ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 453, 2017-02-27 11:30

איתן כבל: שלום לכולם, אני מבקש להתחיל את הישיבה השנייה היום, והיא בנושא הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 117) (קווי שירות למוניות), התשע"ז-2016.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, היועץ המשפטי, רשמת, דובר, חברי הכנסת, חברת הכנסת, אורחים נכבדים, כמו תמיד מוניות שירות גוררות אמוציות ורגשות, כולם מגיעים לכאן בכוחות מוגברים ומתוגברים.

איתן כבל: ברשות

איתן כבל: כם אני רוצה לומר כמה מילים לפני.

איתן כבל: לא לחינם ביקשתי לזמן את הדיון הזה, לא כי יש לי בשורות גדולות, אלא אני רוצה להכין את עצמנו, שלא נמצא את עצמנו אחר-כך בבעיה.

איתן כבל: אם חברי הכנסת ירצו להחרות להחזיק אחרי ולהוסיף דברים, אני אשמח מאוד.

איתן כבל: ברשותכם אני רוצה לומר את הדבר הבא.

איתן כבל: אזכירכם שהצעת החוק הונחה על-ידי שר התחבורה, חוה, כשהתפקיד שלה היה להסדיר את כל נושא מוניות השירות.

איתן כבל: אזכירכם שגם נפגשתי עם השר, והשר הודיע לי אז שבכוונתו להוסיף אל תוך החוק את נושא ההמרה שלשיטתו וגם לשיטת חלק מהאנשים היושבים כאן סביב השולחן, יש לכך השלכות כבדות על התהליך עצמו, בלי שאני עכשיו מפרט או עוסק בעניין.

איתן כבל: אני רק מניח את הדברים על משקל המביא דברים בשם אומרם.

איתן כבל: אלא שהונחה הצעת החוק, היא לא כללה את עניין ההמרה שהוא מרכיב מרכזי מאוד.

איתן כבל: אזכיר ואומר שהודעתי למשרד התחבורה ולגם לגורמים במשרד המשפטים את העניין הבא, שלא רק שאני מבקש שתונח בפנינו הצעה מסודרת בעניין הזה, כדי שנוכל לחבר אותה - - -

<לאה ורון: נוסח הצעת החוק.

איתן כבל: אתה לא יכול לדון בהצעת חוק שהיא לא מונחת בפניך והיא לא עברה את הגורמים המוסמכים, פעם אחת, ופעם שנייה גם ביקשתי את חוות-הדעת המשפטית בכל הנוגע לנושא ההמרה, מה המשמעויות שנובעות מעניין ההמרה.

איתן כבל: אני אומר את הדברים, חברותיי וחבריי חברי הכנסת, בעברית מדוברת, ברורה, ללא כחל וסרק.

איתן כבל: עד לרגע זה - - -

<לאה ורון: לא.

<לאה ורון: המשנה ליועץ המשפטי לממשלה השיב שהוא מבקש לגבש הצעת חוק ממשלתית.

איתן כבל: התשובה היתה, כדי שאנחנו גם נבהיר אותה.

איתן כבל: המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, מחלקת ייעוץ וחקיקה – כלכלי-פיסקלי, אבי ליכט, הודיע – אני אקרא רק את סעיף 3 ו-4: 3.

איתן כבל: משכך, יש לגבש הצעת חוק ממשלתית חדשה שתכלול את התיקונים המבוקשים על-ידי שר התחבורה.

איתן כבל: 4.

איתן כבל: אנו נגבש חוות-דעתנו כמקובל במסגרת הליכי הכנסת הצעת החוק הממשלתית.

איתן כבל: כמובן שאין לי מה לומר ואין לי מה להתייחס או להתכתב עם העניין, הדברים מאוד-מאוד ברורים.

איתן כבל: אלא שאני רוצה להזכיר כאן שתי נקודות: נקודה אחת נוגעת לעניין החוק שממנו מוניות השירות יכולות לעבוד, שפג תוקפו בסוף 2016 והארכנו בחצי שנה, כדי שחס וחלילה לא נמצא שנהגים נוהגים בניגוד לחוק או פועלים בניגוד לחוק.

איתן כבל: הארכנו, אני רוצה להזכיר למכובדים כאן, עד יוני כמדומני 2017.

איתן כבל: למה הקדמנו עכשיו את השיח הזה?

איתן כבל: כיוון שטרם הונחה בפנינו ההצעה המתכללת, המסודרת, שעברה את כל מה שצריך היה לעבור.

איתן כבל: אינני רוצה חס וחלילה שנמצא את עצמנו נכנסים לפגרת הכנסת ונגרום לכך שיוני יגיע ולא הארכנו את המועד, וחס וחלילה שוב נהגים ינהגו שלא על-פי דין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם יבואו אלינו להאריך.

איתן כבל: אנחנו נהיה בפגרה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא ביוני.

איתן כבל: אתה לא עושה את זה ביוני.

<קריאה: צריך זמן לפני.

<מיטל להבי: זה מה שיהיה בסוף.

איתן כבל: חברים, תודה רבה.

איתן כבל: יקיריי, בסך-הכול אני לא צריך עזרה ברגע זה מאף אחת ואף אחד, זה כל-כך פשוט שאפילו אני מסוגל להגיד את זה.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר לכם שהתכנסנו כאן כדי לתת ארכה נוספת, כדי שלא נמצא את עצמנו בדקה ה-90 מתחילים להסתחרר פה כמו פורפרות.

איתן כבל: דרך אגב, זו יומה שלנו, מנהלת הוועדה, זה בא מתוכנו, פשוט על מנת לראות את הדברים - - -

<לאה ורון: על מנת לאפשר לוועדה ולמשרד לגבש את העמדה שלהם במכלול נושאים, לא רק בנושא מתווה ההמרה.

איתן כבל: דבר אחרון, ברשותכם, שאני רוצה לומר, אני אומר למשרד התחבורה ולמשרד האוצר וכמובן שזה משליך באופן ישיר על התחבורה הציבורית בכלל ועל נהגי מוניות השירות בפרט.

איתן כבל: אחד הדברים, חברותיי וחבריי חברי הכנסת, וחשוב לי הקשב שלכם, שלמדתי מתוך ההתעסקות בעניין, שאין מדיניות, מה המדינה רוצה ממה שאנחנו קוראים לו "מוניות שירות".

איתן כבל: לטעמי כל עוד אין הגדרה ברורה בעניין הזה, לא נצליח לתת את המענה הנכון והראוי מהי ההחלטה הנכונה.

עיסאווי פריג': מהו הקו האדום.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: העניין הוא כזה, אם תגדיר מונית שירות כאקסטרה, האם מונית שירות היא בנקודות מסוימות אקסטרה ובמקומות מסוימים היא הכוח המרכזי?

איתן כבל: צריך לקבל החלטה מה המדינה מצפה, או משרד התחבורה במקרה הזה יחד עם האוצר – איך הם בכלל מתייחסים למונית השירות.

איתן כבל: אני אומר לכם, נכון לרגע זה, יש מכלול שלם של רעיונות, כל אחד לוקח את זה לאן שהוא רוצה, וצריך לראות איך זה מתכתב בתוך התהליך הזה, כדי שגם לכם, גם למשרד, גם לנו, גם לתמהיל הנכון, 100 מוניות הספיישל - - -

<יהודה בר אור: "ספיישל" זו לא מילה גסה.

<יהודה בר אור: אנחנו בהגדרה מוניות משלימות לתחבורה הציבורית.

<יהודה בר אור: יש לזה הגדרה.

איתן כבל: לא לזה התכוונתי.

איתן כבל: כאן בדיוק הנקודה.

<יהודה בר אור: הגיע הזמן שתעשה את זה.

<יהודה בר אור: עשית את זה בחקיקה.

איתן כבל: מנקודת המבט שלי אנחנו צריכים לדעת פחות בקשר להתעסקות אתך, אלא בהתעסקות עם המוניות האחרות.

איתן כבל: חברות וחברים, אני אומר משפט ואתו אני אסיים "ישראל עומדת".

איתן כבל: אני אומר את זה בצורה אפילו יותר בטוחה בעצמי: המצב היום הוא שבכל הנוגע להמשך מסיבי של תשתיות כבישים, אנחנו מגיעים ממש-ממש כבר לקצה, כשכמעט כל תוספת כזאת לא עושה את השינוי המיוחל והנדרש.

איתן כבל: חייבת מדינת ישראל – משרד התחבורה – את אותה מהפכה עצומה, שאי-אפשר לקחת אותה וצריך להוקיר ולומר תודה לשר התחבורה שהוביל את המהפכה הגדולה הזאת – אותה מהפכה ואולי יותר צריך עכשיו לעשות בנושא התחבורה הציבורית.

איתן כבל: לא יעזור, גם אם נסלול עכשיו כבישים גם באוויר, נמצא את עצמנו במצב בלתי אפשרי.

איתן כבל: לכן הגישה שמדברת על תחבורה ציבורית משוכללת, מתואמת, מחוברת, היא הדבר היחיד שיכול היום לעשות את השינוי הגדול.

איתן כבל: אני אומר לכם את זה כמי שגר בראש העין היום וזה הולך להיות גיהינום.

איתן כבל: זה כבר היום גיהינום והולכים להגדיר מחדש את הגיהינום.

איתן כבל: אני אומר את זה באמת, אני לא אומר ליד, לא כאילו, ועוד זה לפני שסירקין מפונה והולכים לבנות שם עוד אלפי יחידות דיור.

איתן כבל: תושבי ראש העין יעבדו חלק בבוקר וחלק בערב.

<שלמה בורה: איתן, לא הזכרת את הרב קו.

איתן כבל: זה לא הדיון.

<שלמה בורה: למה?

<שלמה בורה: גם ההמרה לא היתה הדיון.

<שלמה בורה: אז מה?

<מיטל להבי: גם ההמרה זה לא.

איתן כבל: חברות וחברים - - -

<שלמה בורה: איתן, הרב קו זה - - -

איתן כבל: אדוני לא יפריע לי.

איתן כבל: תודה.

<שלמה בורה: לא.

<שלמה בורה: אבל אתה לא יכול - - -

איתן כבל: תן לי.

איתן כבל: אני מנהל את הדיון.

איתן כבל: תן לי לנהל אותו, לא שכחתי.

איתן כבל: החוק הקיים עוסק ברב קו.

איתן כבל: חברות וחברים – בורה, שאלת אותי, נשמה, לפחות תקשיב לי – לא פתחתי עכשיו.

איתן כבל: הצעת החוק שהונחה בפנינו כללה ועסקה בעניין הרב קו.

<קריאה: לא.

<קריאה: היא לא עסקה.

איתן כבל: היא לא עסקה בכל המרכיבים שלו.

<קריאה: לא הוזכר בכלל.

איתן כבל: חברות וחברים, נושא הרב קו נדון בחוק אחר, שאנחנו עוסקים בו.

איתן כבל: בורה, יש עכשיו התעסקות שלמה בכל הנוגע לרב קו.

איתן כבל: יש חוק נפרד, ממשלתי, עם צירוף של שתי הצעות חוק פרטיות של אייכלר.

איתן כבל: ומי עוד?

איתן כבל: כבר אינני זוכר.

עיסאווי פריג': אין לרב קו השלכות בחוק הזה?

איתן כבל: יהיו לו, אבל - - -

<קריאה: הוא קיים.

<שלמה בורה: זה לא קיים.

<שלמה בורה: זה רב קו למוניות שירות בלבד.

נורית קורן: אולי כדאי - - -

איתן כבל: סליחה, אני יודע בדיוק מה אני אומר.

איתן כבל: חברות וחברים, החוק הזה פה – לא יוכנס עניין הרב קו, זה לא המקום שלו.

איתן כבל: יש חוק שעוסק בנושא הרב קו, הצעת חוק ממשלתית, עם שתי הצעות חוק פרטיות, ושם אנחנו עוסקים בשאלה של האחדת הרב קו, והאם זה יהיה חלק ממוניות השירות, כן או לא, זה דיון שלם.

עיסאווי פריג': אתה חושב שזה יעיל להפריד את סוגיית הרב קו מהדיון של היום?

איתן כבל: אלה שני נושאים - - -

עיסאווי פריג': אני יודע שאלה שני נושאים.

איתן כבל: זה מעניין לעניין באותו עניין, אבל לא כל דבר שעכשיו הוא רב קו, בכל מקום נגיד שיהיה גם רב קו.

<שלמה בורה: אי-אפשר להמשיך לחיות ככה.

<שלמה בורה: אנחנו חייבים לדון בזה.

איתן כבל: אלה שני דברים שונים לחלוטין.

<שלמה בורה: למה?

<שלמה בורה: זה חלק מהרפורמה, הרב קו הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, הרפורמה הזאת לא תהיה מועילה אם הרב קו לא יהיה בפנים.

<חוה ראובני: להכניס רב קו זה חוק שלם.

<שלמה בורה: נכון, אבל יש לך מספיק זמן לעשות את זה.

איתן כבל: בורה.

איתן כבל: בורה, אני קורא אותך - - -

<חוה ראובני: - - -

איתן כבל: חוה, זה לא עניינך לענות עכשיו.

<שלמה בורה: לנו אין אוויר לחיות.

<שלמה בורה: איתן, אנחנו רוצים להמשיך להתפרנס.

איתן כבל: בורה, צא החוצה.

איתן כבל: אין לי כוח להתווכח.

<שלמה בורה: מה זה "צא החוצה"?

<שלמה בורה: אני בא להילחם על הפרנסה שלי.

איתן כבל: צא החוצה.

<שלמה בורה: אתה מתעלם ממנה.

איתן כבל: בבקשה, צא החוצה.

<שלמה בורה: אבל אתה מתעלם מהפרנסה שלי.

איתן כבל: אני לא מתעלם ממך.

איתן כבל: כל אחד עושה את עבודתו.

איתן כבל: צא החוצה.

עיסאווי פריג': תסביר לי הסבר מקצועי.

עיסאווי פריג': בלי הרב קו זה עקר.

<שלמה בורה: בלי הרב קו אין רפורמה.

איתן כבל: בורה, צא.

איתן כבל: תירגע.

איתן כבל: תחזור.

<שלמה בורה: גם ביטן אמר את זה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: לא ידעתי שביטן הוא משגיח הכשרות שלי.

איתן כבל: (שלמה בורה יצא)

עיסאווי פריג': הוא בעל הבית בחוקה - - -

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: תן לי.

איתן כבל: חברי הכנסת, אני בעיקר פונה אליכם.

איתן כבל: יש גם הליכי חקיקה, בסדר, יש את הרצון שלנו למצוא חן.

איתן כבל: אני בעד, אני רוצה להזכיר שמי שהעלה את הרב קו – לא הייתי צריך שבורה יגיע מבת ים כדי להודיע לי את זה או ביטן יגיע מראשון כדי להגיד את זה – אני הבאתי את זה ואני זה שפרצתי יחד עם חברי הכנסת, אלה שפה וחלק לא פה.

איתן כבל: כל העניין הוא כזה, יש כאן חוק שעוסק במוניות השירות והסדרתן ומעמדן, ויש חוק שעוסק בנושא הרב קו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי מגיש את הצעת החוק הזאת?

איתן כבל: היא כבר הוגשה, אנחנו כבר דנים פה.

איתן כבל: חברים, מה הקשר?

עיסאווי פריג': יש קשר, באמת.

נורית קורן: היא כבר עברה טרומית?

<לאה ורון: מדובר בהצעת חוק של הממשלה, היא כבר עברה קריאה ראשונה.

<מיטל להבי: איך אנחנו לא באים לדיונים על הרב קו?

איתן כבל: חבר'ה, אל תפריעו לי.

<עצמון אליאס: בקיצור, סתם אמרתם לנו לבוא בשביל לתת לנו חצי שנה, וזה סתם דיון לסבן אותנו.

<לאה ורון: הודענו למי שפנה אלינו מראש שבישיבה הזאת לא ידונו בסעיפי הצעת החוק - -

איתן כבל: באתי ממקום טוב.

<לאה ורון: - - הכוונה של הוועדה לדחות את מועד התחילה.

<לאה ורון: הודיעו לכם את זה בטלפון.

איתן כבל: סליחה, אני לא חייב התנצלות, אני לא הממשלה.

איתן כבל: אם יש לכם בעיה, תפנו אותה לממשלה.

איתן כבל: אנחנו לא הממשלה.

איתן כבל: אנחנו מנסים בכל דרך ללכת לקראתכם, ולכן גם לא העברנו לא את הנושא ההוא ועדיין לא את הנושא הזה.

עיסאווי פריג': שמעתי והבנתי שאין זכות קיום למוניות השירות בלי הרב קו.

עיסאווי פריג': איך אפשר להבחין?

עיסאווי פריג': זאת השאלה.

יעקב אשר: אין זכות קיום למוניות השירות בלי כבישים, אז תדון בכבישים?

יעקב אשר: מה זה קשור?

איתן כבל: עיסאווי, כי מישהו אמר?

איתן כבל: אין לזה שום קשר.

איתן כבל: יש דיון שהממשלה צריכה להחליט עליו, ויש היום בכלל כתבה שלמה ב"דה מרקר" שעוסקת בעניין הזה.

איתן כבל: דרך אגב, אני מאמין באמונה שלמה שצריך סבסוד לכולם וצריך חיבור - - -

<בן בדרי: אדוני, ב"דה מרקר", חוץ מהתאריך, שום דבר לא נכון.

איתן כבל: בסדר.

איתן כבל: אוקיי.

<בן בדרי: רק שתדע.

איתן כבל: עצם העובדה שאתה קורא אותו, אתה יודע מה כתוב שם.

עיסאווי פריג': איך אתה קורא "דה מרקר" - - -

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר לכם, חברות וחברים, כדי שאני אסכם את העניין הזה, אני לא מציע למי מאתנו לערבב דברים, לא כי אנחנו נגד, כי לכל אחד יש לו האכסניה שלו על-פי הכללים, זה הכול.

איתן כבל: לא כדי למצוא חן נערבב מין שבאינו מינו.

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, עד שכבר מבקשים בוועדה בכנסת להכניס "רב".

יעקב אשר: .. אתה עוצר גם את זה?

נורית קורן: ועוד עיסאווי מבקש.

נורית קורן: ..

יעקב גיל: - - -

איתן כבל: חברים יקרים, כל אחד משפט, אבל בסוף יש חברי כנסת.

יעקב גיל: באתי לדברים הללו.

איתן כבל: חברים, אני יכול לומר לכם שעד לרגע זה הממשלה בהצעת החוק של הרב קו לא העבירה שום התייחסות הנוגעת למוניות השירות.

<חוה ראובני: אני מבקשת לתקן, יש סעיף בהצעת החוק על מוניות שירות.

<קריאות: - - -

<חוה ראובני: זו שאלה אחרת, אבל יש.

איתן כבל: חוה, נהיית דקדקנית?

איתן כבל: את יודעת בדיוק למה התכוונתי.

איתן כבל: מכיוון שידעת למה התכוונתי, לא התאים לך לקפוץ.

איתן כבל: אני מתכוון לזה בהמשך למה שכיוונו בשיחותינו הקודמות.

איתן כבל: בהקשר הזה אין מענה נכון לרגע זה.

איתן כבל: דב.

איתן כבל: נורית, אני אתן לך מיד אחריו.

איתן כבל: בבקשה, דב.

איתן כבל: משפט, אבל קצר.

דב חנין: קצר-קצר.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני רוצה לומר את הדברים גם לעמיתיי, חבריי חברי הוועדה, וגם לכל האורחים שלנו, כולל נהגי מוניות השירות.

דב חנין: יש פה למעשה שני דיונים, יש דיון אחד שהוא דיון מהותי, ובדיון המהותי נדמה לי שיש הסכמה רחבה בכנסת, ובראשה עומד דווקא יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת כבל – אדוני היושב-ראש, תקשיב כדי שתדע לתקן אותי אם אני מביע את עמדתך בצורה לא מדויקת – יש הסכמה רחבה בוועדה הזאת, שאותה מוביל יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת כבל, שבפועל אם לא יהיה רב קו, כמו שאנחנו יודעים ומבינים רב קו, לא איזה המצאה חדשה שלא קיימת, אלא רב קו כמו שאנחנו מכירים - -

<קריאה: מסובסד.

דב חנין: - - אם הוא לא יהיה במוניות השירות, אין שום עתיד לענף מוניות השירות.

<אבי גזית: אפשר לסגור כבר מחר.

דב חנין: ההסכמה המהותית הזאת לדעתי קיימת בוועדה.

<קריאה: - - -

איתן כבל: חברים.

דב חנין: יש שאלה אחרת - - -

<בן בדרי: חשוב לציין שיהיה מסובסד.

איתן כבל: אנחנו, חברים, מדברים, אנחנו לא עכשיו קצרנים שלכם.

איתן כבל: חבר כנסת מדבר, אל תכתיבו לו מה לומר.

דב חנין: זו ההסכמה שלדעתי קיימת ברמה המהותית.

דב חנין: יש שאלה אחרת שהיא שאלה דיונית, כי כרגע הנושא הזה נמצא בשתי הצעות חוק נפרדות.

דב חנין: האחת, הצעת חוק על מוניות שירות שלא מדברת על רב קו, והשנייה, הצעת חוק על רב קו, שלא מדברת על מוניות שירות.

דב חנין: השאלה היא מהו המקום - -

איתן כבל: שמחבר בין שני הדברים.

דב חנין: - - שמחבר בין שני הדברים.

דב חנין: ופה, אדוני היושב-ראש, אני בהחלט מוכן ללכת גם עם הגישה שלך שאומרת:

דב חנין: בואו נכניס את מוניות השירות לרב קו במסגרת חוק הרב קו.

דב חנין: ופה אני רוצה להגיד לכם מה החשש שלי.

דב חנין: החשש שלי, אני אומר בגלוי, הוא מעמדת הממשלה.

דב חנין: לא במקרה הממשלה התייחסה למוניות השירות כמו שהיא התייחסה בחוק הרב קו, שזה להגיד לא.

דב חנין: להגיד לא בצורה קצת מתוחכמת, אבל בעצם להגיד לא.

דב חנין: החשש שלי הוא שעכשיו נעביר את החוק הזה, ואז כשנגיע לחוק השני, יגידו: רגע-רגע, הממשלה לא רוצה להתעסק בזה.

איתן כבל: דב, אני אעצור אותך מסיבה פשוטה שאין הצעת חוק מונחת בפנינו.

דב חנין: יש.

דב חנין: יש הצעת חוק של הרב קו.

איתן כבל: לא הרב קו, הצעת חוק מונחת לפנינו.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, מה שאני מציע שנסכם את עמדתנו המהותית, ונסכם על דעת כל חברי הוועדה שהוועדה הזאת תחתור, בין אם בחוק הזה ובין אם בחוק הזה, למצוא פתרון לדבר הזה.

דב חנין: אם אנחנו נעשה את הדבר הזה, לדעתי גם האנשים יקבלו ביטחון שאנחנו הולכים בכיוון הנכון ונוכל לעבוד בצורה יותר יעילה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה, נורית.

איתן כבל: תודה, דב.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, תודה רבה על הדיון.

נורית קורן: זה דיון חשוב ואנחנו רואים כאן שכולם הגיעו, כי זה באמת חשוב.

נורית קורן: כמו שאמרת, אני חוזרת שוב, אנחנו חייבים למצוא פה את קו ההמרה, מה שהבטיח השר בדיון הראשון שהיה כאן על ההמרה.

נורית קורן: הרב קו – זה ברור שאם לא יהיה סבסוד, מה שיקרה שמי שייפגע זה רק האוכלוסיות החלשות, ובזה צריך לטפל.

נורית קורן: אני חושבת שהגיע הזמן להתאים את כל קווי השירות לרכבת הקלה כדי שיהיה אפשר להשתמש במוניות שירות.

נורית קורן: כמו כן עלה על הפרק בדיון הראשון להגדיל את מספר הנוסעים מ-11 ל-13.

איתן כבל: מ-10 ל-13 נוסעים.

נורית קורן: אלה הדברים החשובים ביותר, ואני רוצה באמת שאנחנו נרגיע את האנשים שאנחנו פועלים בשבילם, ואנחנו דואגים כי אנחנו חושבים שמוניות השירות הן חשובות מאוד לציבור.

נורית קורן: תודה.

נורית קורן: סליחה שאני יוצאת.

איתן כבל: זה בסדר.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יעקב פרי, חאג' ומשפט לעיסאווי.

יעקב פרי: כשאני קורא את הכותרת של הצעת החוק, רישיון להפעלת מונית בקו שירות ורישיון לנסיעת שירות, חשבתי לתומי שהרפורמה הזאת, שהיא בסך-הכול רפורמה ברוכה, כשאני מבין שמשרד התחבורה מעלה אותה, ורוב רובן של מוניות השירות תומכות, להוציא הערות כאלה ואחרות, היא תכלול מכלול.

יעקב פרי: והחשש שהרב קו לא ייכלל פה הוא לפי דעתי יותר גדול מאשר אם נאריך את התקופה בעוד חצי שנה או בעוד שנה.

יעקב פרי: אני סמוך ובטוח שמדינת ישראל עם כל הבעיות והקלקולים לא תיתן לנהגי המוניות להיות עבריינים בנושא הזה, זה פחות מדאיג אותי.

איתן כבל: הבעיה היא לא זאת - -

יעקב פרי: אני יודע.

איתן כבל: - - הבעיה היא טכנית.

יעקב פרי: אני יודע.

יעקב פרי: אני יודע.

איתן כבל: היא בכלל לא קשורה.

יעקב פרי: רשמתי לעצמי בדיונים הקודמים חמש נקודות.

יעקב פרי: הנקודה הראשונה היתה הרב קו, כי דיברנו על הסבסוד, במיוחד סבסוד לאוכלוסיות של קשישים וסטודנטים.

יעקב פרי: דבר שני רשמתי לי, העלאת מספר הנוסעים מ-10 ל-13, אני לא זוכר שקיבלנו – יכול להיות שלא הייתי בדיון - - -

<מיטל להבי: לא קיבלנו.

יעקב פרי: - - - לא קיבלנו תשובה ממשרד התחבורה.

יעקב פרי: דבר שלישי זה הפחתת גובה הערבות ממה שרוצים לתת – 225,000 שקלים ל-150,000 שקלים – בחזרה.

יעקב פרי: דבר רביעי, זה הארכת תקופת הרישיון שאמורה לפוג בסוף 2019.

יעקב פרי: והדבר החמישי, הארכת התקופה בין המכרזים.

יעקב פרי: בחלק מהדברים האלה לא שמעתי תשובות ממשרד התחבורה.

יעקב פרי: הרושם שלי, וזה רושם גם כמשתתף קבוע לשמחתי בדיוני ועדת הכלכלה וגם משיחות ואווירה שאני שומע במסדרונות לקראת הוועדה, הוא שהממשלה גוררת.

יעקב פרי: על הוועדה הזאת אני לא יכול להגיד, כי באמת אנחנו באים לכאן עם רצון אמיתי, רצון כן לטפל בנושא.

יעקב פרי: יש לי מין הרגשה שפעם זה משרד המשפטים ופעם זה משרד התחבורה, ואנחנו באים בסופו של דבר לדיון ואנחנו לא עושים את מה שאנחנו יכולים לעשות במסגרת הכנסת, לא במסגרת הממשלה, על מנת לקדם נושא, לקדם את פיתוח התחבורה הציבורית, ואני חושב שבעניין הזה אנחנו צריכים להרים קול צעקה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תודה, יקירי.

איתן כבל: חאג', בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, אנחנו יושבים פה ומבקשים פעם אחר פעם ממשרד התחבורה לבדוק דברים ולחזור אלינו, והחברים שדיברו על מספר נושאים אמרו שיבדקו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא יודע כמה זמן צריך לבדוק, אלא אם אתם לא רוצים לבדוק ורק מורחים אותנו ומעבירים את הזמן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן הייתי מבקש שנקבל בתוך פרק זמן מסוים תשובה בנושא הזה לפחות, אם יש אפשרות או אין אפשרות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אומרים: אנחנו בקשר עם מחלקת הבטיחות של משרד התחבורה, אם כן ואם לא, ואנחנו לא מקבלים תשובות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מבקש שייקבע להם פרק זמן מסוים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה דבר אחד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דבר שני, הנושא של הרב קו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר לך במפורש, היות שאין רכבות ליישובים ערביים, כמעט ואין - -

יעקב פרי: ושישי שבת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: - - וגם אין מספיק קווי אוטובוסים שמעבירים אותם ליישובים אחרים, בנוסף גם רוב שירותי הממשלה לא נמצאים ביישובים ערביים וצריכים להגיע לערים הגדולות הסמוכות, המצב של המוניות שירות ייפגע והתושבים ייפגעו, כי לא לכל אחד יש רכב פרטי ולא יכולים לחייב את מי שיש לו רכב פרטי לנסוע ולהתחיל לחפש מקומות חניה כי זה פוגע בנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: החוק הזה, אם אנחנו מתקדמים בו, אני רוצה שנקשור אותו, אפילו אם נאריך את התקופה מעבר ליוני עוד פעם – נקשור אותו גם לחוק של הרב קו.

<בן בדרי: רב קו לא מסובסד לא שווה כלום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ברור שזה מסובסד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה הכוונה ברב קו?

עבד אל חכים חאג' יחיא: חברים, בלי סובסידיה נהגי המוניות גם לא רוצים את הרב קו, כי אם הוא באותו מחיר הם ישלמו את ההפרש מהכיס שלהם, והם לא רוצים את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ברור שזה רב קו למוניות עם סובסידיה.

איתן כבל: תודה.

<גבי צלקה: בלי סובסידיה זה שווה כקליפת השום, איתן.

<גבי צלקה: כולנו יודעים את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עוד פעם, יש לי שתי בקשות, לפחות על הראשונה לתת תשובה, כי כבר חודשיים אין תשובה על מספר הנוסעים במונית.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: עיסאווי, בבקשה.

עיסאווי פריג': רק שני משפטים, איתן.

עיסאווי פריג': עכשיו באתי מוועדת החוקה, שם דנים בביומטרי.

עיסאווי פריג': יש דיון סוער ומחלוקות לא מעטות, ומי שמנהל את הדיון, שיושב על הכיסא, הוא חבר הכנסת מקלב, אבל מי שמנהל את הדיון בפועל זה דוד ביטן, שעומד מאחורי מקלב, יוצא, מקיים דיונים והוא שנותן את הטון.

עיסאווי פריג': שמעתי את הבחור מבת-ים, בורה, בורה אמר והצהיר "דוד ביטן אמר" - - -

<שלמה בורה: גם איתן אמר.

<שלמה בורה: גם איתן אמר שבלי רב קו לא יכולה להיות רפורמה.

<מיטל להבי: ביטן הוא יושב-ראש הקואליציה.

עיסאווי פריג': ידידי היושב-ראש איתן, בכדי שניתן את דעתנו ונתעמק בהצעת החוק – אני לא רוצה שנגיע למצב שנהיה תיאטרון בובות שדוד ביטן יבוא בסוף ויגיד: 1, 2, 3 – תתיישרו.

עיסאווי פריג': אני סומך ונותן את ידי - - -

איתן כבל: הוא לא יכול לעשות את זה פה, יש לנו פה רוב.

עיסאווי פריג': אני אמרתי את הערתי.

איתן כבל: אתה מביך את עצמך ואותנו.

עיסאווי פריג': אני לא מביך את עצמי, הרבה דברים תלויים בכבודו.

עיסאווי פריג': בגדול אני חושב שמוניות השירות חשובות ונחוצות לחברה ולתחבורה הציבורית, ואני ארחיב על הדברים תוך כדי הדיון.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לסכם כדי להבהיר את הדברים.

איתן כבל: יש כאן טעות, טעות גדולה מאוד.

איתן כבל: אני יכול לדבר בשם עצמי, כנראה גם בשם רוב חברי בוועדת הכלכלה, אני לא רוצה לדבר בשם כולם.

איתן כבל: שתי הצעות החוק שמונחות פה, גם הרב קו וגם ההסדרה, אלה הצעות חוק ממשלתיות.

איתן כבל: לבוא ולהטיח את התלונות כלפינו זה כמו לבוא לטלר ולהגיד לו: למה המנהל לא מאשר לי את ההלוואה?

איתן כבל: בכל רגע נתון, גם אם אנחנו נבצע פעולה שהיא בניגוד לדעתו של המשרד, או של השר במקרה הזה, השר בכל זמן נתון יכול למשוך את החוק.

איתן כבל: אז קודם כול, לפני שאנחנו צועקים אחד על השני ולא נרגעים ומדליקים את עצמנו, בורה, העניין הוא קודם שנדע איך הכללים מתקיימים.

איתן כבל: העמדה שלנו, של חברי הוועדה, או לפחות רובם, אלה שדיברו, אני לא יכול לדבר בשם כולם, היתה מאוד ברורה לשני הצדדים.

איתן כבל: גם בעניין של הצורך לקבוע את מקומה של מונית השירות במכלול הכולל, מה תפקידה באמת – אני עוד מדבר אתכם על סבסוד, כן או לא, של השירותים.

איתן כבל: ויש לזה עוד נדבך שאנחנו מבקשים, כדי לשכלל, שזה גם מעבר, כי יכול להיות סבסוד גם בלי רב קו.

איתן כבל: לכן אני אומר שיש כאן שני דברים.

איתן כבל: האם אנחנו מכניסים את הרב קו, והאם הרב קו גם יהיה מסובסד.

איתן כבל: אתם חייבים לבוא בדברים, אתם כנציגי המוניות, בכל הכבוד, ויש לי כבוד לוועדה הזאת שעוקרת הרים וטוחנת אותם זה בזה יותר מכל ועדה אחרת, אבל גם אני יודע את המגבלות שלנו אל מול הממשלה, ואין לי שום רצון לעשות מעצמי צחוק ומעצמנו צחוק.

איתן כבל: אנחנו יכולים לבוא ולומר שהצעות חוק כאלה ואחרות שיונחו בפנינו, נאמר את דברינו בצורה ברורה ולא נאשר משהו שלא יידע להתכתב עם מה שרוב חברי הוועדה מוכנים לקבל.

איתן כבל: זה נכון לרב קו, זה נכון להצעת החוק שמונחת כאן בפנינו וזה נכון לגבי כל הצעת חוק ממשלתית שמונחת בפנינו.

<לאה ורון: מתווה התנועה.

איתן כבל: כולנו מתעלמים מכך שהסיפור הגדול של הצעת החוק כאן לא היה הרב קו, בכל הכבוד, הסיפור המרכזי שלה היה התמורה.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר.

<קריאה: ההמרה.

איתן כבל: זה כמעט אותו דבר.

<שלמה בורה: איתן, זה לא נכון.

<מיטל להבי: ההמרה מחסלת את הענף.

<מיטל להבי: אם זו המטרה של הצעת החוק הזאת, אז זה חיסול הענף.

איתן כבל: גברתי אומרת את זה לי?

איתן כבל: אני בסך-הכול מנסה להביא את הדברים כמו שהם, שאולי קודם כול נבין - - -

<גבריאל דהן: זה לא מדויק, זה לא נכון.

<גבריאל דהן: זה לא נכון.

<גבריאל דהן: זה בכלל לא נכון.

איתן כבל: מה לא נכון?

<לאה ורון: תסלח לי, אתה לא ברשות דיבור וגם אי-אפשר לרשום אותך לפרוטוקול כי אתה לא ליד רמקול.

איתן כבל: מה תפקידו של אדוני במשרד התחבורה?

<גבריאל דהן: אני דירקטוריון במוניות העיר אשדוד.

איתן כבל: חשבתי שאתה מדבר בשם השר.

<גבריאל דהן: לא באתי לפה לשם תמונה, באמת שלא.

<גבריאל דהן: סליחה שהתפרצתי אבל זה לא מדויק.

<גבריאל דהן: זה פשוט לא מדויק.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: בסדר.

עיסאווי פריג': מה מדויק?

<גבריאל דהן: מה מדויק?

<גבריאל דהן: אם ייתנו לי את רשות הדיבור, אני אדבר.

איתן כבל: אני אאפשר לך.

איתן כבל: קודם כול היה חשוב לי לשים את הדברים כמו שהם.

איתן כבל: אנחנו יכולים לעזור לכם.

איתן כבל: חברות וחברים, יש פה אנשים גם פוליטיים סביב השולחן שיודעים פה לפרפר את כולם, אז אנא, בכל הכבוד לכל אחד ואחד מכם, אל תעשו עלינו את "הפוזות שלכם".

איתן כבל: אתם מבינים בדיוק למה אני מתכוון.

איתן כבל: כבר אמרתי והתייחסתי לדברים בדיון הקודם, אי-אפשר שהדיון הזה יהיה שידור חוזר של הדיון הקודם.

איתן כבל: הייתם אתם קודם כול אמורים לעשות את המעשה, לא אני.

איתן כבל: אני לא שר התחבורה ולא נציג משרד התחבורה בעניין הזה.

איתן כבל: נפתח את הדיון.

איתן כבל: נאפשר לאלי דלאל, ומיטל להבי – לאחר מכן.

איתן כבל: בבקשה, אלי.

איתן כבל: בקצרה, חברים.

<אלי דלאל: אני מודה ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת איתן כבל, על הדיון פה ועל דבריך.

<אלי דלאל: אני גם רוצה לומר ששר התחבורה עשה אכן מהפכה בכל תחום התשתיות, ואני חושב שצריכה להיות גם מהפכה בתחום התחבורה הציבורית.

<אלי דלאל: אני רואה את המוניות כחלק בלתי נפרד מהתחבורה הציבורית, וזה חייב להיאמר.

<אלי דלאל: היום, כשאני מסתכל על נתניה ללא מוניות, העיר בקריסה.

<אלי דלאל: יותר מזה, אם המוניות לא היו, העיר היתה מושבתת.

<אלי דלאל: לכן יש צורך לא לדכא את המוניות, לתת להן את כל הכלים.

<אלי דלאל: יש פלטפורמה של המוניות.

<אלי דלאל: היום מחפשים נהגים להיות נהגי אוטובוס, למוניות יש נהגים, יש מוניות, פשוט צריך להגדיל את המספר מ-10 ל-13 או ל-14.

<אלי דלאל: יש פלטפורמה.

<אלי דלאל: צריך היום לחבק את המוניות ויחד אתם לקדם תחבורה ציבורית בנתניה ובכל מדינת ישראל.

<אלי דלאל: תודה.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: מיטל בבקשה, ואחריה – איל בן-עדי.

<מיטל להבי: אני מודה ליושב-ראש, אני גם רואה את המחויבות שלך לנושא ואת המחויבות של יושב-ראש ועדת התחבורה לנושא, ואני נורא מצטערת שפוליטית מי שעושה את העבודה זה דווקא האופוזיציה ולא הקואליציה, ואני חייבת להגיד גם את זה.

<מיטל להבי: אני מסתכלת על הדבר הזה ואני שואלת: מה זה החוק הזה?

<מיטל להבי: ההמרה, המשמעות שלה שמ-2,200 מוניות יישארו רק 700 מוניות.

<מיטל להבי: ההמרה, המשמעות שלה חיסול הענף.

<מיטל להבי: אם לא שמים בצד השני של ההמרה את הרב קו מסובסד, המשמעות היא שמחלישים את הענף.

<מיטל להבי: ומה שאלי דלאל חושש ממנו, שלא יהיו מוניות שירות בנתניה, זה יקרה לא רק בנתניה אלא גם בתל-אביב.

<מיטל להבי: אי-אפשר לעשות את החוק הזה שכולל רק את ההחלשה של הענף בלי לכלול בו את החיזוק של הענף.

<מיטל להבי: מה שאני רואה פה זה רק מטרה אחת לחוק, לעשות הליך תחרותי.

<מיטל להבי: עם כל הכבוד לכל ההליכים התחרותיים שהתקיימו בענף התחבורה הציבורית, הם בכלל לא מרשימים אותי.

<מיטל להבי: דן דרום עם דן צפון עם דן גוש דן – הם כולם אותו דבר.

<מיטל להבי: אתם לא קולטים שלא היתה הפרטה בענף התחבורה הציבורית, אתם לא קולטים שזה אותם תאגידים שגם הולכים לעבוד אחר-כך בחוץ-לארץ על חשבון הסובסידיות שמדינת ישראל משלמת להם?

<מיטל להבי: חברים, מוניות השירות נחוצות, ומה שהחוק הזה עושה, הוא עושה עוול במתכונת הנוכחית, ואני יודעת שאני צריכה לשבת בשקט ולהיות מנומסת, ולהגיד: הלוואי שהם יצליחו לעבוד, אבל כשאני יודעת שאין מוניות שירות ליפו, בגלל שזה לא משתלם כלכלית, אני אומרת שלא יהיו לכם מוניות שירות לאוכלוסייה חלשה, כי כל נקודת המבט פה היא תחרות וכלכלה.

<מיטל להבי: תסלחו לי, ביום ש"דה מרקר" מפרסם תחבורה ציבורית חינם, אני לא מבינה מה אנחנו עושים.

<מיטל להבי: כל הזמן הורסים.

<מיטל להבי: אנחנו הורסים את המשק, מוסיפים ליוקר המחייה את המחויבות לכל אחד להחזיק רכב, כשמוניות השירות הן פתרון.

<מיטל להבי: הצורה שהחוק הזה מתנהל זה זלזול.

<מיטל להבי: מ-2006 ועד היום חתיכת נייר, חמש הצעות אני מגישה, על אף אחת אני לא מקבלת תשובה, חברי כנסת מכובדים שואלים פה שאלות ולא מקבלים פה תשובה.

<מיטל להבי: לא בסדר הדיון הזה.

<מיטל להבי: אני רואה את המעמד של כל חברי הוועדה, אבל אם צריך לקרוא פה לדין וחשבון של יושב-ראש הקואליציה או השר, אז זה מה שצריך לעשות.

איתן כבל: תודה.

<מיטל להבי: עוד משפט אחד אליכם.

<מיטל להבי: אתם באים לפה בכל פעם כצאן לטבח, הגיע הזמן שתעלו ותעשו מחאה.

<מיטל להבי: הציבור פה לא מבין את זה אחרת.

איתן כבל: מיטל, תודה לך.

איתן כבל: אילן בן-אדי, מנכ"ל עיריית אשדוד.

איתן כבל: בבקשה.

<אילן בן-עדי: שלום לכולם.

<אילן בן-עדי: אני מודה על רשות הדיבור.

<אילן בן-עדי: אשדוד היום עוברת מהפכה תחבורתית.

<אילן בן-עדי: משרד התחבורה יחד עם משרד האוצר משקיע כ-500 מיליון שקלים בתחבורה בת קיימא בעיר.

<אילן בן-עדי: המשמעות היא המילה האחרונה בתחבורה ציבורית.

<אילן בן-עדי: זה אומר כל מה שקשור בדיגיטציה, כרטוס חכם, נתיבים ציבוריים, מסלולי העדפה, תשתיות, קווים, תדירויות, נוחות.

<אילן בן-עדי: כל מה שחלמנו אי-פעם על תחבורה ציבורית, העיר אשדוד מקבלת.

<אילן בן-עדי: עם זאת, אנחנו שמים לב שנושא המוניות לא מקבל את היחס הנדרש ואת התשובות הנדרשות בהתייחס ובהתחשב בעובדה שתחבורה ציבורית בתפיסת ראש העיר שלנו כוללת גם את המוניות.

<אילן בן-עדי: שרשרת המזון שכרוכה בקבלת שירות כולל בתחבורה הציבורית, וזה יכול להיות רכבת, וזה יכול להיות אוטובוס, ומצדי מחר זה יכול להיות מטוס ואונייה, חייבת לכלול גם את מוניות השירות.

<אילן בן-עדי: מוניות השירות – פעם אחת ביכולת שלהן לנוע על נתיבי תחבורה ציבורית, מסלולי העדפה, ופעם שנייה, לא לקפח אותן מבחינת היכולת התחרותית שלהן במערך הכולל של התחבורה הציבורית.

<אילן בן-עדי: תנו לתושבים לבחור.

<אילן בן-עדי: תודה רבה.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: אברהם פריד, יושב-ראש ארגון נהגי מוניות השירות.

איתן כבל: בבקשה.

<פריד אברהם: תודה, אדוני היושב-ראש, אני חייב לציין שלפני שנכנסתי לכאן בלעתי שני כדורי ווליום, כי ידעתי מה התוצאות בסוף.

<פריד אברהם: אפילו תכננתי מחאה, כי חשבתי שמשרד התחבורה עומד עוד פעם לדחות, ומסתבר שאדוני היושב-ראש מתכונן לדחות מסיבות טכניות.

<פריד אברהם: לא אני לא אתכנן את המחאה הזאת, אבל אני אציין כמה עובדות ברשותך, אדוני.

<פריד אברהם: הייתי כאן ב-2005, הייתי כאן ב-2010, הייתי ב-2013, ב-2016, עכשיו אנחנו ב-2017, וכנראה נהיה גם ב-2018.

<פריד אברהם: שום דבר לא קורה.

<פריד אברהם: מה שקורה בשיטה הזאת, אם אדוני לא ייקח את העניינים לידיים כמו שהוא לוקח ויושיב את כולם ביחד, הסחבת תימשך, ואותם 2,289 רישיונות שירות שעבדו בימים הטובים ללא סובסידיה, ללא רב קו, ייתנו להם את כל האלמנטים המתאימים, אחרת נגיע למצב שבו בכל שנה יש פחות.

<פריד אברהם: למשל ב-2016 – עשיתי פה רשימה קטנה – היו 50% מהסך-הכול, 2,280.

<פריד אברהם: עשיתי רשימה אתמול, לפני שהגעתי לכאן, יש רק 35%.

<פריד אברהם: אז בואו נחכה ל-2018, יהיו רק 20%.

<פריד אברהם: זה למעשה מוות קליני בטוח וטבעי, ואת זה אתם לא רוצים.

<פריד אברהם: כולכם פה אומרים שאין כמו שירות וצריך שירות וכו' וכו' וכו'.

יעקב פרי: 20% ממה?

<מיטל להבי: ממוניות השירות היום.

<פריד אברהם: אדוני, השירות קיים משנות ה-60, ואני נמצא שם ועוד חברים נמצאים שם.

<פריד אברהם: זה לא נולד אתמול.

יעקב פרי: תסביר לי את האחוזים.

יעקב פרי: היו 2,200, והיום כמה יש?

<פריד אברהם: 2,289.

<פריד אברהם: נקודה.

יעקב פרי: והיום כמה יש?

<פריד אברהם: הגביל את זה גם משרד התחבורה.

<פריד אברהם: הוא אמר: שם תעצרו.

<פריד אברהם: הוא אמר: תלכו עם הרישיונות האלה, תעשו בהם מה שאתם רוצים.

<גבי צלקה: - - -

<פריד אברהם: סליחה, אדוני.

<פריד אברהם: - - - תעשו בהם מה שאתם רוצים, תשכרו, תשכירו, אבל זו זכות אבות שלכם.

<פריד אברהם: כל אחד חושב שיש לו בית, הוא קנה בית, קנה נכס, קנה מקום עבודה, וזה שווה.

<פריד אברהם: משרד התחבורה ברצון רב מאוד וטוב מאוד לטובת הציבור – רכבות, מטרוניות, רב קו וסובסידיה שנתית של 4.5 מיליארד.

<פריד אברהם: אפילו שר הכלכלה לשעבר אריה דרעי ישב כאן, ישבתי מולו, והוריד 12% מהמע"מ לתחבורה הציבורית, אבל לא למוניות, למרות ששאלתי אותו מה עם המוניות.

<פריד אברהם: הוא אמר: אני אענה על זה, הוא לא ענה.

איתן כבל: משפט אחרון.

<פריד אברהם: אני אקצר, אדוני.

<פריד אברהם: אם אתם לא מתכוננים השנה, הארכה לא הארכה, ממילא זה כוסות רוח למת.

<פריד אברהם: אנחנו כמו חולים סופניים, אתם לא נותנים לנו תרופה.

<פריד אברהם: התרופה היא רב קו, סובסידיה או המרה.

<פריד אברהם: שלושתם ביחד.

<פריד אברהם: אם לא, תגידו לנו ביודעין שאנחנו הולכים למות.

<פריד אברהם: תודה רבה.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: דוד כוכבא.

איתן כבל: חברים, רק תקצרו בבקשה.

איתן כבל: אחר-כך אורי זליגמן, ולאחר מכן גיל יעקב.

<דוד כוכבא: אדוני היושב-ראש, הרצון הטוב שלך ושל חברי הכנסת שיושבים כאן מוכר לנו הרבה מאוד שנים, זה אפילו חוזר על עצמו.

<דוד כוכבא: אנשים משתנים, חברי כנסת מתחלפים והאווירה נשארת אותה אווירה.

<דוד כוכבא: בסיס הרצון שלי לדבר זה הרצון שתפנימו את העובדה שאנשי משרד התחבורה, שאני מכיר אותם שנים רבות – זה לא רשלנות, זה מדיניות של סחבת, והישיבה הזאת משחקת לידיים של המדיניות הזאת.

<דוד כוכבא: אנחנו היום יושבים בנושא שהוא נסיגה מהדיונים הקודמים.

<דוד כוכבא: עד היום דיברנו על המכלול, על הצעת החוק, הוועדה בצדק הענישה לא את הענף, הענישה את משרד התחבורה בכך שהיא קבעה שהיא מאריכה לחצי שנה כי היא אמרה שאם היא תאריך בשנה הם ימשיכו לשחק.

<דוד כוכבא: ניתן לכם חצי שנה, הענשתם אותם בצדק, הם לא עשו עד היום, אתה חס על שלומנו, והנה אתה בדיוק משחק לידי המדיניות הזאת.

<דוד כוכבא: זה מלכוד שאנחנו לא יוצאים ממנו עשר שנים.

<דוד כוכבא: יש לי את כל הפרוטוקולים האפשריים.

<דוד כוכבא: ביקשת את המדיניות של משרד התחבורה לרב קו.

<דוד כוכבא: קיבלת?

<דוד כוכבא: אני מניח שלא.

<דוד כוכבא: אני אתן לך פרוטוקולים מחמש השנים האחרונות כמה השר תומך ברב קו, כולל סובסידיה, כולל 13 מקומות, כולל לוחות-זמנים, כולל הטלה על אנשים ספציפיים עם שמות, שצריכים לקבל בזה – ת"ת ספטמבר, ת"ת ות"ת, ולא קורה כלום.

<דוד כוכבא: לא קורה כלום מכיוון שכל חודש שעובר - -

<מיטל להבי: עוד שניים מתים.

<דוד כוכבא: - - מישהו מת, ואז הטבע כביכול עושה את שלו.

<דוד כוכבא: בעוד שנה כל הדיון הזה מיותר לחלוטין.

<דוד כוכבא: דיברנו בפעם הקודמת על הרב קו, הוא חייב להיות חלק מתוכנית הרפורמה.

<דוד כוכבא: אם הוא יהיה בחוק נפרד, נלך כמו בן-אדם גידם, צולע.

<דוד כוכבא: אנחנו לא יכולים להתקדם על רגל אחת, הרב קו זה הרגל השנייה של המסע המשותף שלנו, של כל האנשים כאן.

איתן כבל: תודה, דוד.

<דוד כוכבא: שנייה.

איתן כבל: סיים, דוד.

<דוד כוכבא: אני אסיים.

<דוד כוכבא: כן המרה, לא המרה, זה סיפור אחר, קודם כול הרב קו.

<דוד כוכבא: יכול להיות שההמרה תסייע, תסייע לאלה שגם הרב קו לא יעזור להם.

<דוד כוכבא: עוד משפט ברשותך, אם לא אני אפסיק, אבל משפט באמת חשוב.

איתן כבל: אחרון.

<דוד כוכבא: הפערים בין מוניות השירות לבין המתחרים שלהם גדלים, כי יש מדיניות מפלה חד-משמעית של משרד התחבורה.

<דוד כוכבא: ככל שמנכ"ל עיריית אשדוד יקדם - - -

יעקב פרי: מי המתחרים?

איתן כבל: אוטובוסים בעיקר.

<דוד כוכבא: ככל שמנכ"ל עיריית אשדוד יפאר את העיר שלו באמצעות תוכניות גרנדיוזיות בתחבורה הציבורית, כל מילה שהוא אומר איך הוא מקדם את התחבורה הציבורית יחד עם דרור גנון שעוזר לו, בצדק, מחליש את המוניות, ועוד שתי מוניות במוניות אשדוד נופלות באותו שבוע.

<דוד כוכבא: אותו דבר אני רוצה גם לבשר לממלא-מקום ראש עיריית נתניה.

<דוד כוכבא: הוא תומך במוניות "שי לי" בנתניה, תחנה מפוארת – גילוי נאות, יש לי גם פעילות אישית שם – אבל בעוד שנתיים, כשאתה תכניס את המטרוניות לנתניה, לפי התוכנית שאני מכיר, גם הראית לי אותה, לא יהיה מה לעשות למוניות "שי לי", שהוא כרגע מפאר אותן, כי הן לא במשחק.

<דוד כוכבא: צא ולמד מה קורה היום בחיפה, בחיפה אין מונית שירות אחת פנים עירונית, והיו 150.

<דוד כוכבא: תודה.

איתן כבל: אני רק רוצה לומר לך, לפני שאני נותן לאורי לדבר.

איתן כבל: תשמע, זו חלק ממדיניות ממשלתית, זו לא שאלה אם אני תומך בה, או לא תומך בה.

איתן כבל: זה מה שאני כל הזמן אומר לממשלה, שהיא צריכה להחליט מה מקומן של מוניות השירות בתהליך הזה, כי אני לא רוצה לבוא ולהתנהג פה כשוטה הכפר – זה בכלל נוסע לכיוון אחר ואנחנו מדברים על משהו שהוא - - -

יעקב פרי: עזב את התחנה.

איתן כבל: בבקשה, אורי זליגמן, ואחריו – גיל יעקב.

איתן כבל: חברים, בבקשה לקצר.

איתן כבל: נכון לרגע זה, לא נפלתי מהכיסא.

<אורי זליגמן: אני לא אחזור על הדברים.

<אורי זליגמן: ההארכות שקיבלנו בסך הכול מזיקות לנו, כי מדי חודש יורדים במספר מוניות השירות הפעילוֹת.

<אורי זליגמן: כמי שמייצג את רוב רובן של מוניות השירות הפעילות אנחנו רואים את זה.

<אורי זליגמן: הבעיה שלי היא הרבה יותר כבדה, אין הידברות בינינו ובין משרד התחבורה.

<אורי זליגמן: אני קורא לוועדה פה לדרוש שתהיה הידברות כזאת.

<אורי זליגמן: ניסיתי ואני מנסה לקבוע פגישות.

<אורי זליגמן: אין פגישות, משרד התחבורה לא מוכנים להיפגש אתנו.

<אורי זליגמן: גם בקשות שלי לפי חוק חופש המידע, למרות הדין, לא נענות.

<אורי זליגמן: אין למוניות השירות כסף מספיק להגיש עתירה מינהלית כזאת, אבל אין לנו את הנתונים.

<אורי זליגמן: אני מניח שאולי גם למשרד התחבורה אין הנתונים האלה.

<אורי זליגמן: עם משרד האוצר קיימנו פגישה, אבל בפגישה אמרו לנו שלא תהיה סובסידיה במוניות השירות ולא יהיה רב קו במוניות השירות.

<אורי זליגמן: אני מבקש מהוועדה אולי ליזום בעצמה ולהכריח את משרד התחבורה ומשרד האוצר להיכנס לדברים, להידבר אתנו ולראות איך אנחנו יכולים לקדם את העניינים.

<אורי זליגמן: תודה.

איתן כבל: תודה, מר זליגמן.

איתן כבל: גיל יעקב, בבקשה, ואחריו – ויקטור.

איתן כבל: ויקטור, מה עכשיו יהיה לנו עם הרב קו, הבאת משהו משוכלל יותר?

איתן כבל: גיל, בבקשה.

יעקב גיל: אני רוצה קודם כול לחזק את הדברים שלך, אדוני היושב-ראש, בנושא המדיניות.

יעקב גיל: על הוועדה ובכלל הציבור לדעת מה בכלל המדיניות, מה העתיד של מוניות השירות, איך רוצים שהן יהיו, איך רוצים שהן ישלימו, כן יתחרו, לא יתחרו.

יעקב גיל: אי-אפשר לקדם ביד אחת את הרב קו, שהוא לא רב קו שמוצע כרגע בהצעת החוק ואת הרפורמה.

יעקב גיל: אנחנו גם לא רוצים להישאר במצב של שחיקה, כי כל יום שנסגר קו מונית שירות, הציבור משלם את המחיר, זה לא משהו ערטילאי של נהג כזה או אחר, מדובר פה בשירות ציבורי.

יעקב גיל: כל הסחבת של משרד התחבורה והאוצר – צריך לזכור שגם לאוצר יש פה יד ורגל בדבר – כל יום שעובר ויש שחיקה בתחום הזה, הציבור משלם את המחיר.

יעקב גיל: מדברים גבוהה גבוהה על רפורמות שצריך לעשות בתחבורה הציבורית, ואת הכסף הקטן של שילוב הרב קו, להפוך את מוניות השירות לחלק ממערכת התחבורה הציבורית – הכסף הקטן לא מוכנים לתת.

יעקב גיל: אני פשוט לא מצליח להבין איך זה מסתדר עם כל האמירות של האוצר על ההשקעות הגדלות ואיך זה מסתדר עם הפרויקטים של המיליארדים ששופכים על דברים שהתועלת שלהם בטח ובטח שלא נראה אותה בעשור הקרוב.

יעקב גיל: זאת אומרת, יש פה פער גדול מאוד בין הדיבורים על קידום תחבורה ציבורית לבין - - - מה שאנחנו מבקשים ואולי מציעים, האחד, היתה בקשה לקבל בזמנו את ההערכה התקציבית האמיתית של כמה זה באמת יעלה השילוב.

יעקב גיל: אני חושב שמגיע בטח ובטח לוועדה, גם לציבור משלם המסים, לדעת על מה כל המריבה.

איתן כבל: דרך אגב, על העניין הזה נעשית ברגע זה עבודה על-ידי מכון המחקר והמידע של הכנסת.

איתן כבל: בכל מקרה, על פניו, אני מדבר מבלי לתת את המספרים, מדובר בהרבה מאוד-מאוד כסף.

איתן כבל: אני לא מביע עמדה בעד או נגד, את עמדתי כבר אמרתי בעבר.

<מיטל להבי: בכל אופן, זה לא צריך להיות יותר מעשירית מאגד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה אם נקבל את תוצאות המחקר לפני סיום החקיקה.

<גבי צלקה: איתן, בנושא הזה מטעים אותך.

<גבי צלקה: אתה רוצה ללכת לראות אוטובוסים ריקים?

איתן כבל: נשמה, זה עדיין לא בעניין של מטעה או לא מטעה, אני לא הולך עם זה לבנק עכשיו.

איתן כבל: בסך-הכול אני אומר לך מה הם טוענים.

יעקב גיל: אדוני היושב-ראש, מה שכדאי לשאול באותה נשימה זה גם מה תהיה התועלת לכל עלות של שירות ציבורי, אם יש תועלות.

איתן כבל: תודה.

יעקב גיל: נקודה אחרונה.

יעקב גיל: לאחרונה נערך סקר.

יעקב גיל: זה מבורך שנעשה סקר, לדעתנו הוא לא קיבל את הפרסום הראוי, אבל נעשה סקר ששאל את הציבור היכן אנשים רוצים מוניות שירות ובאיזה היקף.

יעקב גיל: אני חושב שמן הראוי שהוועדה תקבל את הנתונים של הממצאים שנאספו, כדי לראות האם באמת הציבור מעוניין, איפה, אולי זה ישליך על המדיניות, על הרחבת השירות.

יעקב גיל: אנחנו מבקשים שהדברים האלה יהיו חשופים לציבור.

איתן כבל: גיל, אתה מתעסק עם העניין הזה, אתה גם מייצג גוף חשוב שמקדם את הנושאים האלה.

איתן כבל: בואו לא ניתמם, כשהציבור אומר "אני רוצה מוניות שירות", הוא אומר שהוא רוצה מונית מסובסדת.

יעקב גיל: בוודאי.

איתן כבל: בשביל זה לא צריך סקר.

<מיטל להבי: אבל הם עשו.

איתן כבל: מיטל.

איתן כבל: עכשיו אני אקרא את הסקר עם הנתון הזה ואני אומר: וואו, איך לא ידענו את הדבר הזה?

איתן כבל: זה הרי ברור.

איתן כבל: כל דבר שמשכלל ועושה.

איתן כבל: ושוב, אתה חוזר אל הנקודה שקוראים לה "מה מדיניות משרד התחבורה".

יעקב גיל: צריך לזכור את הציבור בנושא הזה.

איתן כבל: די, גיל.

איתן כבל: ויקטור, בבקשה בקצרה.

איתן כבל: אחריו – אילן מאשדוד.

<ויקטור אררה: כפי שהדגיש יושב-ראש הוועדה בפתיחת דבריו וגם מרבית הדוברים היום, אין מדיניות מוגדרת בנושא מוניות השירות.

<ויקטור אררה: אני רוצה לתת שלוש נקודות.

<ויקטור אררה: הנקודה המרכזית היא דווקא לא הרב קו, אלא התחרות.

<ויקטור אררה: שר התחבורה הצהיר בוועדה הזאת שהוא אינו חושש מתחרות.

<ויקטור אררה: מה זה תחרות?

<ויקטור אררה: זה תחרות בין מוניות שירות לאוטובוסים.

<ויקטור אררה: הוא לא חושש מזה, הוא הוכיח גם בתעופה את הנושא של שמים פתוחים, אבל משרד התחבורה רוצה מוניות שירות שלא מתחרות באוטובוסים.

<ויקטור אררה: הוא רוצה באזורים דלי ביקוש שירותי הסעה לבתי חולים וכו', לא כמו שאנחנו מבינים מונית שירות כשירות משלים לאוטובוסים.

<ויקטור אררה: זו נקודה בסיסית, מרכזית, שצריך להגדיר במדיניות.

<ויקטור אררה: הנושא של הסובסידיה – גם פה שר התחבורה הביע את הסכמתו לשילוב הרב קו במוניות שירות, מותנה בבירור סוגיית הסובסידיה.

<ויקטור אררה: אפשר לעשות כל מיני חישובם, אבל דבר אחד בסיסי ברור.

<ויקטור אררה: זה לא מונית מסובסדת, זה לא נכון.

<ויקטור אררה: מה שמונית שירות רוצה זה שיתאפשר לנוסע לנסוע ולשלם עם הרב קו.

<ויקטור אררה: הסובסידיה היא של הנוסע, לא של המונית.

<ויקטור אררה: אם הנוסע לא נסע במונית, המונית לא מקבלת שום דבר.

<ויקטור אררה: (מחיאות כפיים באולם הועדה)

איתן כבל: חבר'ה, חלאס.

איתן כבל: זה לא בלומפילד.

<ויקטור אררה: אם ממשיכים לא לשלב את הרב קו ולחסל את הענף הזה, אז 35 מיליון נוסעים, שנוסעים היום במונית שירות, יעברו לאוטובוסים, ושם ברור שהסובסידיה היא פי כמה, כי חוץ מהסובסידיה הייעודית של הרב קו, האוטובוס מקבל גם סובסידיה תפעולית וגם סובסידיה לרכש - - -

איתן כבל: ויקטור, תסלחו לי, אתם נותנים לי את ההרצאות האלה, ואני כבר נהייתי מומחה להרצאות שלכם.

איתן כבל: אני רוצה שתבינו שיש כאן מדיניות שנתנה לאוטובוסים את הרוח הגבית.

איתן כבל: אני לא נכנס עכשיו לעניין אם אנחנו בעד או אנחנו נגד.

איתן כבל: זאת עובדה, אתם כנראה לא מבינים.

איתן כבל: אתם משוחחים עם עצמכם ומסתובבים סביב הסיפור של עצמכם, כי ברגע שאתה נותן סובסידיה ונותן לאוטובוס והוא נותן נקודת זינוק מאוד-מאוד גדולה, אז אתה צריך לבוא לממשלה ולשאול אותה, כראשי תחבורת המוניות, מה המדינה מצפה או רוצה ממונית השירות, האם היא רוצה אותה רק כגורם מתחרה, ואז הסיכוי שלך להתחרות הוא אפסי - - -

<גבי צלקה: אין לו סיכוי.

איתן כבל: אני מודה לאדוני.

איתן כבל: ברור לי שאם אדוני לא היה עוזר לי, לא הייתי יודע.

איתן כבל: ברור שאין לו סיכוי.

איתן כבל: כמו שאמרתי בפתיחת דבריי, נכון לרגע זה אני יודע מה מונח פה לפני.

איתן כבל: לא מה אתם רוצים, מה מונח פה על-ידי הממשלה.

איתן כבל: אילן, בבקשה.

איתן כבל: ואחריו – שלמה בורה.

<אילן זיקרי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להביא לפה נתון מהוועדה הקודמת ועד הוועדה הזאת, רק באשדוד נסגרו חמש מוניות.

<אילן זיקרי: המונית האחרונה במקרה שנכנסה למוסך עם תקלה טכנית בסכום של 15,000-10,000, הוא השאיר את האוטו שם, לבעל המוסך, ויצא משם בלי מקום עבודה, הוא חזר הביתה והיום הוא מחפש את עצמו.

<בן בדרי: יגיע הטסט והוא יפסיק לעבוד.

<אילן זיקרי: זה בדיוק מה שקורה גם עם אנשים שצריכים לחדש ביטוחים.

<אילן זיקרי: התחושה הכללית פה היא תחושה של ייאוש.

<אילן זיקרי: בחוץ אנשים מיואשים בלי אופק ובלי עתיד.

<אילן זיקרי: אם על הרב קו אי-אפשר להחליט, ואני רואה שזו המשוכה הקשה פה, אז לפחות על 13 מקומות, זה משהו שכן יכול להקל עלינו להחזיק את הראש מעל המים בתקופה הקרובה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: שלמה, ולאחר מכן – בן.

<שלמה בורה: תודה.

<שלמה בורה: אולי במקום שידונו ברפורמה עכשיו, קודם כול שידונו בחוק של הרב קו, ואחרי שיהיה מוכן החוק של הרב קו נכניס אותו לרפורמה כמקשה אחת.

<שלמה בורה: אם תעמיד אולטימטום למשרד התחבורה והאוצר, כמו שאתה יודע לעשות, כמו שעשית את זה ברישוי רכב – כשאתה רוצה, איתן, אתה לוקח את המושכות, אף אחד לא יכול לעצור אותך.

<שלמה בורה: תעשה את זה.

<שלמה בורה: תקשיב, עכשיו מה שאני אומר, הכול נרשם, אבל בסוף אנחנו יוצאים ולנו אין פרנסה.

<שלמה בורה: אתה לא מבין, המשחק פה זה זמן.

<שלמה בורה: משחקים לנו בזמן.

<שלמה בורה: הרי אנחנו נלך לבד בסוף, לזה הם רוצים להביא אותנו.

<שלמה בורה: על 13 מקומות לא מסוגלים לתת תשובה?

<שלמה בורה: עוד נותנים לנו אגרות של 2,040 שקל מונית לשנה, הרי אתם יודעים את המצב של הענף.

<מיטל להבי: הם לא יכולים לשלם על תקופת - - -

<שלמה בורה: למה מתעלמים מאתנו, איתן?

<שלמה בורה: למה מישהו לא קם ונותן תשובה?

<שלמה בורה: 13 מקומות זה לא תקנה, עכשיו הוא יכול להעביר את זה בשנייה.

<שלמה בורה: הוא יכול לקום ולהגיד: 13 מקומות.

<שלמה בורה: לוקחים לנו 170 שקל לחודש.

<שלמה בורה: על מה?

<שלמה בורה: גם ככה נשארו 35% מהענף.

<שלמה בורה: לאן נלך?

<שלמה בורה: תודה.

איתן כבל: תודה לך, אדוני.

איתן כבל: בן, בבקשה.

<בן בדרי: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שאסור לאשר את ההארכה במתכונת שמוצעת היום.

<בן בדרי: זה משחק לידיים של נציגי כל המשרדים שיושבים פה.

<בן בדרי: לאורך כל הישיבות הם בוחרים לשתוק עד סוף הישיבה.

<בן בדרי: אף אחד מהם, שים לב, לא אומר כלום, אפילו לא מילה, לא מוציא עמדה שלהם, אנחנו לא יודעים - -

איתן כבל: אני אאפשר להם.

<בן בדרי: - - הכול בשו-שו, אנחנו לא יודעים, אנחנו חיים מפירורי מידע כל הזמן.

<בן בדרי: אני אישית סגרתי את התאגיד שניהלתי בסוף דצמבר, זה לא היה כדאי כלכלית.

<בן בדרי: כולם חושבים שהם הכי חזקים, אבל הם בדרך לשם.

<בן בדרי: בתחנות הכי חזקות מוניות לא עובדות.

<בן בדרי: ראוי שנשמע את נציגי משרד המשפטים, משרד האוצר, משרד התחבורה, הם יושבים פה בכל ישיבה, והנה, עוד חמש דקות נסיים את הישיבה, הם ילכו, אנחנו נבוא בעוד חודש.

איתן כבל: אני אאפשר להם.

איתן כבל: אם תקצרו - - -

<בן בדרי: למה להאריך?

<בן בדרי: אם לא מתכוונים לתת סובסידיות כמו שמסתמן, תשחררו את כל הענף הזה.

<בן בדרי: תפצו כמו שפיציתם את הדייגים, את נמל אשדוד עכשיו, את נמל חיפה, כל מגדלי הביצים, מגדלי התוכים – את כולם פיציתם.

<בן בדרי: תפצו.

<בן בדרי: אומרים שאם ייתנו מספרים במקום רישיונות הסעה – יחייך גנון ויחייך גם אלון מסר – זה יציף את השוק.

<בן בדרי: איזה יציף את השוק?

<בן בדרי: תכניסו יד לכיס כמו שפיצו ענפים אחרים.

<בן בדרי: אל תפצו אותנו בחתיכת פלסטיק שעולה 1.5 שקל למדינה, תנו כסף שווה ערך לאנשים שמפעילים את הענף הזה משנות ה-50.

איתן כבל: בן, תודה.

<קריאה: בדרי, כל הפיצוי הוא 50% ממה שעלה הפינוי של עמונה.

<קריאה: זו החלטה פוליטית.

איתן כבל: תודה.

<קריאה: המרה תחילה.

איתן כבל: די, חברים.

איתן כבל: אבי גזית, ואחריו – גבי צלקה.

<אבי גזית: משרד התחבורה וגם משרד האוצר החליטו אולי במסתרים שהם לא רוצים את מוניות השירות, אבל הם משחקים ומשחקים ומושכים זמן כדי להביא לחיסולן הטבעי, שהן יתחסלו מעצמם.

<אבי גזית: הרב קו, או הסובסידיה, או כל צורה אחרת, גם סבסוד אחר לתמוך במוניות השירות שימשיכו לפעול ולתת שירות – הם יכולים לעשות את זה.

<אבי גזית: תודה.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: גבי צלקה, בבקשה, ואחריו – יוני.

<גבי צלקה: שלום לכול חברי הוועדה, אני שומע פה את כולם, אני מצדיע לך, מר איתן כבל, לכל חברי הכנסת שבעד הרב קו, אבל מה לעשות – איך אמרת?

<גבי צלקה: יש דברים קואליציוניים שזה לא יעבור.

<גבי צלקה: בואו נשים את זה על השולחן זה לא יעבור.

<גבי צלקה: בואו נתקדם הלאה, איתן.

<גבי צלקה: הארכה לא צריך.

<גבי צלקה: ההארכה הזאת זה לחזק את חבל התלייה ולהרוג אותנו עוד יותר.

<גבי צלקה: בואו נתקדם הלאה.

<גבי צלקה: נעלה את הנושא של ה-13 מקומות, את הנושא של ההמרה, את הנושא של ההטבות למוניות, כל הנושא של המכרזים.

<גבי צלקה: למשל קח את אשקלון, לא ייתכן שבאשקלון אין מוניות שירות בפנים, זה לא הגיוני.

<גבי צלקה: לא הגיוני.

<גבי צלקה: קו אשקלון-רחובות, אחד הקווים הטובים.

<גבי צלקה: אנחנו מתחננים אליהם, תנו לנו לעבוד, לפחות הקווים - - -, נגמרנו, קו אשקלון - באר-שבע לא עובד, אשקלון - תל-אביב לא עובד.

<גבי צלקה: תן לנו משהו לעבוד.

<גבי צלקה: לא, תחכו לחוק.

<גבי צלקה: כמה אפשר לחכות?

<גבי צלקה: כמה אפשר לחכות, איתן?

<גבי צלקה: אני מפציר בך לא להאריך את הנושא הזה.

איתן כבל: תודה, גבי.

איתן כבל: יוני, ואחריו – גבריאל דהן.

<יונה דרור סוריאני: אני שייך למוניות הפעילות.

<יונה דרור סוריאני: אני חושב שהמוניות הלוא פעילות, אם הם היו מצטרפים אלינו, היו יכולים גם לפעול ולשפר את המערך של מוניות השירות.

<יונה דרור סוריאני: אני לא מבין למה המדינה עצמה, שצריך להיות לה אינטרס מובהק לטפל במוניות השירות ולעזור להם, וככה היא גם יכולה לעזור לעצמה – אני לא יודע למה משרד התחבורה מ-1996 לא עשה שום דבר בעניין הזה וכמה זמן לוקח לו להחליט מה הוא עושה עם מוניות השירות.

<יונה דרור סוריאני: אני לא חושב שצריך בכל פעם להאריך בחצי שנה.

<יונה דרור סוריאני: אני חושב שיש להם אנשים מקצועיים מספיק לטפל בעניין הזה.

<יונה דרור סוריאני: כמו אצל אילן באשדוד, רכב שהלך לו מנוע, הוא כבר לא מפעיל אותו, ככה גם קרה אצלנו.

<יונה דרור סוריאני: זאת אומרת, לאנשים כבר אין כסף להחזיק את הרכבים האלה, עם כל ההיטלים שמשרד התחבורה הוסיף לנו בשנים האחרונות, וכנראה הוא מתכוון להמשיך ולהקשות עלינו, על מנת שנעלם מעצמנו.

<יונה דרור סוריאני: ואז בבוא היום, כשתרצו לעשות עם זה רב קו או מה שזה לא יהיה, פשוט לא יהיו מוניות.

<יונה דרור סוריאני: אם אצלנו במרכז כבר נעלמו מוניות שירות, עוד מעט תצטרכו לשלם יותר סובסידיות לאזרח, כי אנחנו כבר לא יכולים לקיים את המוניות האלה מעצמנו, אנחנו לא יכולים להוציא כסף מהכיס שלנו כדי להסיע אנשים, זה לא הולך הדבר הזה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תודה, יוני.

איתן כבל: גבריאל דהן ממוניות שירות אשדוד ודני גונן, חבר ועד ארגון ההסעות, ואחרון יהיה הבחור ממוניות הגיבורים, אז אני אאפשר לכם, ואני אסכם.

איתן כבל: בבקשה.

<גבריאל דהן: יום טוב לכולם, פעם ראשונה שאני נמצא כאן.

<גבריאל דהן: מכל הבלגן אני רואה גם קצת אופטימיות.

<גבריאל דהן: אני אסביר.

<גבריאל דהן: אשדוד היא עיר מגוונת, גם חרדים, גם רוסים, כשכולם בתחבורה הציבורית, בפרט במוניות השירות.

<גבריאל דהן: אתם מגדירים אותם כמוניות שירות, אני מגדיר אותם "אוטובוסים זעירים".

<גבריאל דהן: זה חרדים שמחפשים מקומות בודדים, הם לא יושבים ליד נשים, צריכים לכבד את האנשים האלה, זה רוסים, עולים חדשים וישנים שמסתכלים לעניין הסובסידיה בכרטיס, כל אגורה ואגורה הם חוסכים, והם יודעים בדיוק מה לעשות עם הכרטיסים האלה, בפרט עכשיו כשראש העיר והמנכ"ל, בראשות אילן בן-עדי, שנמצא כאן אתנו היום – הוא מדרבן אותנו, והם רוצים אותנו ברפורמה, בנת"צים, במיוחד אחרי שהשקיעו 500 מיליון שקל באשדוד כדי שתהיה לנו תחבורה.

<גבריאל דהן: גם מנכ"ל עיריית אשדוד כאן, הוא יודע היום טוב מאוד שבמקומות הסבוכים בעיר, הקטנים, שאין מטרוניות ובקושי גם אוטובוסים יכולים להיכנס לשם, מי שנותן את המענה זה מוניות השירות.

<גבריאל דהן: חבר'ה, אצלנו בעיר עם ראש העיר והמנכ"ל אנחנו מגלים אופטימיות.

<גבריאל דהן: לפני שש שנים, בראשותו של מר בן בדרי, מנכ"ל מוניות העיר אשדוד לשעבר – השר היה אצלנו באשדוד ברכבת, הוא ביקש שכל התחבורה הציבורית, כולל מוניות השירות, יהיו כפופים לרכבת, ואנחנו הראשונים, החלוצים שירדנו לרכבת, ויש לנו גם את הסרט, מר בן בדרי יכול להראות לכם אותו, הוא דרבן שם את הרב קו.

<גבריאל דהן: אנחנו השקענו שם תחנות לתפארת, השקענו שם את המשרדים שלנו, וזה לא רק מוניות השירות, השקענו הרבה משאבים וכספים ואנחנו באמת לא מתכוונים שזה ילך לאיבוד, בשביל זה אנחנו פונים אליך, יושב-ראש הוועדה, להילחם בשבילנו, לגלות אופטימיות.

<גבריאל דהן: אנחנו לא ילדים חורגים לאלוהים, אנחנו רוצים לעבוד, לא רוצים לצאת לרחובות.

<גבריאל דהן: פשוט רוצים לעבוד.

<גבריאל דהן: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: דני גונן, חבר ועד ארגון חברות ההסעה.

איתן כבל: בבקשה.

<דני גונן: אנחנו מתנגדים להעלאת מספר הנוסעים במוניות שירות ל-13 נוסעים, כיוון שבמצב הנוכחי מוניות השירות מתחרות במכרזים, כשלנו אין שום הגנה עליהם, ולמעשה יכולים לחולל שבר בענף שלנו.

<מיטל להבי: אתם 22,000.

איתן כבל: קודם כול, זכותו של כל גורם - - -

<מיטל להבי: זה 3% מהענף.

איתן כבל: סליחה, יש פרנסה פה ויש פרנסה פה.

איתן כבל: בשביל זה אנחנו פה.

איתן כבל: אני לא מסכים אתך מסיבה מאוד מסוימת, כי השלושה האלה – אני עוד לא מביע עמדה, אני רק אומר לגופו של עניין – השלושה האלה אם הם לא יהיו, לא כל השאר יזמינו אותך.

איתן כבל: זה מה שנקרא "נוסעים אקראיים", זה לא שעכשיו מגיע רכב שלך, עשה מכרז ועומד ליד קו 4, אוסף את כולם ואומר:

איתן כבל: השלושה האחרונים לא יעלו - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה קווי שירות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה משהו אחר בכלל.

איתן כבל: אני יודע למה הוא מכוון.

איתן כבל: יש מקומות עבודה מאורגנים שאם יש לו 13 מקומות או אין לו 13 מקומות - - -

יעקב פרי: הסעות.

איתן כבל: זה לא כזה חד-חד ערכי.

איתן כבל: אני מבין מה אדוני אומר, נצטרך להתמודד עם השאלה הזאת.

יעקב פרי: אני מבין שהוא חושש בהסעות, ברגע שיש 13, הם יוכלו להתחרות על מכרזים בהסעות שהיום הם לא יכולים להתחרות בהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: משרד התחבורה עוד לא נתן תשובה אם הוא מאפשר, אנחנו צריכים לקבל תשובה.

איתן כבל: חאג', תראה כמה יש פה, והוא אחד.

איתן כבל: הוא בסך הכול רוצה על הענף שלו להגיד את הדברים, וזה לגיטימי.

<דני גונן: יש להם היום זכות להתחרות בנו במכרזים, שלא כהצעות שירות.

<אייל דהרי: אנחנו קיימים לפניך.

איתן כבל: זה לא קשור.

<קריאה: אתה גם רוצה להתחרות על מוניות השירות.

<אייל דהרי: איתן, אנחנו משנות ה-50 עובדים.

איתן כבל: בורה, זה שהצלחתם לסיים את הדיון בלי שרבתם ביניכם זה כבר הישג, אז אנא בו נשמור על האווירה הזאת.

איתן כבל: אחרון, בבקשה – מוניות הגיבורים.

<יהודה אסולין: מ-2010 הרפורמה נגמרה.

<יהודה אסולין: האריכו אותה בכל שנה, עוד שנה ועוד שנה, ושש שנים, כשאנחנו כבר בשנה השביעית, לא עשו שום שינוי.

<יהודה אסולין: אז למה שיאריכו עכשיו בחצי שנה?

<יהודה אסולין: מה כבר יספיקו לעשות?

<יהודה אסולין: הם נתנו לנו להוציא רישיונות עם כל התנאים של הרפורמה.

<יהודה אסולין: אין לנו יכולת להוציא את כל הרישיונות שהם מבקשים.

<יהודה אסולין: הם מחייבים אותנו להוציא כמות של רישיונות.

<יהודה אסולין: בשביל מה להוציא אותם, בשביל שנעמיד אותם ונשלם עליהם כסף?

<יהודה אסולין: הם רוצים את כל התנאים של הרפורמה, גם בערבויות של ה-150,000 וגם עם רישיון הסעה, שזה 2,040 שקל או 1,020 לחצי שנה.

<יהודה אסולין: אין לנו את זה.

<יהודה אסולין: אם הם רוצים להאריך לנו, ואתם רוצים להאריך לעוד חצי שנה, שלא ייתנו לנו את כל התנאים האלה, שיקלו עלינו.

איתן כבל: תודה, יהודה.

איתן כבל: תודה.

<אייל דהרי: בלי לפגוע בנציגים שיושבים פה ממשרד התחבורה, אני יכול להגיד שהאנשים האלה, עם כל הכבוד, נמצאים המון שנים בתפקידים שלהם, המון שנים, אם זה חוה ראובני, אם זה דרור גנון, הם לא משנים את המדיניות שלהם - - -

איתן כבל: הם עושים עבודה - - -

<אייל דהרי: לדעתך.

<אייל דהרי: שנייה.

<אייל דהרי: הם לא משנים את המדיניות שלהם, הם סוחבים את כל הענף הזה עד שהוא נגמר.

<אייל דהרי: אפילו בבג"ץ כבר החליפו שופטים ועשו שינויים, רק פה לא עושים שינויים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: זה היה מתוחכם מאוד...

איתן כבל: חברות וחברים, יש כאן אי-הבנה אחת גדולה, שקודם כול אני רוצה להבהיר אותה בטרם ניגש לעניין עצמו.

איתן כבל: משרד התחבורה לא ביקש מאתנו להאריך, שאף אחד כאן לא יתבלבל, ואני לא שליח בעניין הזה.

<מאיר חן: אפילו השר מסתייג מהארכה, חשוב להגיד.

איתן כבל: אני אאפשר.

איתן כבל: שאף אחד כאן לא יטעה, מי חושב שבשלושה החודשים האלה או ארבעה החודשים שנותרו עד יוני יינתן המענה, כשמתוך זה יוצאים לפגרה – מתי הכנסת יוצאת לפגרה?

<לאה ורון: 23 במרץ.

איתן כבל: זה עוד שלושה שבועות.

איתן כבל: לפעמים מי שרוצה לעשות מלאכתו קצת יותר טוב ולהיות מסודר, מוצא את עצמו במצב כזה.

איתן כבל: אין לי בעיה.

איתן כבל: לא צריך, חוה, להגיד לנו שיהיה נושא חדש.

איתן כבל: איך שהוא לחש לי שאמרת את זה, ממש נרעדתי, נרעשתי, הרגשתי שהקרקע נשמטת מתחת לרגליי...

<חוה ראובני: אני בטוחה.

<חוה ראובני: ..

איתן כבל: נו, באמת.

איתן כבל: אני הולך להודיע לכם את הדבר הבא: אנחנו נתחיל את הדיון על החוק הקיים, אני ארצה את המנכ"לית פה לפחות, שתיתן התייחסויות לנושאים עקרוניים שנוגעים לעניין.

איתן כבל: אני רוצה לדעת איפה אני עומד בעניין ה-13, בעניין הרב קו ובעניין הסובסידיה.

<בן בדרי: המרה.

איתן כבל: אין המרה.

<קריאות: - - -

<גבריאל דהן: אין המרה.

<גבריאל דהן: אנחנו רוצים לעבוד.

<גבריאל דהן: אתם לא רוצים לעבוד, תלכו הביתה.

<גבריאל דהן: תלכו הביתה.

<גבריאל דהן: יש לי שבעה ילדים בבית, אני רוצה להאכיל אותם.

<גבריאל דהן: אם אתה לא רוצה להאכיל, ואתה מחפש כסף, ייתנו לך 200,000 שקל, מה תעשה בהם עוד שנה?

<גבריאל דהן: תהיה מובטל?

<גבריאל דהן: תפסיקו כולכם עם רישיונות בכיס.

<גבריאל דהן: כולכם מחפשים לעשות כסף.

<גבריאל דהן: לאיפה אני הולך עם שבעה ילדים עם ה-100,000 או ה-200,000 או המספר הירוק שנותנת לי הממשלה?

<גבריאל דהן: מספיק עם זה כבר, תתחילו להיות אמיתיים.

איתן כבל: תודה, גבריאל.

<גבריאל דהן: תסכלו לנו בגובה העיניים.

<גבריאל דהן: הוא יראה אותי מובטל יושב ברחוב?

<גבריאל דהן: מספיק עם זה.

<גבריאל דהן: תפסיקו עם ההמרה הזאת.

<גבריאל דהן: אני מכוון אליכם, במיוחד אתה מר בן בדרי שאתה בראשותם.

<גבריאל דהן: אתה מנווט את כל החבר'ה, אתה למעשה כלום, אתה לא מנהל תאגיד.

<גבריאל דהן: אתה שום דבר.

<גבריאל דהן: מי אתה בכלל?

איתן כבל: די, דהן.

איתן כבל: גבריאל.

איתן כבל: דהן, תרגיע, אח שלי.

<גבריאל דהן: אתה לכולם אומר שאתה אדם רציני.

<גבריאל דהן: תגיד לכולם מי אתה.

<קריאה: רוצים פיצוי, לא רוצים להמשיך בענף הזה.

<גבריאל דהן: מי אתה בכלל?

<גבריאל דהן: אתה ובן בדרי שיושב לידך.

<גבריאל דהן: עד היום לא הכרתם אותי, אני - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: די.

איתן כבל: חברים יקרים - - -

<קריאה: דהן, תחפש את החברים שלך באשדוד.

<יהודה בר אור: אתה הדלקת את האווירה.

<יהודה בר אור: תקבל מלחמה.

<יהודה בר אור: זה מלחמה.

<קריאות: - - -

איתן כבל: די.

איתן כבל: חברים.

<יהודה בר אור: פריד הלך בשבילך.

איתן כבל: חברים יקרים, יש גבול כמה אני אחראי על הליכות ונימוסים.

איתן כבל: כשאני במונית שלכם, עושה כך וכך.

איתן כבל: חברים יקרים, אל תבלבלו לי את המוח.

איתן כבל: עשה לי טובה.

איתן כבל: אני לא יכול להגיד שלא נהניתי.

איתן כבל: חברות וחברים, אני לא מתכוון שהאש תכוון - - -

<קריאה: אנחנו נעלבים מהדיבור הזה.

<קריאה: אנחנו בסך הכול מסכנים פה.

<קריאה: מרגישים שאנחנו מסכנים וכולכם צוחקים עלינו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אף אחד לא צוחק עליכם.

איתן כבל: אני לא רוצה להשתמש במילה לא יפה.

איתן כבל: עכשיו עשית דבר שלא ייעשה, אחרי אמירה כזאת אני שואל את עצמי למה אני צריך עוד להתאמץ עבורכם אם זה מה שאנחנו אמורים לספוג מכם?

<קריאה: אני מתנצל, אבל אין לי פרנסה.

איתן כבל: אדוני, סלח לי, לא בגללי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תפנה את זה לשר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה לפה?

איתן כבל: תסלח לי, אני לא ממשלה, עם כל הכבוד.

איתן כבל: יש מי שנותן להם את הרוב, ולא אני, אז מספיק עם זה לשחק פה את המשחק הזה של נהג המונית שיושב במונית שלו ויודע מה הוא עושה ומה הוא אומר ומספר איך צריך לנהל את המדינה, ובא עכשיו לפה בשם כל הנהגים להטיף לי.

איתן כבל: אז עשו לי טובה.

<גבי צלקה: אתה צודק במיליון אחוז.

איתן כבל: אני לא צריך ממך עזרה.

איתן כבל: בבקשה, עשה לי טובה.

איתן כבל: די.

<גבי צלקה: אנחנו צריכים להפגין.

<גבי צלקה: צריך לסגור כבישים, בורה.

איתן כבל: מספיק עם זה.

איתן כבל: אנחנו לא הממשלה פה.

<קריאה: הוא התכוון לנציגים.

איתן כבל: תסלח לי, אני לא יודע מי.

איתן כבל: אנחנו פה, והוא מדבר אלינו.

איתן כבל: אני מסכם שאנחנו נודיע על מועד חדש.

איתן כבל: אני כבר מודיע פה לחברים שאומרים פה המרה, לא המרה, בחוק הזה אין המרה.

איתן כבל: אנחנו מתחילים את הדיון בחוק, מה שהממשלה הניחה בפנינו, דבר אחד.

איתן כבל: דבר שני, אני מבקש, מאיר חן, אני רוצה שהמנכ"לית תגיע לדיון הקרוב והיא תצטרך לתת לנו תשובות מה שהיא חושבת שצריך שיהיה בנושא 13 המקומות, בנושא הרב קו ונושא הסבסוד.

<קריאה: והשנים.

<קריאה: כמה שנים.

איתן כבל: יש עוד שאלות?

איתן כבל: אני ארשום...

איתן כבל: אלה נושאי הליבה, זה לא אם ההגה ייצא בצד ימין או בצד שמאל.

איתן כבל: .. אלה נושאי הליבה.

איתן כבל: אנחנו מתחילים את הדיונים.

איתן כבל: אני מודיע לכם, הדיון הבא יהיה לגופו של עניין.

איתן כבל: פה אני לא אאפשר צעקות, אני כבר אומר לכם.

איתן כבל: מי שרוצה, שילך ויעשה הפגנות איפה שצריך.

איתן כבל: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.