע.

איתן כבל: כדי שהם יוכלו להחמיר יותר.

<רן שיטרית: קודם כל, אני חייב להעיר לניר שאתה מחויב לזה בחוק.

<רן שיטרית: יש סעיף ברור מאוד שאומר שאתה חייב לעשות את זה.

<רן שיטרית: בהצעה שלנו, גם כעת, בהסכמה שלנו עם חברת הכנסת מועלם, אנחנו אמרנו שאנחנו בעד, ואנחנו תומכים בכל העוצמה בהגברת המודעות.

<רן שיטרית: הגברת המודעות על-ידי חברות הסלולר.

תמר זנדברג: רגע.

תמר זנדברג: אתה הרגולטור.

תמר זנדברג: הם לא עושים את זה.

תמר זנדברג: אז עכשיו אתה תגביר את החובה, והם עדיין לא יעשו את זה, אז מה אתה תעשה?

<רן שיטרית: קודם כל, זו פעם ראשונה שאנחנו שומעים על זה.

<רן שיטרית: פעם ראשונה שהוא אמר שהם לכאורה לא מקיימים את מה שכתוב.

תמר זנדברג: אז נחוקק.

תמר זנדברג: הכנסת מחוקקת – החמרת ענישה, החמרת ענישה, החמרת ענישה, ולא עושים את המעט, ואתם לא אוכפים, אז מה?

<רן שיטרית: חברת הכנסת זנדברג, זה השלב השני.

<רן שיטרית: אני רוצה לומר שאנחנו כבר הטלנו פיקוח עליהם, עיצומים כספיים הוטלו על חברות הסלולר, וכעת אנחנו גם עובדים על - - -

תמר זנדברג: על מה?

תמר זנדברג: על אי-הצעת סינון?

<רן שיטרית: על אי-הצעה, בוודאי.

תמר זנדברג: באיזה היקף הוטלו עיצומים כספיים ב-2016?

<רן שיטרית: אנחנו נחזור לוועדה.

<קריאה: לא, זה היה ב-2015.

<רן שיטרית: זה היה ב-2015.

<רן שיטרית: אין לי כרגע את הנתונים.

<רן שיטרית: אנחנו נחזור לדיון הבא עם הנתונים.

איתן כבל: בין היתר, אני רוצה שתביאו לנו את הנתונים של כל ההנחיות.

איתן כבל: אני רוצה לראות את ההנחיות שנתתם – לא שתיתנו – עד היום.

איתן כבל: מה יצא, איך יצא.

איתן כבל: כמו שהתחלנו עם הגנת הצרכן, הרשות להגנת הסחר ההוגן.

איתן כבל: ניהלנו את הדיונים, והם הלכו והתחילו לעשות את המעשים.

איתן כבל: אנחנו רוצים לראות איך זה נעשה, מה פועל, מה מצאתם.

איתן כבל: ממש, תנו לנו דוח קצר של עמוד אחד, שבו אתם נותנים לנו את כל אותה אינטראקציה של הבדיקות שלכם.

<רן שיטרית: של האכיפה.

<רן שיטרית: דבר נוסף, אנחנו כרגע בדיונים – בלי קשר להצעות החוק שעולות בנושא הזה – שמדברים על הגברת האכיפה בנוגע לתוכנה עצמה שעושה את זה.

<רן שיטרית: כמובן, אנחנו נשמח לכל סיוע בתוכן, כי אנחנו לא מומחי התוכן בנושא הזה.

<רן שיטרית: אנחנו אחראיים על ה-ISP, על צינור העברת המידע, ולאו דווקא על איכות הסנן.

<רן שיטרית: אנחנו הולכים לעבוד, ואנחנו כרגע מקיימים דיונים, ואנחנו גם נוציא את המסקנות החוצה, בנושא הזה.

<רן שיטרית: אנחנו חושבים שכאן הפתרון והאיזון המתאים הם הגברת חובת היידוע.

<רן שיטרית: אגב, אנחנו יצירתיים לשמוע כל הצעה כזאת.

<רן שיטרית: כרגע אנחנו עלינו על שני אמצעים שלדעתנו הם אפקטיביים יותר.

<רן שיטרית: אנחנו כמובן נאכוף כל הצעה.

איתן כבל: היה נחמד לשמוע אותך.

איתן כבל: אתה יודע שאני אוהב אותך, זו אפילו חובת גילוי, אבל רן, זה היה קלוש.

תמר זנדברג: כן, בדיוק.

תמר זנדברג: הוא צודק.

תמר זנדברג: להתחיל לדבר על חוק בלי שאנחנו יודעים מה המצב הקיים, כמה - - -, כמה מתקינים סינון, אם זה עובד, זה לא עובד, מה צריך – זה סתם.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להגיד, אדוני וחברתי, שאני מנהלת פגישות ארוכות גם עם רן וגם עם המנכ"ל.

שולי מועלם-רפאלי: יש חוסר הסכמה בסיסי ביניהם על מה שאני ביקשתי, עד איפה הם היו מוכנים ללכת.

שולי מועלם-רפאלי: אבל יש שם הרבה מוכנות להקשיב, וגם לימוד של התהליך.

שולי מועלם-רפאלי: אני מאמינה שלא משנה מה יקרה בסוף עם הצעת החוק, אין ספק שמשרד התקשורת הבין שהדבר מונח לפתחו, מעבר רק לצינור.

שולי מועלם-רפאלי: יש הגדרות שצריכות להיות מוגדרות במשרד התקשורת, אכיפה שצריכה להיות במשרד התקשורת, ואנחנו נתקדם.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תודה גברתי.

איתן כבל: משרד המשפטים, בבקשה.

<אלידור בליטנר: אני אתחיל וגאל תמשיך.

<אלידור בליטנר: אלידור בליטנר, משרד המשפטים.

<אלידור בליטנר: קודם כל, אני רוצה להזכיר שההחלטה של ועדת השרים אכן הייתה לתמוך בהצעת החוק.

<אלידור בליטנר: אבל מובהר ברחל בתך הקטנה בהחלטת ועדת השרים שברירת המחדל הקבועה היום בחוק, דהיינו, שסינון תכנים נעשה אך ורק לבקשת המנוי, תישאר כמות שהיא.

<אלידור בליטנר: זה כתוב במפורש בהחלטה של ועדת שרים.

<אלידור בליטנר: ולצד זה תורחב חובת היידוע.

<אלידור בליטנר: אנחנו כמובן תומכים בהרחבת חובת היידוע.

<אלידור בליטנר: אנחנו חושבים שזה דבר - - -

בצלאל סמוטריץ': זה השלב שאתה צריך להסביר לה שהכנסת לא כפופה - - -

איתן כבל: לא חשוב, עזוב, היא כבר יודעת.

תמר זנדברג: אבל הקואליציה כן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לפעמים כן ולפעמים לא.

איתן כבל: סמוטריץ, בוא נעשה סדר – היא כבר יודעת מה היא צריכה לומר, והיא גם יודעת מה עבודתה של ועדת הכלכלה.

איתן כבל: היא צריכה לומר את מה שהיא מחויבת מצד אחד, ומצד שני, גם את הדעה מעבר.

איתן כבל: בבקשה גברתי.

איתן כבל: שם ותפקיד.

<גאל אזריאל: גאל אזריאל, משרד המשפטים.

<גאל אזריאל: אני אחראית על חופש הביטוי במשרד.

<גאל אזריאל: אני גם מרכזת של ועדת ארבל שמונתה על-ידי שרת המשפטים כדי להתמודד עם פרסומים פוגעניים ברשת.

<גאל אזריאל: המנדט של הוועדה לא עוסק דווקא בתכנים שעליהם מדברת הצעת החוק הספציפית.

<לאה ורון: אלא במה?

<לאה ורון: אם כבר הזכרת אותה.

<גאל אזריאל: בפרסומים פוגעניים במובן של לשון הרע, פרטיות.

<גאל אזריאל: לא הסתה ולא פורנוגרפיה.

<גאל אזריאל: דברים שפוגעים בכבוד או בשם הטוב של האנשים.

<גאל אזריאל: בריונות ברשת, שיימינג.

שולי מועלם-רפאלי: מה שנגמר בסוף שילדים בני 14 תולים את עצמם.

<גאל אזריאל: אנחנו עוסקים גם בזה, כמובן.

<גאל אזריאל: גם כלפי הציבור כולו, וגם כלפי עובדי ציבור, שראינו בשנים האחרונות מקרים מצערים מאוד.

<גאל אזריאל: העמדה של משרד המשפטים היא שהצעת החוק הזאת היא בעייתית מאוד.

<גאל אזריאל: היא פוגעת קשות בחופש הביטוי.

<גאל אזריאל: יושב-ראש הוועדה ציין שזה גם פוגע בחופש העיסוק, וזה נכון, כי חופש הביטוי חל גם על מי שרוצה לפרסם את עמדתו, וגם על מי שרוצה לקבל מידע.

<גאל אזריאל: כנראה שלא פלא שהיום אנשים לא כל כך פונים לקבל סינון של אתרי האינטרנט, כי כנראה שהציבור הישראלי רוצה אינטרנט חופשי, והצעת החוק הזו מבקשת להתערב בחירות הבסיסית הזאת של האנשים להיות חשופים למידע שהם מעוניינים להיות חשופים אליו.

<גאל אזריאל: מדובר פה הרבה על פורנוגרפיה.

<גאל אזריאל: זה נכון שבית המשפט העליון קבע שפורנוגרפיה היא חלק מחופש הביטוי, אבל ההגדרה בחוק התקשורת - - -

יצחק וקנין: לא בחופש הביטוי, אלא בחופש העיסוק הוא אמר.

שולי מועלם-רפאלי: עוד יותר אומלל.

יצחק וקנין: הוא יותר נגע בחופש העיסוק, בית המשפט, לא הביטוי בכלל.

שולי מועלם-רפאלי: עוד יותר אומלל.

<גאל אזריאל: בפסק הדין הזה הוא דיבר יותר על חופש העיסוק, ובפסקי דין אחרים מדובר על חופש הביטוי גם.

<גאל אזריאל: אבל זאת לא הפואנטה.

<גאל אזריאל: ההגדרה של תוכן פוגעני בחוק התקשורת לא כוללת רק תכנים פורנוגרפיים, אלא עוד הרבה תכנים שקשה מאוד להגדיר מה הם כוללים ומה הם לא כוללים, ואיפה עובר הגבול, במיוחד שמי מתבקש מה צריך לחסום ומה לא הם גופים פרטיים.

שולי מועלם-רפאלי: למה?

שולי מועלם-רפאלי: זה משרד התקשורת.

שולי מועלם-רפאלי: למה גופים פרטיים?

<אתי בנדלר: לא, גופים פרטיים.

<אתי בנדלר: זה מה הנוסח בחוק.

<גאל אזריאל: קודם כל, המחוקק קבע מהם התכנים האלה, ומשרד התקשורת אמור לפקח על זה, כמובן.

<גאל אזריאל: בסופו של דבר, לא בית המשפט עושה את הסינון ועושה את השיקול לגבי כל אחד מהתכנים, אלא מדובר בתכנות טכנולוגיות, שלא ברור היום מה בדיוק הן מסננות ומה לא, אם זה פחות, או אם זה יותר מההגדרות.

<גאל אזריאל: אני רק רוצה לחזור על מה כולל תוכן פוגעני, שוב, זה לא רק פורנוגרפיה.

<גאל אזריאל: לפי חוק התקשורת היום זו גם הסתה לגזענות או הסתה לאומנית, שההגדרה היא לא כל כך ברורה.

<גאל אזריאל: גם הימורים, וגם משחקים הכוללים מעשי אלימות.

<גאל אזריאל: כל הדברים האלה הם לא בהכרח עבירות פליליות, מותר לאנשים להיות חשופים לחלק מהתכנים האלה, וגם מותר להם לרצות לפרסם דברים בנושאים האלה.

איתן כבל: אני רוצה להגיד לך את הדבר הבא, ההתפתחות הטכנולוגית היא כל-כך דרמטית, שחלקנו המבוגרים עדיין לא בדיוק יודעים להפנים ולהבין.

איתן כבל: אפילו אדם כמוני, שמאוד פעיל ברשת, מכיר את הרשת, היא איננה זרה לו, כל עולם התקשורת שלי הוא שונה.

איתן כבל: וכל מה שאני אומר לך מקבל ממדים אחרים, קל וחומר, בצעירים ממני, שהעולם שלהם הוא אחר.

איתן כבל: החוק לא מצליח אפילו להתכתב עם ההתקדמות הטכנולוגית.

איתן כבל: זאת אומרת, כשאנחנו יושבים עכשיו פה לדון וכותבים חוק, הוא כבר ישן כשאנחנו סיימנו לכתוב אותו.

איתן כבל: זאת אומרת, הוא כבר מתיישן באותו רגע.

איתן כבל: הוא כבר לא יודע לענות או להתכתב עם המציאות.

איתן כבל: מה שאת מצטטת לי פה, זה מונח לפני, אבל המביא דברים בשם אומרם מביא גאולה לעולם, שזה כבר חלק טוב.

איתן כבל: מה שאני אומר בעניין הזה, שהרצון שלי הוא לא להקריא את מה שכתוב פה, שאני יודע, אלא לראות איך אנחנו יודעים להתכתב פעמיים - -

יצחק וקנין: לחשוב מחוץ לקופסה.

איתן כבל: - - פעם אחת מול המציאות המתקיימת היום, ולאן זה יכול לקחת אותנו כחברה.

<גאל אזריאל: זה מובן לי.

<גאל אזריאל: אנחנו גם - - - הבעיה הזאת.

איתן כבל: למשל כשאומרים לאדם כמוני חופש הביטוי, זה קודם כל מעמיד אותי בדום.

איתן כבל: קודם כל דום.

איתן כבל: רק אמרת את התפקיד שלך – אחראית על חופש הביטוי במשרד המשפטים, נדרכתי בתוכי.

איתן כבל: באמת אני אומר את זה - - -

תמר זנדברג: בצדק, זה ערך מקודש.

איתן כבל: אני אומר.

איתן כבל: אני אומר את זה באמת, שלא תביני.

איתן כבל: אני באמת אומר את זה מתוך מקום שאני מיד מוצא את עצמי בנקודה שאני לעצמי: צריך להתייחס לזה בכובד ראש.

איתן כבל: כי חופש הביטוי וכל אותם האלמנטים שאת התייחסת אליהם חשובים לי מאוד מאוד מאוד, וזאת לא לשון מליצה.

איתן כבל: כי השיח שאת מנהלת איתי עכשיו הוא שיח שאומר אל תתקרב לגדר הזאת, נכון?

איתן כבל: אבל זה לא הוגן, כי יש פה מתחים נוספים שצריך לתת עליהם את הדעת בתוך הסיפור הזה.

<גאל אזריאל: אנחנו מודעים לזה.

<גאל אזריאל: קודם כל, העניין שהמשפט הולך בעקבות הטכנולוגיה ולא מספיק להתקרב להתפתחויות המהירות, אנחנו מודעים לזה בכל מיני הקשרים.

<גאל אזריאל: אנחנו משתדלים לטפל בזה, אבל כמובן שזו בעיה גדולה מאוד בכל מיני הקשרים, ולא רק בהקשר של הצעת החוק הספציפית הזאת.

<גאל אזריאל: אנחנו מודעים לכך שיש בעיה בזה שקטינים חשופים שלא מרצונם, ובוודאי שלא מרצונם של ההורים שלהם, לתכנים פוגעניים מאוד.

איתן כבל: ו-?

איתן כבל: אבל?

שולי מועלם-רפאלי: ו-?

<גאל אזריאל: אבל אנחנו מתייחסים עכשיו להצעת חוק ספציפית פרטית של מספר חברי כנסת, ואליה ספציפית התייחסנו בחוות הדעת שלנו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: את צעירה, ועוד שנים רבות תהיי.

איתן כבל: אבל את יודעת, לפעמים דקדקנות – הרבה פעמים בשיח בינינו לגבי הרצון שלנו כמחוקקים – ובכך אתם עוזרים לרצונות שאליהם אתם רוצים להגיע, ולרצונות שאליהם אנחנו רוצים להגיע לאותה נקודת איזון, זה לא להגיד יש לי רק את ד' אמותיי, "זה לא היה בחומר של המבחן", נגיש ערעור.

<גאל אזריאל: דבר ראשון, אנחנו מדברים עכשיו על הצעת חוק פרטית ספציפית.

שולי מועלם-רפאלי: לא, ברשותך, את קצת - - -

יצחק וקנין: אז מה - - - כמשרד משפטים?

יצחק וקנין: מה אתם עושים?

שולי מועלם-רפאלי: את קצת הולכת רחוק מדי עם ההתייחסות להצעת החוק הזאת.

שולי מועלם-רפאלי: כי את בוחרת מה להביא לשולחן פה ומה לא.

שולי מועלם-רפאלי: אני אשאל שאלה מאוד מאוד פשוטה.

<גאל אזריאל: לא השלמתי את דברי.

שולי מועלם-רפאלי: לא.

איתן כבל: שולי.

איתן כבל: בואי ננמיך את הטונים.

שולי מועלם-רפאלי: אין בעיה.

שולי מועלם-רפאלי: כי התייחסות להצעת החוק - - -

איתן כבל: שולי.

איתן כבל: שולי, בבקשה.

<גאל אזריאל: אני רוצה להגיד שמחר יש דיון בוועדת החוקה שעוסקת בהצעת חוק ממשלתית שגם עוסקת בחסימת אתרי אינטרנט.

<גאל אזריאל: חלק מהתכנים שם דומים לתכנים שיש פה.

<גאל אזריאל: מדובר בהצעת חוק שעוסקת בהגבלת הגישה לאתרי אינטרנט שעוסקים בפדופיליה, הימורים ומכירת סמים.

תמר זנדברג: את מדברת על ביצוע עבירה.

<גאל אזריאל: שם מדובר רק כשיש עבירה.

<גאל אזריאל: בהגדרה, כל אחד מהסעיפים האלה מהווים עבירה לפי חוק העונשין.

תמר זנדברג: אבל זו לא חסימה קטגורית, זה כחלק מחקירת העבירה, סגירת האתר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, לא, זה משהו אחר בלבד.

<גאל אזריאל: זה לא קשור לחקירה עצמה.

<גאל אזריאל: זו פניה של המשטרה.

<גאל אזריאל: אני לא זוכרת שזה קשור לחקירה עצמה, אבל פונים לבית המשפט, ובית המשפט הוא זה שעושה את האיזון ושמחליט אם להגביל אתר ספציפי.

תמר זנדברג: אבל זה פר אתר ספציפי, זו לא חסימה קטגורית.

<גאל אזריאל: נכון, ולכן האיזונים שם הם הרבה יותר שקולים, מאוזנים, והפגיעה היא הרבה יותר מצומצמת בחופש הביטוי.

איתן כבל: תודה גברתי.

איתן כבל: אני רוצה לסיים ברשותכם.

איתן כבל: שולי, משפט.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני, זה יהיה שלושה משפטים.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שהבחירה שלכם היא אומללה.

שולי מועלם-רפאלי: להתעקש שאת מתייחסת להצעת החוק, אחרי כל הדיונים שהתנהלנו מולכם, זאת בחירה מאוד - - -

<גאל אזריאל: לא התקיים אף דיון עם משרד המשפטים בנושא הזה, לא עם אלידור ולא איתי.

איתן כבל: יש לי הצעה, שולי.

שולי מועלם-רפאלי: אז מאיפה אני קיבלתי את ההבהרה שהצעת החוק הזאת יוצאת רשימות שחורות?

שולי מועלם-רפאלי: ולשאלה שלי, גברתי, איך פה זה רשימות שחורות, אבל כשבן אדם מבקש לפתוח ערוצים פורנוגרפיים בטלוויזיה, פתאום אין לכם רשימות שחורות?

שולי מועלם-רפאלי: פתאום אין עם זה בעיה.

שולי מועלם-רפאלי: שאלה ראשונה לדיון הבא, בסדר?

איתן כבל: שולי, יש לי בקשה.

איתן כבל: אני מבין את הרגש שלך בעניין הזה.

איתן כבל: אני מרגיש לא פחות ממך.

איתן כבל: יש לי רק עניין אחד – בואי לא נעשה חסימה, לפחות בדיון, לאנשים לומר את הדעה שלהם.

שולי מועלם-רפאלי: אין שום בעיה.

איתן כבל: אלו לא אתרים פוגעניים.

יצחק וקנין: אני גם יכול להקריא לך את האינוונטר אחד לאחד.

יצחק וקנין: אני אקריא לך אותו.

יצחק וקנין: זה הדבר הקל ביותר.

יצחק וקנין: האמן לי, זה הדבר הקל ביותר, לבוא ולהקריא לנו את האינוונטר.

יצחק וקנין: אתה יודע מה, גם לא אוכפים את אותו אינוונטר.

יצחק וקנין: לא אוכפים אותו בכלל.

איתן כבל: יצחק.

איתן כבל: יצחק.

איתן כבל: עזוב את זה.

איתן כבל: יצחק, חברי, חבר הכנסת וקנין, זה דיון חשוב מאין כמוהו.

איתן כבל: הוא מרתק בהיבטים שהוא צריך לתת עליהם את הדעת.

איתן כבל: יש פה שאלות רבות.

איתן כבל: כמה שהחוק נראה פלטי לכאורה, הוא ממש לא, כי הוא עוסק בשאלות גדולות מאוד מאוד לנו כחברה, ולא רק, ברבדים שונים.

איתן כבל: זה לא רק העניין של ילדים, יש כאן גם התנגשות שצריך ליישב אותה.

איתן כבל: אין לי עדיין את התשובה איך אני מיישב אותה.

איתן כבל: לי ברור שאנחנו חייבים לסיים את הדיון בתהליך של קריאה שנייה ושלישית כשיישבנו במקסימום את אותם מתחים.

איתן כבל: ואני לא אאפשר שנתעלם מהמתחים האלה בדיון.

איתן כבל: צריך לשים את המתחים האלה בצורה ברורה על השולחן.

איתן כבל: קודם כל, את הדיון הבא - - -

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה רק לסיים את הדברים שלי.

שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת תשובה ממשרד המשפטים איך זה מתיישב לכם עם סיפור פתיחת הערוצים הפורנוגרפיים בטלוויזיה, עם השאלות שעלו.

שולי מועלם-רפאלי: דבר שני, אני חושבת שבשום שלב – כיוון שהייתם פה בפתיחה, בניגוד לתמר זנדברג – לא נעשה פה ניסיון לא לדבר על האיזון שצריך להיות מושג בין חופש הביטוי לפגיעה שאני חושבת שהיא פגיעה שהמדינה חייבת להתגייס ולמנוע אותה.

שולי מועלם-רפאלי: אני מצפה ממשרד המשפטים להיות בשני החלקים האלה.

שולי מועלם-רפאלי: מבחינתי, את לא בן אדם פרטי.

שולי מועלם-רפאלי: הרי אני לא מדברת אליך כבן אדם פרטי.

שולי מועלם-רפאלי: את לא יכולה לבוא לפה עם עמדה שרואה רק את חופש הביטוי, ולא רואה את הפגיעה שאני מבקשת להציף בהצעת החוק הזאת.

<גאל אזריאל: העמדה שאנחנו מציגים פה היא עמדה שגובשה בתיאום עם כל המשנים ליועץ המשפטי לממשלה.

איתן כבל: תודה.

יצחק וקנין: אני לא נופל מהכיסא כשאת אומרת את זה, בכלל לא, תדעי לך.

<אלידור בליטנר: העמדה מדברת על איזון.

שולי מועלם-רפאלי: לא, העמדה לא מדברת על איזון, כשמציגים רק את חופש הביטוי.

יצחק וקנין: משני, לא משני – הנזק הוא נזק שיטפח לכולכם על הפנים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: לכן אני אומר לדיון הבא, גברתי מנהלת הוועדה, מה שאני מבקש, אני רוצה שהדיון הבא יהיה דיון מקצועי.

איתן כבל: לא שחס וחלילה, הדיון כאן לא היה כזה, אלא במובן שיינתנו לנו כל אותם הנתונים.

איתן כבל: אני מצפה ממי-טל שתיתן לנו נתונים.

איתן כבל: אני מצפה שיונה ייתן לנו נתונים.

איתן כבל: אבל שוב, חברים, בבקשה, לא להציף.

איתן כבל: לתת לנו את הליבה של הדברים בעמוד אחד.

איתן כבל: כמובן לשלוח את זה אלינו לפני הדיון.

איתן כבל: אותו דבר רחלי הכהן.

איתן כבל: אני רוצה ממשרד התקשורת מהי הרגולציה שאתם עושים.

איתן כבל: אני רוצה לדעת מה באמת קורה.

איתן כבל: אל תשפצ'ר לי, תציג את המציאות כפי שאתם רואים אתה ומתמודדים אתה.

איתן כבל: אתם במשרד המשפטים, לא רק תציגו בפני את המתח הקיים, שהוא באמת קיים, אלא איך לדעתם ראוי ונכון לתת עליו את הדעת.

איתן כבל: אנחנו כבר לא במשרד ראש הממשלה, יושבים בוועדת השרים.

איתן כבל: אנחנו בוועדת הכלכלה, וצריכים לשקול את כל מכלול השיקולים בבואנו לקבל את ההחלטות.

איתן כבל: ככל שתסייעו בידינו בשאלות האלה, זה יקל עלינו לתת את התשובות הנכונות לבעיות ולשאלות שעולות כאן.

איתן כבל: היועצת המשפטית של הוועדה, והמשנה ליועץ המשפטי, תיתן לנו בפתיחת הדיון הבא את משנתה בעניין הזה.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

<מי-טל גרייבר שורץ: רק בקשה.

<מי-טל גרייבר שורץ: מכיוון שלפחות אצלנו הנתונים הם לא משהו שקיים, אלא משהו שאנחנו צריכים לעבוד עליו, אם אפשר לתת לנו טיפונת זמן עד הדיון הבא כדי שנוכל להתארגן.

שולי מועלם-רפאלי: כמה זה טיפונת?

<מי-טל גרייבר שורץ: חודשיים.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: נו, באמת.

איתן כבל: יקירה, מי-טל, יש לכם, תביאו.

איתן כבל: אין לכם, אל תביאו.

איתן כבל: אני לא הולך לעשות בדיקת חמץ.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: הישיבה נעולה.