ועדת הכנסת, כנסת 20, פרוטוקול מספר 222, 2017-02-27 11:00

החוק הבאות: א) הצעת חוק שירות אזרחי, התשע"ה-2015 (מ/947) ב) הצעת חוק שרות לאומי-אזרחי (תיקון – איסור מימון מדינה זרה), התשע"ו-2016 (פ/3466/20), של חברי הכנסת אמיר אוחנה ודוד ביטן

לסדר-היום בנושא: 6.

לסדר-היום בנושא: שונות <7.

לסדר-היום בנושא: קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק חניה לנכים (תיקון – הקצאת מקום חניה לנכה סמוך למקום מגוריו), התשע"ו-2016 (פ/3242/20), של חה"כ דוד אמסלם> <8.

לסדר-היום בנושא: קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – דיור בהישג יד), התשע"ו-2016 (פ/3029/20), של חה"כ רועי פולקמן> <9.

לסדר-היום בנושא: רביזיה בעניין בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק הכללת אמצעי זיהוי ביומטריים ונתוני זיהוי ביומטריים במסמכי זיהוי ובמאגר מידע (תיקון והוראת שעה), התשע"ז-2016 (מ/1100) – לפני הקריאה השנייה והשלישית>

<חברי הוועדה: יואב קיש – היו"ר רועי פולקמן – מ"מ היו"ר עבדאללה אבו מערוף אמיר אוחנה ישראל אייכלר רוברט אילטוב דוד ביטן יואב בן צור אחמד טיבי שולי מועלם-רפאלי איילת נחמיאס ורבין אלעזר שטרן

ענת ברקו יגאל גואטה מנואל טרכטנברג יוסי יונה שלי יחימוביץ יעל כהן-פארן עליזה לביא אורלי לוי אבקסיס יוליה מלינובסקי אורי מקלב רויטל סויד אוסאמה סעדי עאידה תומא סלימאן

<מוזמנים: מנכ"ל הכנסת אלברט סחרוביץ קצין הכנסת יוסף גריף

<ייעוץ משפטי: ארבל אסטרחן גור בליי נירה לאמעי רכלבסקי

<מנהלת הוועדה: אתי בן-יוסף

<רישום פרלמנטרי: אירית שלהבת

יואב קיש: שלום לכולם, אני מתנצל על העיכוב.

יואב קיש: יש במקביל דיון על החוק הביומטרי ואני חבר שם ולכן יצאתי רק עכשיו.

יואב קיש: אנחנו פותחים את הדיון.

יואב קיש: יש לנו היום דיון בנושא "סטטוס עובדי קבלן בכנסת", זה נושא כללי.

יואב קיש: הנושא התעורר בעקבות מכתב שהתקבל מחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, שטוענת שעובדות קבלן בכנסת לא השתתפו באירוע יום האישה שבו השתתפו עובדות הכנסת ביום חמישי שעבר.

יגאל גואטה: עוד לא הגיע יום האישה וכבר הן חגגו את יום האישה?

יואב קיש: הנשים דואגות כבר לחגוג, זה שמח וזה בסדר.

אלברט סחרוביץ: מה שמצחיק, שנשות הכנסת חגגו ב-23 בפברואר, כאשר בחלק מן התרבויות 23 בפברואר הוא יום הגבר.

יואב קיש: פניתי למנכ"ל הכנסת, אלברט סחרוביץ, שנמצא פה לידי וביקשתי את התייחסותו למכתב שקיבלתי מחברי הכנסת.

יואב קיש: דרך אגב, עליי לציין כמובן שבנוסף לחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס חתומים על המכתב גם חברי הכנסת יוסי יונה ויגאל גואטה, כאשר מן הוועדה חתומים גם חברי הכנסת מרב מיכאלי, רועי פולקמן, אחמד טיבי, אלעזר שטרן, ישראל אייכלר ואורי מקלב.

רועי פולקמן: כאשר הוגשה בקשה לדיון.

יואב קיש: לכן אנחנו עורכים את הדיון הזה.

יואב קיש: התקבל מכתב ממנכ"ל הכנסת, אלברט סחרוביץ, שציין שכפי שהוא מכיר את העניינים, והוא בעצם האחראי על העובדים בכנסת, יש פה נושא עובדתי שגוי והטענה שהכנסת מעסיקה עובדי קבלן איננה נכונה.

יואב קיש: בעצם בגלל העניין הזה אני חושב שמהות הדיון היום, אני חושב שלא ראוי להתחיל לדבר על מה שהיה ביום חמישי.

יואב קיש: מי שירצה כמובן יתייחס, לא אמנע.

יואב קיש: אני חושב שזה נושא עקרוני, האם הכנסת מעסיקה עובדי קבלן או לא מעסיקה עובדי קבלן כהגדרתם.

יואב קיש: זו מטרת הדיון ולשם אכוון.

<קריאה: לא זו מטרת הדיון.

יואב קיש: זו מטרת הדיון ולשם אכוון.

יואב קיש: אם יהיו סטיות, כמובן נאפשר את זה אבל במסגרת הזמן ולא מעבר.

יואב קיש: הייתי רוצה לתת ראשון למנכ"ל הכנסת להציג את דבריו.

אוסאמה סעדי: לפני זה, אדוני היושב-ראש, ציינת את המכתבים וכל הכבוד לזה, אבל יש גם יוזמה בכנסת של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, שאספה כסף מחברי כנסת.

יואב קיש: אליי היא לא פנתה, אני לא יודע למה.

יואב קיש: אולי זו יוזמה של האופוזיציה.

אוסאמה סעדי: היא תגיע אליכם.

אוסאמה סעדי: יש לה יוזמה לגיוס כספים על מנת לתת מתנות ב-8 במרץ, ביום האישה הבין-לאומי, לעובדות הקבלן.

אוסאמה סעדי: צריך לציין את זה.

יואב קיש: נושא עובדות הקבלן פתוח לדיון.

יואב קיש: אם כך, אם נתחיל עם חברי הכנסת, אתחיל עם החותמים.

יואב קיש: סדר הדוברים מבין חברי הכנסת יהיה כדלקמן: אורלי לוי אבקסיס, יוסי יונה ויגאל גואטה, ואז החותמים על הבקשה לדיון ושאר הדוברים.

יואב קיש: אני מבקש לשמור את הדיון ברמה העקרונית.

יואב קיש: בבקשה, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

אורלי לוי אבקסיס: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

אורלי לוי אבקסיס: קודם כול, באמת תודה על כך.

אורלי לוי אבקסיס: אמנם התקנון גם מחייב כאשר שני-שלישים מחברי הוועדה חותמים, אבל אתה ניאות לערוך את הדיון הזה- - -

יואב קיש: הוא לא קובע מתי.

יואב קיש: יכולתי גם בעוד חודשיים.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אני אומרת, אנחנו מאוד מעריכים את זה, במיוחד כאשר אנחנו נתקלנו בחברי כנסת שהיה חשוב להם נורא לא לצאת לא בסדר עם היושב-ראש או עם מנכ"ל הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: חברי כנסת רבים היו אמיצים למדי לבוא ולהגיד: זה מאבק כל-כך צודק, אנחנו רוצים להיות ב"פרונט" אבל אנחנו לא רוצים להסתכסך עם מי שיושב בראש.

יואב קיש: דרך אגב, אני לא חושב שזה סכסוך.

יואב קיש: יש פה ויכוח.

יואב קיש: אני מצטער שאני קוטע אותך, אני רוצה רק להבהיר לפרוטוקול: אין פה סכסוך, לא עם יושב-ראש הכנסת ולא עם מנכ"ל הכנסת.

יואב קיש: יש פה נושא שאנחנו מבררים.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן חשוב לנו להבהיר שאנחנו לא באים נגד יושב-ראש הכנסת או נגד מנכ"ל הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מבקשים ליצור פה איזו דוגמה.

אורלי לוי אבקסיס: לא ייתכן שבכנסת ישראל אנחנו מדברים על ההעסקה הפוגענית שקיימת במשק, אנחנו מדברים על כך שעובדי כתף-אל-כתף מתחילים להיקלט.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שאחד הקמפיינים הגדולים ביותר והחשובים ביותר שעשה השר כחלון זה להתחיל לגייס את כל עובדי הקבלן שנמצאים תחת מסגרות או מוסדות בצורה לא שוויונית מול עובדים מן השורה.

אורלי לוי אבקסיס: לכן, אדוני, "נאה דורש, נאה מקיים".

אורלי לוי אבקסיס: אנשים נושאים עיניהם לבית הזה כדי שאנחנו ניתן דוגמה ומופת.

אורלי לוי אבקסיס: להגיד שאנחנו לא מעסיקים עובדי קבלן אבל אנחנו כן רוכשים שירותים מחברת כוח אדם – זה סוג של מכבסת מילים שאני לא רואה בה, פרט לאיזו לוליינות משפטית, שום תוכן, אלא אפילו לעג לרש.

אורלי לוי אבקסיס: מה זאת אומרת "אנחנו שוכרים שירותים"?

אורלי לוי אבקסיס: זה כדי להתחמק מן האמירה שיש לנו איזשהם יחסים עם אותו עובד, ואם אנחנו מתחמקים מזה אנחנו מתחמקים גם מאחריות.

אורלי לוי אבקסיס: המגמה הזו שונה בתכלית ממה שעכשיו מצטייר במשרד האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת דבר פשוט מאוד, האנשים האלו שמקבלים את פנינו פה יומם ולילה, שנמצאים אתנו עד השעות הקטנות של הלילה כאשר סדר היום מתארך, כאשר הם נשארים אחרינו, לא רק לסדר אלא גם לנקות את הזוהמה שאנחנו משאירים לפעמים אחרינו בסדר יום מטורף, אנחנו פוגשים אותם מייד למחרת בבוקר.

אורלי לוי אבקסיס: אותם אנשים חיים במינימום הכנסות.

אורלי לוי אבקסיס: אותם אנשים גם לא זוכים בימים מיוחדים להתייחסות כבני אדם.

אורלי לוי אבקסיס: הם "שירותים", הם לא אנשים.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אתה אומר "עובד קבלן" אתה עוד איכשהו מתייחס לאנושיות שבבן אדם כי הוא עובד.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אתה אומר "אתה שירותים שאני קונה" אתה מסיר ממנו את הממד האנושי.

אורלי לוי אבקסיס: פה יש אמירה בוטה, בעיקר כאשר אנחנו מדברים על אותן נשים, ביניהן הנשים המוחלשות בחברה, חלקן אימהות חד-הוריות עם שלושה ילדים ויותר, שרואות את החברות שלהן, שפשוט היה להן המזל או הזכות להיקלט מן המניין.

אורלי לוי אבקסיס: אספר לך מה צריכים לעבור אותם אנשים כדי להתקבל ולהפוך להיות עובדים מן השורה.

אורלי לוי אבקסיס: הם נאלצים לנסוע לתל-אביב או לירושלים למבדקים ולוועדות קבלה, ואחר-כך הם צריכים לחכות, ומי שבסוף התקבל כראוי צריך להמתין שייקלטו עובדים חדשים, ועד שנקלטים עובדים חדשים אומרים לו: "אוי, פגה לך תקופת האישור שקיבלת בעקבות הבדיקה".

אורלי לוי אבקסיס: ביום כזה, כשאנחנו סמוכים ליום הציון לזכרו של אחד השרים – אני תוקפת לפעמים את הבית היהודי אבל אני אומרת שיש שם לפעמים אנשים טובים שלא רואים אותם מספיק, אז אחד האנשים החסרים ביותר בנושא הזה הוא אורי אורבך.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לקרוא מה הוא כתב בסתיו 2011.

אורלי לוי אבקסיס: "אישה אחת מתה.

אורלי לוי אבקסיס: בגלל שהיא מתה היא לא הגיעה בבוקר לעבודה, כך שלא היה מי שינקה את המשרד.

אורלי לוי אבקסיס: שאל המנכ"ל למה לא נקי.

אורלי לוי אבקסיס: אמרו לו שהעובדת ניקיון מתה.

אורלי לוי אבקסיס: אמר המנכ"ל: מי, הרוסייה?

אורלי לוי אבקסיס: לא, אמרו לו, סימה, הנמוכה הזאתי.

אורלי לוי אבקסיס: המנכ"ל לא זכר אבל אמר:

אורלי לוי אבקסיס: אם אני אראה תמונה אני בטח יזכור, אבל שישלחו עובד אחר.

אורלי לוי אבקסיס: שלח הקבלן עובד אחר, שיהיה נקי.

אורלי לוי אבקסיס: וגם אמר לאורנה מהכוח-אדם: חבל שלא הודעתם לי קודם, בגלל שלא ידעתי נוצרה אי-הבנה, ובגלל האי-הבנה לא שלחתי מישהו אחר, מאמי.

אורלי לוי אבקסיס: בצהריים הייתה ההלוויה.

אורלי לוי אבקסיס: הוועד לא שלח פרחים כי המנוחה הייתה עובד-קבלן, ועובדי קבלן לא זכאים לזר, על מודעה אין מה לדבר, אבל סימה מההנהלת חשבונות יצאה שעה קודם והלכה להלוויה כי היא הייתה קצת מיודדת עם המנוחה, שלום-שלום כזה.

אורלי לוי אבקסיס: הקבלן רצה לשלוח גם זר, עם "יזכור" באמצע, אבל שכח והאמת שגם לא היה לו עם מי לשלוח כי בדיוק היה צריך דחוף 22 מאבטחים לאירוע חגיגי שנפל ככה פתאום ולא היה לו מישהו פנוי.

אורלי לוי אבקסיס: אישה אחת מתה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל בצהריים כבר שלחו עובדת אחרת שתנקה במקומה.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו נקי והכול בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: " את זה כתב אורי אורבך, יהא זכרו ברוך.

אורלי לוי אבקסיס: חלפו 6 שנים מאז ועולם כמנהגו נוהג.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מתייחסים אליהם לא כבני אדם.

אורלי לוי אבקסיס: באירועים של הכנסת, שבהם החברים והעובדים כתף אל כתף, אותם עובדים של הכנסת, ואפילו אנו, רשאים לקחת חלק, לא ייתכן שאנחנו נגיד שיש פה, בבית הזה, שאמור להוות דוגמה ומופת, עובדים מסוג א', עובדים מסוג ב' ועובדים מסוג ג'.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא יכול להיות, בטח לא כאשר הממשלה נושאת על דגלה שר אוצר חברתי.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: חבר הכנסת יוסי יונה, בבקשה.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, צר לי שנאלצנו לגייס שני-שלישים מחברי הוועדה כדי לקיים את הדיון.

יוסי יונה: מן הראוי שמשעה שביקשנו לקיים דיון היה מתקיים הדיון.

יוסי יונה: ברשותה של ציונה צעירי, לא הייתי מזכיר את שמה אם היא לא הייתה מרשה לי, הגברת עובדת כאן 13 שנים.

יוסי יונה: האם מישהו מכם יכול לומר שהיא לא עובדת של הכנסת?

יוסי יונה: הרי זה מגוחך.

יוסי יונה: ציונה לא עובדת של הכנסת?

יוסי יונה: יש פה נשים שעובדות 9 ו-10 שנים, ואנחנו מסתכלים להן בעיניים, חברי הכנסת וחברות הכנסת היקרים, אנחנו מסתכלים יפה.

יוסי יונה: אני צריך לעמוד שם בתור לקבל ארוחת צהריים ולהסתכל על האישה הזו, שמקבלת 2,500 שקל בחודש, 3,000 שקל בחודש?

יוסי יונה: איך אני יכול ללכת הביתה עם מצפון שקט?

עבדאללה אבו מערוף: זה פחות משכר מינימום.

יוסי יונה: איך אני יכול ללכת הביתה עם מצפון שקט כאשר בתוך הכנסת הזאת, איפה שאני עובד, אנשים שמשרתים אותי, נשים שמשרתות אותנו בנאמנות לפעמים עד 3 או 4 לפנות בוקר יושבות שם ב"פרסה", מגישות לנו ממטעמי הארץ, והן צריכות להסתפק בשכר פוגעני, ביחסי עבודה פוגעניים?

יוסי יונה: תחילה לא משתפים אותן באירועים של הכנסת שנעשים לנשות הכנסת.

יוסי יונה: תארו לכם את האישה הזאת במזנון שאומרים לה: "סליחה, את לא מוזמנת, החגיגות לא בשבילך וילדיך לא יכולים להגיע אליהן".

יוסי יונה: מה היא מרגישה?

יוסי יונה: מה היא חשה?

יוסי יונה: מה היא חשה כלפינו חברי הכנסת שאנחנו נוטלים את האחריות להגן עליה?

יוסי יונה: ואז באה חברתי אורלי לוי ומדברת על הלוליינות המילולית הזאת: "עובדי קבלן", "מיקור חוץ".

יוסי יונה: מה זה?

יוסי יונה: תסתכלו כל יום, חברות וחברי הכנסת, והמנכ"ל – אין לי טענות אליך כי אתה הגעת לפה עם ההסדרים הללו שכבר קיימים.

יוסי יונה: אבל כתבת לנו ש"אין בסמכותנו לדון בסוגיה הזאת".

יוסי יונה: בכנסת ישראל יש ועדת משנה לענייני מודיעין, בכנסת ישראל יש ועדה שעוסקת באנרגיה האטומית של ישראל וחברות וחברי הכנסת רשאים לדון בנושא הזה.

יוסי יונה: ואנחנו חברי הכנסת אין לנו סמכות לעסוק בתנאי ההעסקה של עובדים בכנסת?

יוסי יונה: תגידו לי, עד כמה מגוחך יכול להיות העניין הזה?

יוסי יונה: בלתי מוסרי, בלתי צודק, בלתי מתקבל על הדעת.

יוסי יונה: הדרישה שלנו, להכליל את הנשים הללו באירועי הכנסת, היא דרישה מינימלית.

יוסי יונה: אנחנו תובעים ותובעות שכל מי שעובד בכנסת, במיוחד בתנאים הללו, במיוחד כשיש קשרים של תעסוקה שנמשכים כאן שנים רבות, נשים שעובדות כאן במשך שנים, לא ייתכן שמישהו יכול בהגדרה משפטית מילולית כזו או אחרת לומר לה: "גברתי, את לא עובדת של הכנסת".

יוסי יונה: בואו נדבר על מפעל ההזנה.

יוסי יונה: מה זה "לא עובד של הכנסת"?

יוסי יונה: מה, הם מביאים את המטבח מחוץ לארץ?

יוסי יונה: הם מביאים את הסירים משם?

יוסי יונה: הם מביאים את הכיריים משם?

יוסי יונה: הם מביאים את הכיסאות ואת השולחנות מאיזה מקום אחר?

יוסי יונה: האם זה לא חלק אינטגרלי מהפעילות של הכנסת?

לכן אנחנו אומרים: לכן אני מבקש ממך מנכ"ל הכנסת, אלברט סחרוביץ, אני מבקש מיושב-ראש הכנסת לדון בנושא הזה ולהגיע לתוצאות חיוביות.

לכן אנחנו אומרים: אנחנו רואים את הנשים הללו ואת כל עובדי הכנסת כמי שעובדים ביחד אתנו בבניין הזה ומבקשים שתנאי העבודה שלהם, דפוסי העבודה שלהם יוסדרו והם יהיו עובדים מלאים של הכנסת.

לכן אנחנו אומרים: תודה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: רק למען הדיוק, חבר הכנסת יונה, לא הייתה אף פנייה אליי לפני המכתב.

אורלי לוי אבקסיס: פנינו ליושב-ראש הכנסת לבקש דיון מהיר.

אורלי לוי אבקסיס: לא אישרו לנו ואז פנינו אליך.

יגאל גואטה: ביקשנו בוועדה אחרת.

יגאל גואטה: אני ביקשתי בוועדת הכנסת.

שלי יחימוביץ': לא אישרו לכם דיון מהיר?

יואב קיש: אצמצם את האמירה שלי.

יואב קיש: חברת הכנסת אורלי לוי, חבר הכנסת יוסי יונה, אם הייתם באים אליי – לא צריך מכתב ולא שום דבר.

שלי יחימוביץ': לא לאשר דיון מהיר?

יואב קיש: לנשיאות יש סמכות להחליט מה היא עושה עם זה.

שלי יחימוביץ': כאילו לא בסמכות הכנסת לדון בנושא?

אורלי לוי אבקסיס: לכן השתמשנו בכלי אחר בתקנון.

יואב קיש: פשוט הייתם באים אליי, וכפי שאתם רואים עשינו את הדיון.

אורלי לוי אבקסיס: זה מה שעשינו.

יגאל גואטה: אני חושב שהנשיאות הייתה צריכה לפסול את עצמה מלדון בזה בשל ניגוד עניינים.

יואב קיש: בעצם לגבי דיון מהיר אתם לא יכולים להגיש ערעור לוועדת הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: השתמשנו בכלי הפרלמנטרי האחר שעמד לרשותנו.

יואב קיש: גם אם היית מעבירה מכתב בלי החתימות של 6 חברי כנסת, שליש ולא שני-שלישים דרך אגב, גם הייתי עורך דיון.

יואב קיש: אני חושב שהנושא ראוי וכדאי שנערוך דיון.

אורלי לוי אבקסיס: לזכותך ייאמר.

יוסי יונה: היו חברי כנסת, בואו נגיד בכנות, שאמרו לנו שהם לא מוכנים לחתום על המכתב כדי לא להסתכסך.

יואב קיש: חבר הכנסת יוסי יונה, את זה אני לא מקבל, ואגיד לך למה.

יואב קיש: אני חבר טוב מאוד גם של היושב-ראש יולי אדלשטיין וגם של המנכ"ל אלברט סחרוביץ, חבר טוב מאוד שלהם, וכאשר אני חושב משהו והם חושבים אחרת זה לגיטימי.

יואב קיש: הדיון הזה ייערך פה וזה מאה אחוז.

יואב קיש: יושב פה המנכ"ל, הוא מקשיב לכולם והוא יגיד את דברו, וזה גם בסדר, ואחרי זה אפשר יהיה להגיב.

יואב קיש: כך מתנהלים.

אורלי לוי אבקסיס: מסתבר שלא כל חברי הכנסת התנהלו כמוך.

יואב קיש: אני לא מקבל את זה.

אורלי לוי אבקסיס: גם אנחנו לא מקבלים את זה אבל אלה הדברים שקרו.

יואב קיש: הדיון יתבצע, וטוב שיתבצע, ואני שמח שהוא קורה פה בוועדה הזו, חד וחלק.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מודים על זה.

יואב קיש: חבר הכנסת גואטה, בבקשה.

יגאל גואטה: תודה, אדוני היושב-ראש, על הדיון.

יגאל גואטה: אני מודה ומתוודה שהדיון בנושא הזה מביא אותי לסף בכי.

יגאל גואטה: כפי שאמר יוסי יונה, זה זועק לשמים.

יגאל גואטה: כן אזכיר את ציונה, אפילו שהיא מבקשת בדחילו ורחימו לא להזכיר את השם שלה.

יגאל גואטה: אני אומר לכם, אתם יכולים לשאול אותה, היא נמצאת פה.

יגאל גואטה: כל פעם שאני ניגש אליה ומבקש כוס קפה, בטח ובטח בשעה 1 בלילה, אני מבקש ממנה סליחה.

יגאל גואטה: הנה היא פה והיא יכולה להעיד על זה.

יגאל גואטה: אני מרגיש צורך לבקש ממנה סליחה, ואני עושה את זה פעם אחר פעם.

איילת נחמיאס ורבין: שלא לדבר על 3 לפנות בוקר.

יגאל גואטה: אמרתי, בטח ובטח ב-2-3 לפנות בוקר.

יגאל גואטה: אני מרגיש שאני צריך לבקש ממנה סליחה.

יגאל גואטה: אני לא רוצה שיישמע, גם כי אני חושב שזה לא לטובת העניין, כביכול אנחנו בצד של המוסריים, בצד של הרחמנים, ואילו הצד השני זה הצד של הרעים, חס ושלום.

יגאל גואטה: כולם חושבים אותו דבר בנושא הזה.

יגאל גואטה: הייתה לי שיחה אישית עם המנכ"ל ואני חושב שהוא מבין את הדברים ורואה את הדברים עין בעין.

יגאל גואטה: נכון שיש מגבלות כלשהן, אבל ברור שלא יכול להיות שיש פה אישה – אם שואלים אותי מה זה כנסת אני אומר: ציונה, זה בשבילי כנסת.

יגאל גואטה: אני רואה אותה בכל מקום.

שלי יחימוביץ': אתה לא אומר יושב-ראש הכנסת יולי אדלשטיין?

כמו ספיידרמן: אני חושב שזו קצת בושה לנו, לכולנו, ואני לא רוצה להגיד אם זה להנהלה, למנכ"ל, לנו חברי הכנסת.

כמו ספיידרמן: זו בושה לנו שאישה שעובדת פה 13 שנים עדיין צריכה לעבוד בחברה חיצונית, גם אם לא קוראים לה "כוח אדם", אבל זו חברה שמידי פעם מתמודדת פה במכרז, וציונה צריכה בכל פעם מחדש לחשוב האם היא כן תהיה או לא תהיה, וכל החיים שלה היא תהיה מתנדנדת, אם כן תהיה עבודה או לא תהיה עבודה.

כמו ספיידרמן: זו תעודת עניות לכולנו.

כמו ספיידרמן: זה שלא הזמינו אותם ליום האישה זה בושה וחרפה לכולנו.

כמו ספיידרמן: אני לא מלין על אף אחד אבל לא יכול להיות – ושמעתי תשובות שיש בעיה מבחינה חוקית להזמין אותם כי זה יום השתלמות.

כמו ספיידרמן: זה באמת מעליב, התשובה יותר מעליבה מהמעשה עצמו.

כמו ספיידרמן: אם יש מעמד האישה בכנסת – זה הנשים האלה.

כמו ספיידרמן: אותן צריך להזמין בראש ובראשונה ליום האישה ולכבד אותן ולשים אותן על ראשנו.

אורלי לוי אבקסיס: להעצים אותן.

יגאל גואטה: ממש כך.

יגאל גואטה: הן הראשונות שצריך להזמין אותן ולעמוד כל חברי הכנסת ולהצדיע לנשים הללו.

יגאל גואטה: אני מבין שלא כל מי שעובדת חצי שנה או שנה צריך ישר לקלוט אותה בכנסת ואני לא רוצה להיסחף, כי "תפסת מרובה – לא תפסת".

יגאל גואטה: אבל אם ייקחו את העובדות שעובדות פה 10 שנים או 13 שנים, שנים רבות מאוד, ויעבירו אותן להיות עובדות הכנסת, והיה זה שכרנו.

יגאל גואטה: אחרי זה אני יכול כבר להתפטר.

יגאל גואטה: אם זה כל מה שעשיתי בכנסת – דיינו.

יגאל גואטה: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: יש לך עוד הרבה לעשות.

יגאל גואטה: אבל זה הרבה שלא עשינו, זה הרבה שבמשך שנים לא נעשה פה.

רועי פולקמן: חברת הכנסת יחימוביץ, כמי שעסקה ועוסקת רבות בנושא עובדי קבלן, בבקשה.

שלי יחימוביץ': יש לי הערה לחברתי חברת הכנסת אורלי לוי בעניין השיר של אורי אורבך, שגם אני מתגעגעת אליו מאוד.

שלי יחימוביץ': השיר שלו כבר לא רלוונטי לימינו אלה, כי היום כשלא מגיעה עובדת הניקיון בבוקר המעסיק בפועל שלה בכלל לא יודע שהיא לא הגיעה, כי היא שייכת כבר לחבילת עבודה, לסל שירותים – אגב, זה קניית שירותים כפי שקונים נייר טואלט או ציוד משרדי – ותופיע עובדת אחרת בלי שהוא יידע בכלל שהעובדת מתה.

שלי יחימוביץ': לכן היא יכולה למות והיא יכולה ללדת ילד והיא יכולה להיות מפוטרת והאדם שאותו היא משרתת באופן יום-יומי לא יידע בכלל שזה קרה כי במסגרת אותה חבילת שירותים הוא יקבל תחליף בלתי נראה לעין שאין לו שם.

שלי יחימוביץ': העובדה שבכלל המעסיק יודע את השם של העובדת, גם זה כבר הופך להיות נדיר יותר ויותר.

שלי יחימוביץ': וגם תוספת לדברי חברי חבר הכנסת יוסי יונה, לא רק שקרה הדבר המטורף הזה, כאשר לא אישרו לכם דיון מהיר כי הכנסת מנועה מלדון בענייני העובדים, אלא שהעובדים, בעקבות טיפול שלי בכל מיני מקרים שקשורים לעובדי הכנסת, קיבלו הנחיה מלשכת המנכ"ל שאוסרת עליהם לפנות לחברי הכנסת בבעיות שקשורות אליהם.

שלי יחימוביץ': כלומר אנחנו אמורים לטפל בבעיות של עובדים בכל מגזרי המדינה וחלקיה אבל העובדים כאן, שאנחנו מסתכלים עליהם בעיניים, העובדים והעובדות, במקרה ההנחיה הזאת הגיעה אחרי כמה דברים, אבל ספציפית היא הגיעה אחרי שפניתי בתהייה למה מאבטחים בני העדה הדרוזית שמשרתים כאן

שלי יחימוביץ': על פני שנים לא נשלחים לעולם לקורס קצינים, לעולם.

שלי יחימוביץ': משרתים כאן על פני שנים, דורות.

שלי יחימוביץ': מאבטחים אחרים נשלחים מידי פעם במסגרת הקידום לקורס קצינים.

שלי יחימוביץ': באופן ספציפי פניתי בעניין הזה.

שלי יחימוביץ': זה היה כנראה הקש ששבר את גב הגמל, כנראה אחרי התערבות מוגזמת של חברי הכנסת, רחמנה ליצלן, בגורלם של העובדים שאנחנו פוגשים כאן בכל בוקר ומשרתים אותנו ועושים עבודתם נאמנה, הם קיבלו הנחיה לא לפנות לחברי הכנסת.

שלי יחימוביץ': בהזדמנות החגיגית הזאת אני מבקשת, אדוני המנכ"ל, לחזור בכם מן ההנחיה הנואלת הזאת, שאנחנו לא מתכוונים לציית לה כמובן, וגם עובדים אם ייכפה עליהם דבר כזה- - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל כל אזרח יכול לפנות אלינו.

אורלי לוי אבקסיס: הם אזרחים ומותר להם מה שמותר לכל אזרח.

אלברט סחרוביץ: יש אבחנה בין מה שעובד יכול לדבר עם חברי הכנסת ומה שלא.

אלברט סחרוביץ: אתייחס לזה.

שלי יחימוביץ': אה, יש אבחנה, הם צריכים לבוא אלינו עם נושאי שיחה מוכנים מראש?

שלי יחימוביץ': אסור לנו לשוחח איתם כאל בני אדם ואסור להם לתנות באוזנינו את צרותיהם.

שלי יחימוביץ': יש נושאים שאסורים על עובדי הכנסת בשיחה עם חברי הכנסת.

שלי יחימוביץ': אלוהים אדירים, אתם לא מבינים מה אתם אומרים כאן?

שלי יחימוביץ': זה משתלב יפה מאוד עם התשובה המחרידה שלך בעניין אי הזמנת העובדות.

שלי יחימוביץ': אתה כותב: "טענה זו אינה נכונה כלל ועיקר.

שלי יחימוביץ': הכנסת כלל אינה מעסיקה עובדי קבלן באמצעות המנגנון הקבוע בחוק העסקת עובדים על-ידי קבלני כוח אדם, התשנ"ו-1996.

שלי יחימוביץ': בדומה ליתר משרדי הממשלה גם הכנסת רוכשת שירותים באמצעות מיקור חוץ.

שלי יחימוביץ': מובן כי אין מדובר בהעסקה קבלנית כמשמעותה בחוק האמור.

שלי יחימוביץ': " סליחה, ציונה, היא פשוט נמצאת פה.

שלי יחימוביץ': ציונה היא לא עובדת קבלן, היא חלק מעסקת שירותים.

שלי יחימוביץ': אנחנו לא אמורים בכלל להכיר אותה.

שלי יחימוביץ': אנחנו רוכשים שירותים.

שלי יחימוביץ': ציונה אמורה להיות חלק מאותה חבילה שבה גם נרכשות הכוסות החד-פעמיות האלה, שאנחנו לא אמורים לדבר איתן ולשמוע את צרותיהן.

שלי יחימוביץ': כל התשובות המחרידות האלה לקוחות מעולם מושגים שמקומו לא יכירנו יותר.

שלי יחימוביץ': הוא גם לא קיים יותר בחקיקה.

שלי יחימוביץ': שורה של חוקים שחוקקנו כאן, האחרון שבהם הוא חוק שכר בכירים, שמחייב ששכר הבכיר לא יעלה על-פי 35 ממי שמשתכר את השכר הנמוך ביותר, כולל עובדי הקבלן, כולל העובדים של ספק השירותים.

שלי יחימוביץ': בכוונה הרי הכנסנו את זה.

שלי יחימוביץ': למה הכנסנו את זה?

שלי יחימוביץ': כי רכישת שירותים זה בסך הכול מנגנון מפלצתי כדי להתגבר על הפגם הזה שכתוב "כוח אדם", כי המילה "אדם" מוזכרת בחוק כוח אדם.

שלי יחימוביץ': לכן הכנסת "רוכשת שירותים".

שלי יחימוביץ': רכישת השירותים, כבר היא עוגנה גם בחוקים שאנחנו מחוקקים בעצם ימים אלה, ובטח הכנסת לא יכולה להיתלות בכך שלא מדובר בעובדי כוח אדם או עובדי קבלן אלא בחלק מחבילת שירותים.

שלי יחימוביץ': פשוט מבייש אותי לשבת כאן ולדבר על זה מהתחלה.

שלי יחימוביץ': אני כבר 10 שנים בכנסת.

שלי יחימוביץ': ביום הראשון שלי בכנסת פגשתי את המנקה.

שלי יחימוביץ': הגעתי מוקדם מדי, לא ידעתי שמגיעים מאוחר יחסית לכנסת, פגשתי את מי שמנקה את החדר שלי והיא סיפרה לי שהיא כבר 11 שנים עובדת בחצי משרה ומרוויחה 1,100 שקל לחודש, אישה בגילי בדיוק.

שלי יחימוביץ': ואז טיפלתי בעניינה והיא נקלטה, לשמחתי, והיום היא עובדת מן המניין בכנסת, ויחד איתה נקלטו עוד 7 נשים לעבודה ישירה בכנסת.

שלי יחימוביץ': למה הן נקלטו?

שלי יחימוביץ': כי הן היו עובדות ניקיון באגף הישן.

שלי יחימוביץ': באגף החדש קורה דבר מפלצתי במיוחד, והוא שבשיטת ה-BOT, שבה הכנסת קיבלה בניין, היא לא נאלצה לשלם עליו הרבה כסף אלא להחזיר את ההשקעה באמצעות רכישת חבילות שירותים, שאותה חברה שבנתה את הבניין היא גם תספק את השירותים.

שלי יחימוביץ': כלומר, אנחנו שילמנו על הבניין היפה הזה שאנחנו יושבים בו – לא אנחנו, אני עוד לא הייתי אז חברת הכנסת, וגם כל האנשים שיושבים כאן – בבשר של העובדות שמנקות כאן.

<חיים אבידור: לא נכון.

שלי יחימוביץ': כן נכון.

שלי יחימוביץ': זה נבדק.

שלי יחימוביץ': הוסבר לי שוב ושוב שאת העובדות של "שפיר" אי אפשר לקלוט להעסקה ישירה כי הן חלק מן העסקה של ה-BOT שבה הבניין הזה ניתן ורק 25 שנים אחרי חתימת החוזה יהיה אפשר לשחרר אותן מעבדות לחירות.

שלי יחימוביץ': אפשר לדבר על זה הרי שעות, אבל בסוף מדובר בבני אדם.

שלי יחימוביץ': תזמינו אותן להפקת האירוע הזה של עובדות הכנסת.

שלי יחימוביץ': לא נדבר על חוק חברות כוח אדם ועל קבלני שירותים, אבל בסוף אנחנו בני אדם שעובדים ביחד, שמסתופפים תחת אותה קורת גג.

שלי יחימוביץ': תזמינו אותם לאירועים שלנו.

שלי יחימוביץ': הרי זה דבר נוראי.

שלי יחימוביץ': זה גם לא יכבול אתכם בשום דבר, זה לא ייצור שום מכשלה משפטית, שום דבר.

שלי יחימוביץ': פשוט תהיו בני אדם.

אורלי לוי אבקסיס: מה שקרה עכשיו הרבה יותר מבזה.

רועי פולקמן: אעיר שיש כאן שני עניינים.

רועי פולקמן: אחד הוא היחס השווה, יחס לבני אדם, לדעת איך קוראים להם, להזמין אותם לאירועים, לתת להם מתנה לחג, והשני הוא הדיון על קליטה מלאה.

רועי פולקמן: כמובן יש פה התפלפלויות משפטיות, אבל בוודאי בעניין היחס אף אחד לא יחלוק.

עבדאללה אבו מערוף: עובדה שחלקו עליו.

שלי יחימוביץ': הנה, הוא מסביר לנו במכתב שלו.

רועי פולקמן: אני מניח שצריך למצוא כאן את הפתרונות החוקיים, אבל היחס – אדם שעובד כאן יום-יום צריך להתייחס אליו כעובד מן המניין, ביחס האישי.

רועי פולקמן: לגבי הדיון על הקליטה כעובדי הכנסת או אי-קליטה – זה דיון מורכב יותר.

איילת נחמיאס ורבין: אגיד לך למה, כי מה שבסוף מַבנה את היחס, אני לא חושבת שיש כאן מישהו מיושבי השולחן הזה, כולל עובדי הכנסת היקרים לנו מאוד, העובדים הקבועים של הכנסת, שמתנהג לא יפה לעובדים שאנחנו נתקלים בהם מידי יום, ובהם כמובן ציונה המלכה של כולנו.

אורלי לוי אבקסיס: הדרה זה התנהגות לא יפה.

איילת נחמיאס ורבין: זה מה שאנחנו מנסים להגיד.

רועי פולקמן: נאמר שהיחס גורר משמעויות משפטיות, אבל נתמודד עם זה.

רועי פולקמן: חברים, אני רוצה שכולם יספיקו לדבר כדי שגם נשמע תשובות.

רועי פולקמן: חבר הכנסת אבו מערוף, בבקשה.

רועי פולקמן: אבקש בקצרה כי חשוב מאוד שגם מנכ"ל הכנסת יוכל להתייחס, וגם חשב הכנסת ככל שירצה להגיב.

עבדאללה אבו מערוף: בקצרה.

עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב, תודה לחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס ולכל היוזמים.

עבדאללה אבו מערוף: זאת לא יוזמה.

עבדאללה אבו מערוף: היוזמה היא המצב המעוות שישנו.

עבדאללה אבו מערוף: צריך להתחיל לגמור את העניין.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו תובעים ודורשים שהעניין אכן יתוקן כפי שצריך.

עבדאללה אבו מערוף: לא צריך להכביר במילים ולספר את כל הסיפורים.

עבדאללה אבו מערוף: זה לא רק לא אנושי אלא לא מתקבל על הדעת שגם בכנסת הדברים יהיו לא אנושיים בכלל.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא מדבר רק על יום האישה הבין-לאומי ב-8 במרץ אלא בכלל, יחס אנושי הגון לבני אדם שעובדים אתנו ביחד.

עבדאללה אבו מערוף: איך זה מתקבל על הדעת?

עבדאללה אבו מערוף: עד עכשיו התייחסו כאילו עסקים כרגיל והעניין לא הוסדר.

עבדאללה אבו מערוף: לכן הישיבה הזאת, אנחנו תובעים שאכן ייצא ממנה לא רק מסר והצהרות ושהמנכ"ל ידבר אלא שיהיה מעשה, לקבוע מה לעשות, ואכן שהדברים יתוקנו לתמיד.

רועי פולקמן: תודה רבה.

רועי פולקמן: חברי הכנסת אייכלר, נחמיאס ורבין ותומא סלימאן, לפי סדר הרישום.

יגאל גואטה: רק נקודה קטנה אני רוצה להוסיף, ברשותך.

אחמד טיבי: כל שמות חברי הכנסת שהזכרת הם עובדי קבלן.

אחמד טיבי: ..

רועי פולקמן: אנחנו דורשים להיקלט כאן.

רועי פולקמן: ..

יגאל גואטה: תודה, אדוני היושב-ראש.

יגאל גואטה: משפט קצר, רק להסב את תשומת לב חברי הכנסת.

יגאל גואטה: מטבע הדברים כשיש דיון על עובדי קבלן או עובדי הסעדה היינו צריכים לראות פה ביציע 30 עובדים.

יגאל גואטה: אף אחת מהן לא הגיעה.

יגאל גואטה: הן פחדו.

שלי יחימוביץ': בהוראת המנכ"ל, אסור להן.

יגאל גואטה: למה הן לא נמצאות פה?

יגאל גואטה: זו בעצמה תעודת עניות לנו.

אחמד טיבי: אם נבקש קפה לחברי הכנסת, רק אז הם יוכלו לבוא לפה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אדבר בקצרה יותר מכל אלה שדיברו לפניי אבל אני רוצה לומר משהו.

כתוב: רבותי, כל הדיון הזה חשוב מאוד, לא רק בגלל עובדי הקבלן בכנסת אלא בכל המשק הישראלי יש מערכת עיוותים נוראה שסובלים ממנה.

כתוב: אנחנו רואים את זה פה.

כתוב: אני רוצה לציין לשם שבח את חברי כנסת.

כתוב: הייתה פה עובדת קבלן שעמדה איפה שציונה עומדת עכשיו ובכל פגרה היו מפטרים אותה כדי שלא תהיה לה קביעות ולאחר הפגרה הייתה חוזרת.

כתוב: היא הייתה ממשפחה ענייה.

כתוב: הוחלף בעל המכרז והיא נשארה ללא עבודה.

כתוב: התגייסו חברי כנסת והיא התקבלה כעובדת הכנסת, וכולם מכירים אותה.

כתוב: לכן הדיון הזה על עובדות הכנסת חשוב כדי שהדבר הזה ישתנה בכל הארץ.

כתוב: יושבת פה מועמדת למזכ"ל ההסתדרות.

כתוב: אני לא רוצה להיכנס לעניין הפוליטי שם.

כתוב: יש לך הזדמנות, ועדי העובדים החזקים במדינה יצרו דור א' ודור ב' ומערכת משכורות שהיא לא פי 35 אלא אף בפער גדול יותר.

כתוב: אפילו בכנסת יש עובדים- - -

שלי יחימוביץ': ידידי היקר, לא חיכיתי להתמודדות להסתדרות כדי לעסוק בנושא הזה, בכל הכבוד.

שלי יחימוביץ': אני עוסקת בו כבר 20 שנים כחברת כנסת, ועוד לפני זה.

ישראל אייכלר: אפילו אם לא תיבחרי גם תמשיכי לעסוק בזה.

שלי יחימוביץ': זה לא יקרה.

שלי יחימוביץ': החלק הראשון לא יקרה, החלק השני יקרה.

ישראל אייכלר: בכנסת עצמה יש עובדים ועובדות שמקבלים משכורות פי כמה וכמה מאותה עובדת שהזכרת, ולא רק בכנסת, בכל משרדי הממשלה, בכל מוסדות המדינה, בכל הבנקים.

ישראל אייכלר: בפרט נשים חרדיות שעובדות ביחד עם נשים אחרות באותה עבודה, השכר שלהן כמעט 50% מן האחרות.

ישראל אייכלר: יש מערכת שכר מעוותת.

ישראל אייכלר: כפי שהקומוניזם רצה לעשות את כולם שווים והקפיטליזם רצה לעשות שהעשיר יישב כמו מלך וכולם צריכים להיות עבדיו, שניהם כשלו.

שלי יחימוביץ': בקיצור, אתה סוציאל-דמוקרט.

עבדאללה אבו מערוף: אז מה אתה מציע?

עבדאללה אבו מערוף: סוציאליזם?

רועי פולקמן: חבר הכנסת אייכלר, אם תגיד שאתה סוציאל-דמוקרט זו תהיה הכותרת של הדיון היום.

שלי יחימוביץ': גם הם היו יהודים.

ישראל אייכלר: כולל פיצויים.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע כמה פעמים מופיע המשפט "זכור כי גר היית בארץ מצרים"?

אורלי לוי אבקסיס: יותר פעמים מאשר הוזכרו עשרת הדברות.

ישראל אייכלר: לכן אני אומר, הדיון חשוב.

ישראל אייכלר: חייבים מפה לצאת ולהפסיק את ההפליות בין עובדים, לא דור א' ולא דור ב' ולא ועדים חזקים וועדים חלשים.

ישראל אייכלר: ברגע שהוועדים החזקים יקבלו את הכול, במחיר הזה יושבים חברי ועדי עובדים במקומות תעשייה ואומרים לבעלים: "אתה יודע מה, תעשה מיקור חוץ ותביא שירותים בזול".

ישראל אייכלר: כל מה שהוזכר כאן הוא בהסכמת ועדי עובדים.

ישראל אייכלר: לכן בכל זה צריך לעשות מהפך.

ישראל אייכלר: לא מהפכה סוציאליסטית, לא מהפכה קפיטליסטית אלא מהפכה יהודית.

ישראל אייכלר: תודה.

רועי פולקמן: שלי יחימוביץ, לא הצלחנו להוציא ממנו אמירה.

שלי יחימוביץ': להיפך, קיבלנו מכה נגד העבודה המאורגנת.

שלי יחימוביץ': אני מוחה על זה.

שלי יחימוביץ': הסיפה לא הייתה במקום.

אורלי לוי אבקסיס: הוא רצה להרחיב את העבודה המאורגנת.

ישראל אייכלר: להרחיב את העבודה המאורגנת, ליישר אותה ולעשות בה צדק, "צדק צדק תרדוף".

יגאל גואטה: היה חסר רק שתגיד שאתה רוצה להתמודד להיות יושב-ראש ההסתדרות.

יגאל גואטה: ..

איילת נחמיאס ורבין: יש בזה משהו מאוד-מאוד מכאיב.

איילת נחמיאס ורבין: אני מוכרחה להגיד לכם, אין לי טענות למנכ"ל הכנסת הנוכחי.

איילת נחמיאס ורבין: זה משהו היסטורי שקוּבע כאן וכך הכנסת מתנהלת כבר לאורך יותר מדי שנים.

איילת נחמיאס ורבין: אני מודה ומתוודה שלא הגיוני בעיניי שבבית שממנו יוצאים החוקים במדינת ישראל, גם אם יש לזה עלות – ויש לזה עלות תקציבית – לא נראה לי הגיוני שיהיו פה עובדי ועובדות קבלן.

איילת נחמיאס ורבין: אני מצטערת, כך זה נראה בעיניי ניהולית ועניינית.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שהבעיה של עובדי קבלן שהתחילה להתפתח בשירות הציבורי והממשלתי, שמורה אחד יכול לקבל את השכר שלו ממשרד החינוך ומורה אחר מקבל את שכרו מעמותה, ועובד סוציאלי אחד עובד דרך משרד הרווחה ועובדת סוציאלית אחרת מקבלת את שכרה דרך עמותה.

איילת נחמיאס ורבין: פעמים רבות אנחנו באים בטענות אל המגזר העסקי, ובצדק, אבל סלחו לי, "מיאה קולפה", קודם כול נסתכל על המגזר שבו אנחנו נמצאים ובו אנחנו עובדים ובואו נסתכל על הבית שבו אנחנו חיים.

איילת נחמיאס ורבין: ראינו את היחס שהראו פה לציונה, שהיא אהובת ליבנו, אבל היא לא היחידה.

איילת נחמיאס ורבין: יש כאן עוד המון עובדות ועובדים שכולנו אוהבים אותם, שאנחנו חיים איתם ביום-יום, רואים בהם חלק בלתי נפרד מאתנו וחלק בלתי נפרד ממה שאנחנו צריכים כדי לשרוד פה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל העירה עאידה תומא סלימאן קודם בשקט, כאשר חבר הכנסת גואטה אמר, בצדק, שב-1 בלילה או ב-2 בלילה או ב-3 בלילה אנחנו באים בדחילו ורחימו ומבקשים "תעשי לנו קפה", הדבר הקשה במיוחד זה לראות את ציונה למחרת פה ב-8 בבוקר, או את קווין למחרת פה ב-8 בבוקר, אחרי שהם עברו פה "לילה לבן", כי אנחנו עוד יכולים קצת "להתמרח" ולהגיע שעה אחת מאוחר יותר אבל הם לא יכולים לעשות את זה.

ולהגיד לעצמנו: בסופו של דבר אנחנו יודעים דבר אחד, אנחנו מסתכלים על האנשים האלה – אלברט סחרוביץ, זה לא התחיל אצלך או אצל יולי אדלשטיין.

ולהגיד לעצמנו: אני מסתכלת גם על חיים אבידור, אני לא יודעת אם זה כפי ששלי יחימוביץ מתארת, אני סומכת עליה כי היא בדרך כלל בודקת דברים עד הסוף.

ולהגיד לעצמנו: אבל בסוף אני מסתכלת במראה ואומרת לעצמי: האם אנחנו יכולים לסבול את זה או לא יכולים לסבול את זה?

ולהגיד לעצמנו: אני רוצה הערה אחת אחרונה.

ולהגיד לעצמנו: יסלחו לי עכשיו לרגע עובדי הקבלן של המזנון והניקיון.

ולהגיד לעצמנו: יש כאן מנהלות סיעה ועובדות סיעה.

ולהגיד לעצמנו: לאורך השנה האחרונה גיליתי בכמה מקרים – לצערי במקרים העצובים מגלים את זה – שכאשר נפטר מישהו מקרובי משפחתן: אח, אחות, אמא, הורה, אף אחד בכנסת לא יודע על כך.

ולהגיד לעצמנו: אם אני לא מתחילה להפיץ שמנהלת הסיעה שלנו איבדה את אחיה, מתקשרת למי שצריך, למי שאני יודעת שקרוב אליה ושחשוב לה שיבוא, אף אחד לא יודע.

ולהגיד לעצמנו: אגב, אמר את זה חבר הכנסת פולקמן קודם לגבי איך אנחנו מתייחסים.

ולהגיד לעצמנו: הנה, זה מסוג הדברים.

ולהגיד לעצמנו: למה לא להודיע?

ולהגיד לעצמנו: שהכנסת תדע שמישהו מהאנשים שאנחנו עובדים אתו יום-יום איבד מישהו מיקיריו.

רועי פולקמן: את צודקת.

רועי פולקמן: צריך רק להפריד בין עובדי המפלגות לעובדי הכנסת.

רועי פולקמן: אפשר להגיד: לגבי היחס זה משהו אחר, אבל הם לא עובדי הכנסת.

איילת נחמיאס ורבין: נכון, בגלל זה אמרתי שאי אפשר לפרק את הדבר הזה לגמרי.

שלי יחימוביץ': אגב, רק בשביל הצדק ההיסטורי, היה כאן מנכ"ל כנסת שכן היה מודע לנושא וקלט חלק מן העובדות.

שלי יחימוביץ': מדובר באבי בלשניקוב שהיה ער לזה וקלט כמה שיותר עובדות ניקיון ועובדות קבלן שהיה אפשר.

שלי יחימוביץ': הדבר הזה נקטע בידי מנכ"לי כנסת שבאו אחריו, שהם בריאקציה בכלל לדבר הזה.

אורלי לוי אבקסיס: רק נזכיר שההתגייסות של חברי הכנסת וסגני היושב-ראש בכנסת השמונה-עשרה הביאה לכך שלא יהיו פיטורים מחזוריים בכל יציאה לפגרה ובכל חופשה, ונאבקנו במנכ"ל הכנסת דאז וביושב-ראש הכנסת דאז, שנפגע פגיעה אישית מכך שאחת מן העובדות הלינה ופנתה אלינו.

אורלי לוי אבקסיס: היה לנו מאבק לא קל והצלחנו שם.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שבעצם ההתנהלות של הנשיאות, לא לאשר לנו דיון מהיר, אני חושבת שהנזק התדמיתי שנעשה לכנסת וליושב בראשו הוא נזק בל יתואר כי עכשיו אנחנו נדרשים לזה כאילו אנחנו מגיני החלשים ומי שיושב-בראש הוא אותו קלגס שבא ודורס ברגל גסה.

אורלי לוי אבקסיס: זו המציאות.

אורלי לוי אבקסיס: אתם יודעים מה, גם בשביל המשחק הפוליטי, תעצרו רגע ותחשבו.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא יישאר כך, אנחנו לא ניטוש את המאבק הזה, אבל כדאי לדעת מתי אתם תצטרפו למאבק הזה כי לאורך זמן זה לא יעבוד לטובתכם.

רועי פולקמן: תודה.

רועי פולקמן: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: למען האמת, הרבה דברים שתכננתי לומר נאמרו כבר.

עאידה תומא סלימאן: גם אני פניתי בזמנו במכתב ליושב-ראש וגם למנכ"ל בעניין הצטרפות העובדות ליום שנעשה לעובדות הכנסת לרגל 8 במרץ.

עאידה תומא סלימאן: לתדהמתי לא קיבלתי תשובה עדיין אני רוצה להגיד, כשאנחנו מעלים את הנושא הזה יש לו שני פנים.

עאידה תומא סלימאן: יש את היחס האנושי, יש את היחס המקבל, יש את היחס שכולנו מחויבים אליו, גם אנו כחברי הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: לפני רגעים כשאמרה חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין שבטוח כולנו מתייחסים בצורה אנושית ויפה – אני לא הייתי חותמת על זה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן שנכיר עוד שמות פרט לציונה, שנכיר את השמות גם של הנשים שמנקות אצלנו, כל אחד בחדר שלו.

עאידה תומא סלימאן: רבים מאתנו לצערי הרב לא רואים אותן, הן שקופות לגמרי בעיניהם, גם עובדות המזנון וגם עובדות הניקיון.

עאידה תומא סלימאן: בשנה שעברה עוד הייתי חברת כנסת חדשה לרגל 8 במרץ.

עאידה תומא סלימאן: לתומי עשיתי איזו יוזמה, קניתי פרחים וחילקתי בבוקר לעובדות המזנון ובירכתי אותן לרגל 8 במרץ.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד לכם, את הבעות הפנים שראיתי אצל העובדות שקיבלו את הפרח לא אשכח בחיים שלי.

עאידה תומא סלימאן: זה היה הפתעה טוטלית, הן לא ציפו לזה.

עאידה תומא סלימאן: הן כל-כך שמחו על המחווה הזאת ואמרו את זה, אמרו לי שבפעם הראשונה מישהו זוכר אותן, ואני שמחתי.

עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שהיו לפניי אנשים שזכרו אותן אבל לפעמים צריך לעשות צעד כדי שיראו את זה.

עאידה תומא סלימאן: כאשר אנחנו מעלים את זה, ואני שומעת שהיו ניסיונות קודמים שצלחו, אנחנו מעלות את זה כאשר זו המגמה גם של שר האוצר וגם של שר הבריאות, וגם יש גישה שמכריזים יום ולילה על עוד קבוצה של עובדות ניקיון בבית-חולים מסוים שהפכו לעובדות מן המניין.

עאידה תומא סלימאן: קראתי לפני שבוע שהשר דרעי פתאום שאל והבין שמי שהגישה לו קפה במשרדו לאורך שנים היא עובדת קבלן, הוא הוציא מייד הוראה והיא נתקבלה לעבוד בתוך המשרד.

עאידה תומא סלימאן: אני שואל את עצמי, אנחנו בית המחוקקים שאמור להוות דוגמה.

עאידה תומא סלימאן: למה אנחנו נלחמים, או למה צריך להילחם ברעיון הזה של לקבל אותן כעובדות בתוך הכנסת?

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שזה תהליך ואני יודעת שזה דורש תקציב.

יוסי יונה: זה לא תקציב.

יוסי יונה: המון פעמים העסקה ישירה אפילו יותר זולה ממיקור חוץ.

אלעזר שטרן: נכון, זה בירוקרטיה שאנחנו קבענו.

עאידה תומא סלימאן: אני מתכוונת לחלק מן התשובות שאולי נקבל.

אורלי לוי אבקסיס: את יודעת, יש פערי תיווך גם בזה.

עאידה תומא סלימאן: אם אנחנו, בית המחוקקים, רוצים להעביר איזשהו מסר, צריך להעביר מסר ברור, שסוף-סוף במשק במדינת ישראל הבינו שאי אפשר להמשיך את העבדות המודרנית הזו.

עאידה תומא סלימאן: בעניין האיסור על עובדים לדבר אתנו, אני יודעת שיש אולי דברים שלא תרצו שידברו אתנו עליהם אבל השאלה היא, כאשר מוציאים צו כזה או הוראה כזו, קודם כול, האם זה הגנה עלינו כדי שלא יבלבלו לנו את המוח עם דברים?

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת לכם, אני לא רוצה הגנה כזו.

עאידה תומא סלימאן: אני כן רוצה שיבלבלו לי את המוח בעניינים האלה ובעניינים אחרים.

עאידה תומא סלימאן: אבל אם זה לטובת המערכת אז צריך לשאול שאלות.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן, דיברו על האירוע שהיה אפשר לצרף אליו את העובדות.

עאידה תומא סלימאן: למען האמת, אני לא יכולה להבין בכלל שום הסבר שניתן או יינתן בעניין צירופן ליום שמציין את 8 במרץ.

עאידה תומא סלימאן: אני לא יכולה להבין את זה, מה שתגידו, ואני מודה שכל ההסברים אצלי יפלו על אוזן לא ממש קשבת או משוכנעת.

אורלי לוי אבקסיס: מעניין אם ב-1 במאי יתנו להם לקחת חלק.

עאידה תומא סלימאן: אני יזמתי יוזמה אישית, לאחר שהבנתי שהן לא יוזמנו.

עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן שאנחנו כחברי הכנסת נבטא עמדה ברורה ונגיד: אנחנו מעריכות מאוד, אנחנו מוקירות את העבודה שאתן עושות.

עאידה תומא סלימאן: זה לא במקום המאבק שלנו על כך שתהיה העסקה ישירה וצודקת בתוך המשכן.

שלי יחימוביץ': ומחוץ לו.

עאידה תומא סלימאן: וכמובן גם מחוץ לו.

עאידה תומא סלימאן: אני יוזמת, ושמחתי לראות שחברי כנסת רבים הצטרפו, ואני מקווה שעוד יצטרפו, אנחנו נאסוף סכום כסף סמלי.

יואב קיש: למה לא פנית אליי?

עאידה תומא סלימאן: פניתי לכולכם, תבדקו עם העוזרים, ל-120 חברי הכנסת.

יואב קיש: ומה עם העוזרים?

יואב קיש: למה העוזרים לא?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו פה בדיון איך הממסד מקבל את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא באים לפתור את זה עכשיו בקיבוץ נדבות.

אורלי לוי אבקסיס: עאידה תומא סלימאן, הרעיון טוב, אבל בזה זה לא יכול להסתיים.

יגאל גואטה: קצת לוקה בחסר.

עאידה תומא סלימאן: אולי תצטרף עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: היוזמה היא שאנחנו מעצמנו קונים להן משהו סמלי מאוד.

שלי יחימוביץ': מתן הוא מתן בסתר.

שלי יחימוביץ': כשנותנים מתנות לא צריך לאשר את זה.

עאידה תומא סלימאן: ההפגנה היא של הערכתנו אליהן.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב אני כן רוצה שכולם יראו שאנחנו מעריכים את הנשים האלה ואת הגברים האלה.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: חברים, עוד לא שמענו את המנכ"ל ויכול להיות שיש עוד גורמים בכנסת שנרצה שיתייחסו.

יואב קיש: אני מבקש לקצר בדברים.

יואב קיש: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: האמת היא שהמאבק הזה לא חדש.

אחמד טיבי: הוא מרענן אבל הוא לא חדש, וזה עצוב.

אחמד טיבי: אני רוצה להזכיר לכם שניהלתי מאבק כדי להשיב לעבודה את אלכס, שהוא מלצר ערבי מאבו גוש שעבד במזנון הכנסת, שירת את כולם, ולאחר 20-25 שנים פוטר.

אחמד טיבי: אז לא ידעתי.

אחמד טיבי: לתדהמתי הוא בא אלי רועד ואמר לי: אבל אל תספר שפניתי אליך.

אחמד טיבי: אני לא עובד קבוע.

אחמד טיבי: אמרתי לו: חשבתי שאתה יותר קבוע מחברי הכנסת פה, עם הקשרים שיש לך, עם המערכת האנושית, יחסי האנוש שפיתחת, איך מתייחסים אליך אנשים במזנון הכנסת.

אחמד טיבי: הוא אמר: לא.

אחמד טיבי: הוא קיבל מכתב סיום עבודה.

אחמד טיבי: פניתי לכל מי שצריך בכנסת ואי אפשר היה להחזיר אותו.

אחמד טיבי: החתמתי יותר מ-60 חברי כנסת על עצומה להשיב אותו לעבודה ולקבל אותו לעבודה באופן קבוע ולא הצלחתי.

אחמד טיבי: אני חושב שזה אומר הכול.

אחמד טיבי: בדרך כלל יש כאן כנסת שהיא שקופה, מצולמת, מתוקשרת, רואים המון את חברי הכנסת, אבל יש אנשים שנמצאים כאן לפעמים יותר מחברי הכנסת מבחינת שעות העבודה והנוכחות ולא מכירים אותם או לא ממקדים בהם את תשומת הלב על העבודה הנפלאה שהם עושים.

אחמד טיבי: העובדים האלה, עובדות ועובדי הקבלן, הם הבולטים שבהם.

אחמד טיבי: לא בכדִי הוזכרה ציונה.

אחמד טיבי: אני לא מכיר מישהו שלא אוהב את ציונה.

אחמד טיבי: כנציג הרשימה המשותפת אני יכול לומר לכם שאם יש דבר טוב אחד בציונות זה ציונה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מוכנה להסכים על זה שהיא הדבר הכי טוב בציונות.

אחמד טיבי: אחרי כמעט 60 שנים אם מצאתי משהו טוב בכל זאת יש לכם נקודה טובה.

אחמד טיבי: אבל שימו לב איך אנשים מתייחסים אליה, איך היא מתייחסת אל העבודה שלה, והיא מודל, היא דוגמה של כולם.

אחמד טיבי: אני רוצה להזכיר עוד מגזרים.

יגאל גואטה: שים לב באיזו מהירות היא יצאה מכאן, היא מתביישת, כי המעמד מביך אותה.

אחמד טיבי: כולנו מדברים על אוכלוסיות מוחלשות בכנסת.

אחמד טיבי: למשל הייתה יוזמה – וזה דווקא דבר טוב לומר על הכנסת – לקלוט פה אנשים בעלי מוגבלויות.

אחמד טיבי: אני לא יודע כמה מכם מכירים את נדב'וש ואת אכרם.

אורלי לוי אבקסיס: ואת יעל היפה.

אחמד טיבי: אלה אנשים שאם אני לא אומר להם "בוקר טוב" בבוקר זה לא יום עבודה רגיל.

אחמד טיבי: לא רק זה, הם ביוזמתם גם פונים: "מה נשמע, אחמד?" הם השתלבו בחיי היום-יום של הכנסת.

אחמד טיבי: הסדרנים של הכנסת מתייחסים באדיבות אל האנשים.

אחמד טיבי: אני לא יודע מה תנאי העבודה שלהם אבל אנחנו יודעים מה תנאי העבודה של האנשים והנשים שאנחנו דנים בהם היום.

אחמד טיבי: זה לא אות כבוד של הכנסת, של הפרלמנט, שכך מתייחסים אל העובדים.

יוסי יונה: בלשון המעטה, אתה מתכוון.

אחמד טיבי: אני אדם של "אנדרסטייטמנט".

אחמד טיבי: ..

יגאל גואטה: תמיד שומר על כבוד הכנסת ויושביה.

אחמד טיבי: לכן אני חושב שאנחנו צריכים לעשות מעשה.

אחמד טיבי: אנחנו חייבים לשמוע את עמדת המנכ"ל וכדומה, אבל השורה התחתונה היא מה שנראה, מה שאנחנו מרגישים יום-יום.

אחמד טיבי: אני אומר לך, אדוני המנכ"ל, אדוני היושב-ראש, אנחנו לא מרגישים טוב עם עצמנו שזה המצב.

אחמד טיבי: אז אנחנו רוצים לתקן את המצב הזה.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: חבר הכנסת רועי פולקמן, בבקשה.

רועי פולקמן: בקצרה.

רועי פולקמן: דרך אגב, אמרת קודם, לדעתי חברי כנסת בקדנציה הראשונה הם גם סוג של מיקור חוץ.

רועי פולקמן: ..

איילת נחמיאס ורבין: למה אתה משתף עם זה פעולה?

רועי פולקמן: זה מעניין בעיניי.

רועי פולקמן: כאשר הייתי מנכ"ל ארגון סטודנטים באוניברסיטה העברית עשינו מאבק גדול בנושא עובדי הקבלן, ובאמת זה התחלק לשתיים, וחוויתי משהו קצת דומה בכנסת.

רועי פולקמן: אחד היה הטיפול בעובדים הקיימים.

רועי פולקמן: אני מניח שלא בגללי אבל יצא שכמה עובדי קבלן פנו אליי.

רועי פולקמן: עם השנים למדתי לקרוא תלושי משכורת ולזהות פערים ובאמת היו כמה מקרים של עיוותים, ניכוי שעות נוספות, ויצא לי מעת לעת לשוחח איתם.

רועי פולקמן: פעמים רבות אני עושה את זה ביוזמתי, שואל האם קיבלו או לא קיבלו, זה נשאר לי מימיי באגודת הסטודנטים.

רועי פולקמן: ובאמת כמה פעמים פניתי לחשבות וגיליתי שיש אדם שתפקידו לעשות בקרה על העניין הזה.

רועי פולקמן: בסך הכול הגיעו תשובות.

רועי פולקמן: באמת מצאנו גם אי-הלימה מסוימת בתשלומים לחלק מן העובדים.

רועי פולקמן: זה קרה גם פעם אחת במקרה של פיטורים שהיו לא כדין.

רועי פולקמן: אז בוודאי שקודם כול בעיניי הדיון הוא לגבי מי שעובדים פה, לדעת שהבקרה נעשית בצורה טובה והגונה.

רועי פולקמן: אני משוחח על זה לא מעט עם עובדות הניקיון.

רועי פולקמן: כמי שגר באזור ירושלים אני מגיע לכנסת פעמים רבות מוקדם בבוקר ויוצא לי לפגוש את עובדות הניקיון בבוקר ומידי פעם אנחנו משוחחים על זה.

מתחלק לשתיים: כרגע אני שם בצד את הדיון על המתנות כי גם העובדים שלנו חברי הכנסת, העוזרים הפרלמנטריים הרי לא מקבלים מתנה בחגים ואנחנו חברי הכנסת קונים להם מתנה בחגים.

מתחלק לשתיים: אני יכול להבין את זה.

מתחלק לשתיים: תפקידי כמעסיק שלהם לקנות להם מתנה, וכך אני גם נוהג.

מתחלק לשתיים: אני מפריד בין היחס, שבוודאי העוזרים הפרלמנטריים ברוב המקרים, למרות שהם ידברו בשם עצמם, אבל לעתים גם הם מרגישים עובדים מסוג ב' בכנסת, לבין הרובד השלישי, שהוא כל נושא הקליטה כעובדים מן המניין.

מתחלק לשתיים: פה זה דיון גדול.

מתחלק לשתיים: חברת הכנסת יחימוביץ, יש לי הרבה מה להגיד.

מתחלק לשתיים: לדעתי להסתדרות יש, אני חושב שהיא יודעת את זה- - -

יואב קיש: אתה כבר פונה לתפקיד הבא שלה?

רועי פולקמן: אני אומר בכלל, כמעצבת דעה.

שלי יחימוביץ': אתם מוזמנים להפנות אליי שאלות ובקשות.

רועי פולקמן: כמעצבת דעה גדולה בנושא ההסתדרותי, אני חושב שבוודאי עם שר האוצר הנוכחי – ואני יודע על דיונים כאלה שהתקיימו – אפשר היה לעשות מהפכה היסטורית בנושא עובדי קבלן, אבל זה דורש גם שינוי מסוים של כללי המשחק בנושא הוועדים, הגמישות התעסוקתית.

רועי פולקמן: הרי חלק מן הסיבות שמוסדות כמו הכנסת, האוניברסיטה ואחרים לא קולטים, כי יש לזה משמעויות.

רועי פולקמן: ככל שיהיו הבנות בין ארגוני העובדים לבין המעסיקים אני חושב שאפשר יהיה לייתר את הרעה החולה הזאת, שנקראת עובדי קבלן ומיקור חוץ.

רועי פולקמן: היא נוצרה בעקבות עיוותים אחרים שקיימים באופן התעסוקה, המדידה.

רועי פולקמן: ניהלתי בכנסת ועדה על נושא השירות הציבורי.

רועי פולקמן: אחד הדברים שעלה, שבשירות הציבורי יש עובדים טובים מאוד ועובדים טובים פחות.

רועי פולקמן: אם את ה-2% הטובים פחות בכל שנה אני לא יכול ליצור תחלופה בהם נוצרים עיוותים קשים במשק הישראלי, חוסר יעילות בשירות הציבורי ואני חושב שצריך לטפל בזה.

רועי פולקמן: אני מסכם.

רועי פולקמן: על היחס אי אפשר להתפשר.

רועי פולקמן: עובדי מיקור חוץ ואחרים, היחס שהכנסת נותנת להם צריך להיות שווה, בהשתתפות באירועים וכדומה.

רועי פולקמן: הגבול על ההעסקה, העובדה שהם לא עובדים, זה דיון אחר.

רועי פולקמן: וכמובן לאורך זמן הקליטה הקבועה שלהם כעובדים מן המניין – אני כמובן בעד, אבל זה דורש מהלך גדול יותר ברמה הלאומית.

רועי פולקמן: תודה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אחריו חבר הכנסת טרכטנברג ואז נשמע את המנכ"ל.

יואב קיש: בבקשה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד המנכ"ל, חבריי חברי הכנסת, לשמוע את הדברים האלה זה באמת הזוי איכשהו.

אוסאמה סעדי: כחברי כנסת חדשים שמכירים את כל הנפשות הפועלות, ואני לא רוצה להזכיר עוד פעם את ציונה כי אז היא באמת- - -

אורלי לוי אבקסיס: רק שלא יחשבו שציונה יזמה את הדיון הזה.

יואב קיש: או שהיא העובדת היחידה בכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: היא פשוט באה אתנו הכי הרבה במגע והיא אישה מקסימה.

אוסאמה סעדי: גם מבחינה משפטית הן לא עובדות קבלן.

אוסאמה סעדי: עסקתי בדיני עבודה במשך 25 שנים ואני מכיר את כל הפסיקה ואת כל המבחנים, גם את מבחן ההשתלבות.

אוסאמה סעדי: הן רק מקבלות את התלוש מהקבלן.

אלברט סחרוביץ: מן המעסיק.

אוסאמה סעדי: מן המעסיק, אבל הן עובדות בכנסת על-פי הוראות של הכנסת, הן משתלבות בעסק של הכנסת: לאיזו ועדה ללכת, מה לעשות, כל הדברים האלה.

אוסאמה סעדי: אלברט סחרוביץ, משפטית אני חושב שיש פה בעיה, אבל אנושית אני חושב שלא צריכים להיות בכנסת עובדים מסוגים שונים, עובדי כנסת והעובדים האלה גם במזנון וגם בניקיון.

אוסאמה סעדי: אני חושב שעלינו להתבייש על כך שאנחנו מגיעים למצב כזה.

אוסאמה סעדי: אין מילה אחרת לתאר את ההרגשה פרט למילה הזאת.

אוסאמה סעדי: אני חושב שצריך לתקן את העוול הזה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: חבר הכנסת טרכטנברג, בבקשה, ואחריו נשמע את מנכ"ל הכנסת.

מנואל טרכטנברג: אדוני היושב-ראש, אני יושב כאן בדיון הזה ואני חושב לעצמי שיש משהו שנע בין הפתטי לבין העצוב בדיון הזה.

מנואל טרכטנברג: למה?

מנואל טרכטנברג: יושבים פה חברי כנסת שיש ביכולתם לקבוע סדרי עולם במדינת ישראל.

מנואל טרכטנברג: אנחנו קובעים מי ילך לבית סוהר.

יואב קיש: לא, את זה השופט קובע.

יואב קיש: אל תגזים.

מנואל טרכטנברג: במובן של חקיקת חוקים.

מנואל טרכטנברג: ואנחנו יכולים להביא גז או לא להביא גז, לקבוע סדרי עולם במדינת ישראל.

מנואל טרכטנברג: ואנחנו חסרי אונים לגמרי אל מול כמה עשרות עובדי קבלן בכנסת, בביתנו.

מנואל טרכטנברג: אנחנו מתחננים ומשמיעים טיעונים, שהם "ילדים טובים" ו"אנא מכם, אולי בכל זאת, תראו איזה נחמדה היא" וכולי.

מנואל טרכטנברג: ובעוד שעה נלך למליאה, נדפוק על השולחן ונקבע מה קורה במדינת ישראל.

מנואל טרכטנברג: מה קורה לנו כאן?

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להזכיר שמה שקורה בבית הזה, ומה שלא קורה בבית הזה- - -

עבדאללה אבו מערוף: לא נקבע, לצערי הרב.

מנואל טרכטנברג: לא נכון.

מנואל טרכטנברג: הסמכות היא בידי חברי הכנסת.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להגיד לך איפה.

מנואל טרכטנברג: בין היתר, מי קובע את תקציב הכנסת?

מנואל טרכטנברג: מי מאשר את תקציב הכנסת?

מנואל טרכטנברג: יש ועדה מיוחדת של חברי הכנסת שמאשרת את תקציב הכנסת.

מנואל טרכטנברג: אני חבר באותה ועדה ואני מכה על חטא, אני אומר לכם בכנות.

מנואל טרכטנברג: אני הרי השתתפתי בישיבות ואני מנסה לעזור כל פעם בכיף, אלא מה, לא הייתי ער מספיק לסוגיה הזאת.

מנואל טרכטנברג: אם הייתי ער לסוגיה הזאת, האמינו לי שתקציב הכנסת לא היה עובר, אלא אם כן היה תיקון.

מנואל טרכטנברג: אני אומר לכם את זה חד-משמעית.

מנואל טרכטנברג: אנחנו יכולים לעשות את זה בהזדמנות הבאה.

מנואל טרכטנברג: כלומר, זה בכוחנו, אנחנו לא צריכים להתחנן.

מנואל טרכטנברג: זה מה שאני מנסה להגיד.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הם אומרים שאין לנו סמכות לדון בזה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה מבין את האבסורד?

מנואל טרכטנברג: הסמכות תבוא בעת הדיון על התקציב.

אורלי לוי אבקסיס: אבל העברנו עכשיו תקציב דו-שנתי.

אורלי לוי אבקסיס: לא נחכה עוד שנתיים.

מנואל טרכטנברג: אני אומר לכם, אני מכיר מספיק.

מנואל טרכטנברג: אני הייתי מעסיק בעצמי, הייתי יושב-ראש ות"ת שמעסיק לא מעט עובדים.

מנואל טרכטנברג: אני יודע שיש בעיה של העסקה במדינת ישראל בעקבות הדברים שאמר רועי פולקמן, נכון מאוד, אבל תרשו לי להגיד, העולם הוא לא אפס ואחד, העולם הוא לא: או עובדי קבלן או קביעוּת לנצח.

מנואל טרכטנברג: אין זה כך.

מנואל טרכטנברג: יש כיום, גם במגבלות החוק וגם במגבלות של איגודי העובדים, אפשרויות ביניים.

מנואל טרכטנברג: אני לא חושב שכל מי שמתחיל לעבוד למחרת צריך לקבל קביעוּת לנצח, אני לא שם.

מנואל טרכטנברג: שוק העבודה השתנה בעולם ואנחנו לא צריכים לחזור אחורה, אבל יש גם דרכים אחרות.

מנואל טרכטנברג: לסיכום, אני מפציר בכם, אלברט סחרוביץ וחיים אבידור, לבוא עם הצעות קונקרטיות לצורות ביניים של העסקה – אני יכול לפרט, לא בהזדמנות הזאת, אני מוכן להיפגש אתכם ולדבר על העניין הזה – כדי לתת לזה מענה.

מנואל טרכטנברג: לא ייתכן שנשאיר את המצב הזה כפי שהוא, כי מה שקורה או לא קורה בכנסת מקרין על כל המשק והחברה בישראל.

מנואל טרכטנברג: זה אמירה ערכית ומוסרית.

מנואל טרכטנברג: זה לא העניין של כמה זה עולה או עד כמה יש לך גמישות ניהולית כזו או אחרת.

מנואל טרכטנברג: להעסיק אנשים עם מוגבלויות זה לא הדבר הכי יעיל וחסכוני שיש, אבל זה דבר אדיר בשביל החברה הישראלית, וכך גם כאן, על אותו משקל.

מנואל טרכטנברג: ודבר אחרון בעניין השתתפות בכנסים, יש לי הצעה.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה שכל חבר כנסת יקבל רשימה של מספר עובדי קבלן ולקראת כל אירוע בכנסת שהוא טקסי יוציא מלשכתו או מלשכתה הזמנה אישית לעובדים האלה להשתתף בטקס.

מנואל טרכטנברג: את זה לא יכולים למנוע מאתנו.

שלי יחימוביץ': למה זה לא יהיה מבני?

שלי יחימוביץ': למה זה צריך להיות וולונטרי?

אורלי לוי אבקסיס: ומי ייתן להם חופשה ומי יסדיר את העניין?

מנואל טרכטנברג: עד שיימצא פתרון לדבר הזה.

שלי יחימוביץ': תוך שנייה אפשר למצוא פתרון.

מנואל טרכטנברג: אם אין פתרון מובנה, יש פתרון אחר.

מנואל טרכטנברג: אנחנו צריכים לפעול כפי שאמרה עאידה תומא סלימאן כדי לדאוג גם למתן שי לחג.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: סיימנו לשמוע את רוב חברי הכנסת.

יואב קיש: נשארו לנו חברי הכנסת אלעזר שטרן ועליזה לביא שידברו אחרי המנכ"ל.

יואב קיש: הם רצו לשמוע אותו קודם.

יואב קיש: שמענו פה הרבה דברים מחברי הכנסת.

יואב קיש: אדוני המנכ"ל, אשמח לשמוע את התייחסותך, בבקשה.

אלברט סחרוביץ: תודה, אדוני היושב-ראש, שלום לכולם.

אלברט סחרוביץ: שמעתי בקשב רב את טענותיכם, בקשותיכם והערותיכם.

אלברט סחרוביץ: אני די ותיק בבית הזה, כפי שאתם יודעים, בתפקידים שונים, ומכיר את זה.

אלברט סחרוביץ: זה אכן לא תופעה חדשה.

יגאל גואטה: אתה לא מיקור חוץ.

יגאל גואטה: ..

אלברט סחרוביץ: לא, אני לא מיקור חוץ, אני לא מהעובדים הארעיים שהתייחס אליהם חבר הכנסת אחמד טיבי.

אלברט סחרוביץ: ברור לכם שלכל חבר כנסת וחברת כנסת ששאלו כאן אני יכול להתייחס באופן אישי, אבל אתייחס לעיקר הדברים.

אלברט סחרוביץ: אני כן מתחבר למה שאמר חבר הכנסת טרכטנברג, זה נכון, יש לכם סמכות לאשר את תקציב הכנסת, רק אני מודיע לך, אני מודיע ליושב-ראש הוועדה המשותפת שאחראית על אישור תקציב הכנסת, שבפעם הבאה אם תעלו את הנושא הזה כחלק מאישור תקציב הכנסת תצטרכו לאשר עוד 500 תקנים לכנסת.

אלברט סחרוביץ: תחשבו על זה לפני שאתם זורקים רעיונות לאוויר.

אלברט סחרוביץ: עוד 500 תקנים, אפרופו השיחות שאתה ואני ניהלנו.

מנואל טרכטנברג: אבל זה לא מה שאמרתי.

אלברט סחרוביץ: שמעתי אתכם, עכשיו תקשיבו לי.

אלברט סחרוביץ: קודם כול, הנה אני אומר את זה, ואתם שמעתם את זה וזה כתוב, אין עובדי קבלן בכנסת, אין.

אלברט סחרוביץ: לא פלפולים משפטיים, לא משחק מילים.

אלברט סחרוביץ: אין עובדי קבלן בכנסת.

אלברט סחרוביץ: לא משפטית אלא גם מהותית.

אלברט סחרוביץ: יש בכנסת חברות שנותנות שירותים.

אלברט סחרוביץ: הכנסת רוכשת שירותים.

שלי יחימוביץ': מה העובדים שלהם?

שלי יחימוביץ': תגיד מה הם.

יואב קיש: סליחה, שלי יחימוביץ ושאר חברי הכנסת, ישב פה אלברט סחרוביץ במשך שעה והקשיב לכולם בנימוס כמו כל אחד אחר.

יואב קיש: אני מבקש לפחות בכמה הדקות של תחילת הדברים שלו לא לקטוע אותו.

יואב קיש: אתן לכולם להגיב אבל בואו נשמור על סדר.

יואב קיש: 5 דקות תנו לו לדבר בשקט, אחרי זה ארשה לכולם להפריע.

יואב קיש: הוא לא יכול להתחיל דיון.

יואב קיש: זה לא שיושב פה חבר כנסת שמתחיל לענות.

יואב קיש: אני רוצה לשמור גם על המעמד של חברי הכנסת, קודם כול, וגם על המעמד של מנכ"ל הכנסת.

יואב קיש: בבקשה, אלברט.

אלברט סחרוביץ: תודה רבה.

אלברט סחרוביץ: אני חוזר ואומר, אין עובדי קבלן בכנסת, לא היו עובדי קבלן בכנסת וגם לא יהיו עובדי קבלן בכנסת.

אלברט סחרוביץ: יש העסקה שמתבצעת באמצעות נותני שירותים.

אלברט סחרוביץ: דרך אגב, מדובר בחברות גדולות ומוכרות במשק, לא חברות כוח אדם, חברות שכולכם מכירים, שמעסיקות מאות ואפילו אלפי עובדים.

אלברט סחרוביץ: יש לעובדים האלה את מלוא הזכויות.

אלברט סחרוביץ: דרך אגב, למי שלא יודע, גם בכנסת לא כל העובדים מרוויחים 30,000 שקל.

אלברט סחרוביץ: יש גם עובדים קשי-יום בכנסת.

אלברט סחרוביץ: עובדי המשק לא מרוויחים הרבה.

אלברט סחרוביץ: גם פה לא כולם מרוויחים אותו דבר.

אלברט סחרוביץ: נכון שיש מה לעשות, ששירותי ההסעדה, שמשום מה מתמקדים שם, עובדי "שפיר", נכון, מה לעשות, תיאור עיסוקם, אופי עיסוקם לא מתגמל.

אלברט סחרוביץ: התגמול שלהם לא דומה למספרים שנזרקו פה, חבר הכנסת יונה, תבדוק את עצמך.

אלברט סחרוביץ: אנחנו לא מעסיקים פה בניגוד לחוק.

אלברט סחרוביץ: יש שכר מינימום במשק.

אלברט סחרוביץ: אנחנו מעסיקים על-פי כל הכללים.

אלברט סחרוביץ: מה שאמר חבר הכנסת פולקמן לגבי בקרה – נעשית בקרה.

אלברט סחרוביץ: יש עוד מה לשפר.

אלברט סחרוביץ: לגבי היחס, אמרתם שהם לא נמצאים פה.

אלברט סחרוביץ: אני לא מנעתי מן העובדים האלה להגיע.

אלברט סחרוביץ: מן הסתם כל אחד מהם כרגע טרוד בעבודתו.

אלברט סחרוביץ: אין לי בעיה שתזמינו את העובדים האלה אחד-אחד ותשאלו אותם לגבי היחס שלו הם זוכים מהנהלת הכנסת ומעובדי הכנסת.

אלברט סחרוביץ: הם חלק ממשפחת הכנסת לכל דבר ועניין מבחינת היחס.

יגאל גואטה: חוץ מכנסים שלא מזמינים אותם אליהם.

שלי יחימוביץ': אבל הם לא עובדים שלך.

שלי יחימוביץ': איך הם חלק מהמשפחה שלך?

אלברט סחרוביץ: כי הם נמצאים פה, מה לעשות.

שלי יחימוביץ': אה, אז הם קרובי משפחה.

שלי יחימוביץ': אני מכירה את המשפט הזה.

אורלי לוי אבקסיס: הם הילדים החורגים.

אורלי לוי אבקסיס: ..

יואב קיש: אמרת 500 עובדים.

יואב קיש: תפרט בבקשה לאילו עובדים אתה מתייחס.

אלברט סחרוביץ: משום מה בכל המתקפות, לטעמי הלא הוגנות, על הכנסת ועל יושב-ראש הכנסת ועל מנכ"ל הכנסת, לדורותיהם, בעניין הזה שוכחים.

שלי יחימוביץ': לא לדורותיהם.

שלי יחימוביץ': חלקם היו בסדר.

אלברט סחרוביץ: לדורותיהם, שוכחים דבר אחד, שאין פה רק עובדים של שירותי הסעדה.

אלברט סחרוביץ: יש לנו את ערוץ הכנסת, יש את ועדת הבחירות המרכזית.

אלברט סחרוביץ: הם עובדי מדינה, אבל מה לעשות, הם יושבים בתוך הבית הזה.

אלברט סחרוביץ: יש לנו גם, חברי הכנסת הם המעסיקים הכי גדולים אחרי הכנסת, יש פה את היועצים והיועצות הפרלמנטריים שאתם המעסיקים שלהם.

אלברט סחרוביץ: אתם מדברים על העסקה פוגענית אז תבדקו את עצמכם.

אורלי לוי אבקסיס: אבל ערכנו דיונים גם בנוגע לזה.

אורלי לוי אבקסיס: גם שיפרנו תנאים.

שלי יחימוביץ': אבל אסור להם לדבר אתנו.

יואב קיש: מי עוד?

יואב קיש: ערוץ הכנסת, ועדת הבחירות המרכזית, יועצים ויועצות לחברי הכנסת.

יואב קיש: מי עוד?

אלברט סחרוביץ: חברת השכרת רכב "שלמה סיקסט", מל"מ, מנהלי הסיעות.

אלברט סחרוביץ: כל אלה – תעשו סיכום של כולם על-פי הגדרתכם, על-פי מה שנאמר פה – הם עובדי קבלן.

אלברט סחרוביץ: אותו דבר.

עליזה לביא: אתה משווה את "שלמה סיקסט"?

אלברט סחרוביץ: את משווה עובדת משק לעובד לשכה משפטית?

אלברט סחרוביץ: מה לעשות, עובד משק מרוויח X ואילו עובד בלשכה המשפטית מרוויח Y.

שלי יחימוביץ': מה הקשר?

שלי יחימוביץ': זה שאתה צועק הופך אותך לצודק?

אלברט סחרוביץ: שתי החברות נותנות שירותים לכנסת, גם "שלמה סיקסט" וגם "שפיר", מה לעשות.

יואב קיש: לפני שאנחנו ממשיכים, איפה החשב?

יואב קיש: אני מבקש שתגדיר לנו, כי אחד הנושאים המהותיים הוא חילוקי הדעות האם מדובר בעובדי קבלן כהגדרתם בחוק.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת הערה קצרה.

אורלי לוי אבקסיס: ארבל אסטרחן תתקן אותי.

אורלי לוי אבקסיס: היום נוצרו מעמדות גם אצל עובדי הקבלן: עובדי קבלן כוח אדם ועובדי ספק שירותים.

אורלי לוי אבקסיס: כל הסיפור הזה של נותני השירותים נולד בגלל פסיקה של בית-המשפט, שהוכיחה שבין עובד קבלן ומעסיק מתקיימים יחסי עובד-מעסיק ולכן יש אחריות גם למזמין השירותים, כלומר לאותו מעסיק, קרי: הכנסת, שקונה שירותים מקבלן כוח אדם.

אורלי לוי אבקסיס: ואז ראו את זה במשרד האוצר ואמרו: שנייה, נעצור.

אורלי לוי אבקסיס: אם בית-המשפט קבע שיש העסקה או תנאים של העסקה אזי חל עליהם החוק, חוק הקליטה, כל ההטבות וכדומה של עובדים מן המניין לאורך זמן.

אורלי לוי אבקסיס: מה שקרה, שיצרנו יצור כלאיים חדש, מוחלש הרבה יותר מעובדי הקבלן.

יואב קיש: זה לא היה הערה, זה היה נאום.

יואב קיש: לא רציתי נאום.

יואב קיש: אמרת, הבנו את העניין.

אורלי לוי אבקסיס: שירותים זה משהו אחד וקבלן כוח אדם זה משהו אחר- - -

יואב קיש: אנחנו עוסקים פה, בין השאר, מה לעשות, יש גם משמעות משפטית לעניין.

יואב קיש: מי מהלשכה המשפטית של הכנסת יכול להתייחס לזה?

יואב קיש: אנחנו רוצים להבין את הנושא המשפטי, האם אותם עובדים צריכים להיות מוגדרים "עובדי קבלן", כן או לא.

<ארבל אסטרחן: לב העניין פה לא משפטי.

<ארבל אסטרחן: נכון אמר המנכ"ל, וגם כתב, שאותם עובדים בכנסת הם לא עובדי כוח אדם כמשמעותם בחוק אלא, כפי שנאמר כאן על-ידי חברת הכנסת לוי אבקסיס ואחרים, מדובר ברכישת שירותים.

<ארבל אסטרחן: הכנסת, כמו כל משרדי הממשלה, זה לא משהו חריג, והגופים הציבוריים, רוכשת סל של שירותים בתחומים שונים.

<ארבל אסטרחן: הכנסת החליטה שהיא לא מתמקצעת בהסעדה אז היא קונה את כל השירותים האלה מגורם אחר, וכנ"ל לגבי מחשוב וכנ"ל לגבי כל ההפעלה של האגף החדש, שם בכלל היו הסכמים, כפי שנזכר כאן, לגבי כל התחזוקה שלו.

<ארבל אסטרחן: הכנסת לוקחת על עצמה להבטיח מול אותם נותני שירותים שיובטחו זכויותיהם החוקיות של העובדים.

<ארבל אסטרחן: הדבר הזה נמצא גם בחוזים שהכנסת עושה איתם וגם בבדיקות שהכנסת עורכת.

<ארבל אסטרחן: הכנסת גם משתפת את העובדים בדברים שאפשר, כלומר אם יש אירועים בכנסת או דברים כאלה.

<ארבל אסטרחן: כאשר מגיעים לעניינים של השתלמויות ודברים חיצוניים, שם הדברים נערכים לעובדי הכנסת.

<ארבל אסטרחן: לא רק שבאמת, כפי שנאמר כאן, אסור לשתף אנשים שאינם עובדי הכנסת, אלא גם יש היגיון בכך שאם יש השתלמות שמלמדת את עובדי הכנסת כל מיני דברים זה ניתן לעובדים של הכנסת.

<ארבל אסטרחן: זו שאלה עקרונית, האם נכון במדינה לאפשר לגופים ציבוריים לרכוש את אותו סל שירותים מגורמים חיצוניים או שחייבים שהאנשים יהיו עובדי אותו גוף ציבורי.

<ארבל אסטרחן: זה לא דבר חריג, כפי שנאמר כאן גם קודם, זה לא משהו שהחל בשנים האחרונות.

<ארבל אסטרחן: לכן זה פחות עניין שלנו כלשכה משפטית.

<ארבל אסטרחן: אני יכולה להגיד שבלשכה המשפטית- - -

אורלי לוי אבקסיס: רכישת שירותים זה דבר חדש יחסית.

עבדאללה אבו מערוף: זה עקיפה של יחסי עובד-מעביד.

<ארבל אסטרחן: כלשכה משפטית כמובן יש ליווי צמוד לכל ההסכמים האלה ומבטיחים את הזכויות החוקיות של אותם עובדים.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי שאלה משפטית לגברת ארבל אסטרחן.

אורלי לוי אבקסיס: את אומרת – ואני מעריכה מאוד את דעתך, את יודעת את זה, זה לא חדש – שלא מתקיימים פה יחסים של עובד-מעביד בין הכנסת לבין אותם נותני שירותים.

אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה להוכיח שכן מתקיימים פה יחסים, אני יכולה להוכיח באמצעות המאבק שאותו קיימנו בכנסת השמונה-עשרה.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

אורלי לוי אבקסיס: כי הכנסת הכניסה לאותו מכרז תנאים להמשך העסקתם גם כאשר מתחלף הזוכה במכרז.

אורלי לוי אבקסיס: כלומר, באיזה אופן כן נוצרו יחסים, כי בנקודה הזו ראינו לנכון, מן הרמה הערכית, ליצוק תוכן לאותו הסכם שבא להבטיח שהעובדים האלה יישארו, כי אנחנו רואים בהם סוג של עובדים שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: לכן הנושא המשפטי פה הוא כבר שאלה משפטית חדשה שצריך להביא אותה אולי לבית-המשפט.

<ארבל אסטרחן: את צודקת.

<ארבל אסטרחן: מצד אחד רצו להיות הוגנים.

עבדאללה אבו מערוף: הם עובדים דרך מספק השירות, אבל הם נשארים.

אורלי לוי אבקסיס: יצרנו פה יחסי עובד-מעביד.

<ארבל אסטרחן: זה תמיד מין גבול.

<ארבל אסטרחן: זה תפר.

<ארבל אסטרחן: מצד אחד רוצים להיות הוגנים, להגיד לאנשים שלא יפוטרו, לתת להם זכויות, לשתף אותם באירועים, אבל אז נשאלת השאלה: האם הם הופכים פתאום לעובדים של הגוף?

שלי יחימוביץ': שיתוף באירועים הופך אותם לעובדים?

שלי יחימוביץ': הדבר הזה נפתר כבר מזמן, בכל מקום עבודה, בסקטור הפרטי, במקומות הכי קפיטליסטיים כבר מתנהגים בצורה נורמלית.

אורלי לוי אבקסיס: לא, הם לא שותפים.

אורלי לוי אבקסיס: כשיש פה למשל אירוע לילדים של עובדי הכנסת ולילדים של חברי הכנסת הם לא משתתפים.

אלברט סחרוביץ: הם משתתפים.

אלברט סחרוביץ: זו עובדה.

אורלי לוי אבקסיס: הם לא משתתפים בחלק מן האירועים.

אורלי לוי אבקסיס: אני שאלתי, דרך אגב.

יואב קיש: אורלי לוי, אני לא בטוח שאת צודקת במה שאת אומרת.

אורלי לוי אבקסיס: אביא לך את העדויות.

אורלי לוי אבקסיס: בחלק מן האירועים מדובר על חופשות של בתי-ספר, זאת אומרת שאימהות חד הוריות ל-3 ילדים גם אין להן סידור לילדים שלהן.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שהן מוציאות כסף, שעת בייביסיטר עולה יותר ממה שמשלמים להם פה, אבל הם צריכים לשמור על מקום העבודה.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אם יכלו היו להביא את הילדים שלהם לאירוע שכבר נערך וגם כך קורה יכלו לחסוך גם הוצאות כספיות כדי להחזיק את מקום העבודה הזה.

יואב קיש: אדוני החשב, אתה רוצה להתייחס?

יואב קיש: בבקשה, חבר הכנסת גואטה.

יגאל גואטה: אני רוצה להבין.

יגאל גואטה: התמקדנו בציונה כל הזמן.

שלי יחימוביץ': אתה התמקדת.

יגאל גואטה: כולנו.

יגאל גואטה: הגברת הרשמת הפרלמנטרית המדהימה הזאת, את עובדת של הכנסת?

<אירית שלהבת: כן, אני עובדת של הכנסת, אבל חלק מאתנו לא עובדי הכנסת.

<אירית שלהבת: שוכרים גם חברה חיצונית.

יואב קיש: אסביר לך למה.

יואב קיש: את זה במקרה בדקתי כי התלוננו בפניי על כך שהפרוטוקולים של הוועדות מגיעים מאוחר מאוד.

יואב קיש: זה תפקיד שדורש כוח אדם.

יואב קיש: בגלל עומס הוועדות, ברור שהתפקיד הזה הוא של עובדי הכנסת, אבל נוצר עומס גדול מאוד.

יואב קיש: דרך אגב, חלקו עומס עונתי.

יואב קיש: לכן לקחו חברה שנותנת את השירותים האלה לתקופה מסוימת בשביל לעזור להתגבר על העומס.

יואב קיש: אם יגלו – ודרך אגב זה על הפרק – שצריך לתגבר את המחלקה הזו בתוספת כוח אדם, יוסיפו.

יואב קיש: זה דבר שנבחן עכשיו.

יגאל גואטה: אדוני היושב-ראש, האם ידוע לך על עובדות כאלה מקבילות שעובדות יותר משנה?

יואב קיש: אני לא יודע.

יוסי יונה: השאלה לגבי העבודה המשלימה, האם יש לכם אינפורמציה כמה זמן נמשך ההסדר הזה?

יגאל גואטה: אני מדבר על עובדות שעובדות יותר משנה.

יואב קיש: אני לא יודע להגיד לך כמה זמן.

יואב קיש: אני נכנסתי לזה בעקבות בדיקה.

יוסי יונה: שנה, שנתיים?

יואב קיש: אחד הדברים שעומדים על הפרק הוא הגדלת היקף העובדים בקרב הרשמים הפרלמנטריים כדי לקצר את לוחות הזמנים.

עבדאללה אבו מערוף: זה לא רק לפרק זמן קצר, הם עובדים כל הזמן.

עבדאללה אבו מערוף: יועצים זה משהו אחר לגמרי.

אורלי לוי אבקסיס: בואו נזכור שכאשר אנחנו רוצים לדבר על 500 העובדים, יש הבדל ביניהם.

אורלי לוי אבקסיס: אפשר לעשות דיפרנציאציה של המוחלשים שאין להם אופציה בחוץ.

יואב קיש: אבקש מן החשב להגיד כמה מילים.

<חיים אבידור: עובד קבלן הוא עובד שמזמין השירות הולך לאיזה קבלן, אומר: תן לי אדם שיודע לעשות משהו, מסכם אתו מה יהיה השכר, מסכם אתו על הכסף שהקבלן יקבל, ואז לוקח את האדם.

<חיים אבידור: מי שמקבל את השירות, מי שמקבל את האדם אומר לו מתי לבוא בבוקר, מה לעשות, מתי ללכת הביתה, ובסוף החודש משלם לקבלן את הכסף כפי שסוכם.

<חיים אבידור: זה דבר שהכנסת לא במדיניות שלה בכלל להתעסק בו כי זה באמת עובד קבלן פר-אקסלנס.

<חיים אבידור: הכנסת רוכשת שירותים שאותם היא לא יודעת לעשות.

שלי יחימוביץ': מה זה לא יודעת?

שלי יחימוביץ': יודעת גם יודעת.

שלי יחימוביץ': לא רוצה לעשות.

שלי יחימוביץ': ממש נדרשת מיומנות מיוחדת.

שלי יחימוביץ': מה זה "לא יודעת"?

עליזה לביא: אם צריך עוד משרות לרשמות פרלמנטריות אז למה לא להביא עוד?

<חיים אבידור: אני לא יודע כמה מכם היו ב-Back office של הכנסת אבל המבנה הזה, נושאת מטוסים לעומת זה היא עגלה עם סוסה.

יואב קיש: אל תגזים.

<חיים אבידור: אני לא מגזים.

שלי יחימוביץ': זה גאווה יחידה.

יואב קיש: נושאת מטוסים זה 5,000 איש.

יואב קיש: כמה יש לנו פה בכנסת?

<חיים אבידור: 1,000 עובדים.

יואב קיש: אז חכה ל-5,000.

<חיים אבידור: נושאת מטוסים בריטית, לא אמריקאית.

<חיים אבידור: בכל אופן, יש פה מערכות בקרה, מערכות קירור, צ'ילרים, מיזוג.

<חיים אבידור: אני בעצמי לא יודע למנות את כל הדברים.

יוסי יונה: איך פעם עבדו?

שלי יחימוביץ': איך ניקו פעם?

אורלי לוי אבקסיס: צריך לקחת בחשבון גם את מקום העבודה הפיזי.

אורלי לוי אבקסיס: כלומר, רוב זמן העבודה שלהם הוא פה.

שלי יחימוביץ': - - -

יואב קיש: תתייחס בבקשה לכך שמדובר על עובדים שנמצאים פה יום-יום ובאים לפה כל יום לעבודה.

יגאל גואטה: יום-יום, שעה-שעה, יותר מחברי הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: כל ה-500 נמצאים פה?

יואב קיש: יש את היועצים שלנו.

אלברט סחרוביץ: כל ה-500 פה.

אלברט סחרוביץ: "שלמה סיקסט" פה.

עליזה לביא: כל פעם שאני מתקשרת ל"שלמה סיקסט" הוא אומר- - -

יואב קיש: משפטי סיום, בבקשה.

יואב קיש: תנו לחשב לסיים.

<חיים אבידור: לפני כ-3 או 4 שנים הנושא הזה נבחן מאוד-מאוד ביסודיות לאור דרישתם של חברי הכנסת.

<חיים אבידור: הביאו לפה יועצים חיצוניים שמתמחים בדבר הזה.

<חיים אבידור: אם אני לא טועה, זה חברת MNS.

<חיים אבידור: הביאו יועצים מקצועיים.

<חיים אבידור: הם אמרו לנו בצורה הכי ברורה לגבי קבלן ההסעדה: אם אתם רוצים לתת אוכל זה לא עובד בצורה כזאת, לא תצליחו לתת אוכל.

יואב קיש: לא הבנתי.

<חיים אבידור: אם הכנסת תפעיל את זה לא נצליח לתת אוכל.

<חיים אבידור: אתן לך דוגמה.

<חיים אבידור: צריך לקנות עגבניות, צריך לקנות בשר וכן הלאה.

<חיים אבידור: הכנסת צריכה מכרזים.

<חיים אבידור: אעשה כל יום מכרז על עגבניות?

שלי יחימוביץ': עובד זה כמו עגבנייה?

יואב קיש: זה פופוליזם.

יואב קיש: לא, הוא אמר לך שאם את רוצה את העובדים האלה כעובדי הכנסת אז את צריכה את כל האופרציה לעשות כאופרציה של הכנסת ואז את צריכה ככנסת לקנות עגבניות ואת צריכה להיכנס לתחום הזה ולהתמקצע.

יואב קיש: כך הוא אמר.

יואב קיש: אל תלכי לפופוליזם.

יואב קיש: סיימנו.

יואב קיש: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לשני חברי הכנסת שטרם דיברו, חבר הכנסת שטרן, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: יואב קיש, ברגע שהכנסת את תנאי העסקה שלהם, מאותו רגע שמתחלף הקבלן אתה שחקן- - -

אלעזר שטרן: אני חושב שנושא מיקור חוץ הוא לא הנושא כאן.

אלעזר שטרן: יש פה נושא אחד שהוא שמקפיץ אותנו, וזה הזכויות של העובדים, היחס אליהם, והאם אנחנו באמת רוצים להרוויח כסף, הכנסת, המדינה, על-ידי עובדי קבלן, מה שאנחנו כמובן מתנגדים לו בתוקף.

יגאל גואטה: אבל ממה נפשך, אם הקבלן משלם לו לפי החוק ולא מפטר אותו בכל חודשיים אז זה עולה אותו דבר.

יגאל גואטה: אז איפה הבעיה?

יגאל גואטה: ויש גם את התיווך.

אלעזר שטרן: תן לי להגיד לך משהו.

אלעזר שטרן: אי אפשר להתעלם מכך שלהתמקצעות של גופים בתחומי מקצוע יש יתרון.

אלעזר שטרן: כל השאלה שצריכה להטריד אותנו, האם זה אומר שבין מי שמסתובב בינינו יש הבדל בין אדם לאדם.

אלעזר שטרן: לזה אנחנו לא יכולים להסכים בשום מקרה.

אלעזר שטרן: אם אומר מנכ"ל הכנסת, או החשב, או לא משנה מי, שבשביל לקבל רכב טוב יותר או בשביל בכלל לקבל אוכל צריך להשתמש גם בחברות שיש להן את ההתמקצעות איך לבחור את העגבנייה, אנחנו צריכים מצד אחד להעלות את נושא הזכויות והשוויון המוחלט על ראש שמחתנו, ומצד שני לראות איך הכנסת עובדת הכי טוב.

אלעזר שטרן: אסור שיהיה ניגוד בין הדברים האלה.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, זה שצריך גופי חוץ, מיקור חוץ – אנחנו לא נבטל את העניין.

אלעזר שטרן: חברי פרופסור טרכטנברג דיבר על פתרונות ביניים.

אלעזר שטרן: אין הכרח שיהיה קשר בין מיקור חוץ לבין אי-שוויון זכויות.

אלעזר שטרן: זה מה שאנחנו צריכים לעשות.

שלי יחימוביץ': אבל כשיש מיקור חוץ יש אי-שוויון זכויות.

אלעזר שטרן: לא.

שלי יחימוביץ': כן.

שלי יחימוביץ': גם אם תגיד לא זה לא יעזור.

שלי יחימוביץ': עובדי קבלן, עובדים של נותן שירותים הם עובדים סוג ב' בהגדרה.

אלעזר שטרן: גם בהגדרה יש הבדל בין כוח אדם לעובדי קבלן, ככלל.

אלעזר שטרן: אני לא רוצה להיכנס לזה.

שלי יחימוביץ': אז אל תיכנס.

שלי יחימוביץ': אם אתה נכנס אז אי אפשר לא לענות על זה.

יואב קיש: תני לו לסיים את דבריו.

אלעזר שטרן: אני יכול להיכנס.

אלעזר שטרן: לא יכול להיות שלכנסת תהיה כל המקצועיות שיש בקרב החברות המקצועיות שנותנות לה שירותים.

אלעזר שטרן: אין דבר כזה.

אלעזר שטרן: בסוף זה לא יעיל, זה גם לא הוגן כלפי המדינה.

אלעזר שטרן: הכי קל לנו לבוא לפה ולהגיד הצהרות.

אלעזר שטרן: אני חושב שהמציאות הנוכחית לא טובה.

אלעזר שטרן: אתה שואל אותי מה אני מציע?

אלעזר שטרן: יכול להיות שצריך להיות אצל מנכ"ל הכנסת, כחלק מהנהלת הכנסת, נציב העובדים שאינם עובדי כנסת.

<חיים אבידור: יש.

אלעזר שטרן: הוא יושב בכל דיון?

שלי יחימוביץ': יש, נפתרו כל הבעיות, הכול בסדר.

אלעזר שטרן: הוא הנציג של כל אותם עובדים.

אלעזר שטרן: הוא מסתכל על תנאי הפנסיה- - -

<חיים אבידור: הוא מסתכל.

<חיים אבידור: כך עושים בכל חודש וחודש.

עליזה לביא: היום יש חוק שקובע שחייבים לטפל בהם.

עליזה לביא: זה לפי החוק.

אלעזר שטרן: אם נגיע למצב שאין הבדל בזכויות- - -

אורלי לוי אבקסיס: יש הבדל בזכויות, עובדתית.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: בבקשה, חברת הכנסת עליזה לביא.

עליזה לביא: קודם כול, תודה ליוזמים של הדיון משום שחייבים פעם אחת לעשות בזה באמת סדר.

עליזה לביא: אני חושבת שהשיח המשפטי שהתפתח כאן הוא חשוב אבל הוא לא יכול להיות העיקר, בטח לא במקום הזה.

עליזה לביא: כאשר יש לנו עוֹבדות, בעיקר עוֹבדות, שרוב שעות היום שלהן נמצאות כאן, אין להן עבודה אחרת, הן לא הולכות למקומות אחרים, כמו הרשמות הפרלמנטריות למשל, הן כאן, הן אתנו מהבוקר ועד אחרוני הנוכחים, כל מי שהולך כאן מאוחר שומע אותן עובדות שעות רבות אחרי שאנחנו פה סיימנו את העבודה שלנו בכנסת.

עליזה לביא: יש הבדל, אי אפשר לבוא רק בשיח המשפטי.

עליזה לביא: איפה דוגמה אישית?

עליזה לביא: איפה ערכים?

עליזה לביא: לא מדובר ב-500 עובדות ועובדים, הרוב הן עובדות.

אלברט סחרוביץ: את טועה.

עליזה לביא: בכל פעם שאני רואה את הקייטנה כאן בקיץ, ניתן לראות מי הילדים שיש להם פריבילגיה להיות בקייטנת הכנסת ומי הילדים שלא.

עליזה לביא: זה משהו שאפשר לפתור אותו לפחות כמחווה של רצון טוב.

אלברט סחרוביץ: אנחנו מעל החוק?

אלברט סחרוביץ: לי מותר לעשות מה שאני רוצה?

אורלי לוי אבקסיס: החוק מחייב אותך לא לקבל אותם?

אורלי לוי אבקסיס: איזה שטויות אלה.

אורלי לוי אבקסיס: אפשר לקבל אותם לפנים משורת הדין.

אורלי לוי אבקסיס: הם עובדים קשה מאוד.

אלברט סחרוביץ: אתם מתעלמים מזה כל הזמן.

עליזה לביא: בכל קיץ כשאני רואה מי ההורים שעומדים כאן

עליזה לביא: ברחבה ליד המנורה ומחכים לאוטובוס לקחת את הילדים שלהם ואני רואה מי לא, זה שורף לי את המוח.

עליזה לביא: אי אפשר לאפשר את זה.

יואב קיש: אבל הם לא עובדי הכנסת, מה את רוצה.

עליזה לביא: זה לא חברי כנסת, זה עובדי הבניין.

יואב קיש: למה הילדים של היועצים שלנו לא יכולים להיות שם?

עליזה לביא: בואו נראה במה דברים אמורים ומה ההיקף.

עליזה לביא: אפשר לקחת את זה למקום ציני.

יואב קיש: זה לא ציני.

עליזה לביא: היה פה שיח משפטני דקדקני.

עליזה לביא: ארבל אסטרחן פרסה בפנינו את המשנָה המשפטית.

אורלי לוי אבקסיס: - - -אני מתנצלת, זה פשוט הטריף אותי.

עליזה לביא: בסדר, זה מטריף גם אותי לראות כל פעם את ההורים שמחכים לקייטנה ואלה שלא.

עליזה לביא: זה לא רק שיח משפטי.

עליזה לביא: יש פה מחווה של רצון טוב.

עליזה לביא: אם יש יוזמה ברוכה של כנסת ישראל לעשות קייטנה לעובדים שלה למה לא כמחווה של רצון טוב – עזוב אותי מהשיח המשפטי – על כמה ילדים מדובר?

עליזה לביא: כמה עוזרים פרלמנטריים יש להם ילדים בגילאים של הקייטנה, אדוני המנכ"ל?

אלברט סחרוביץ: אין לי שיקול דעת.

אלברט סחרוביץ: אסור לי.

אלברט סחרוביץ: אני לא מעל החוק.

עליזה לביא: מעבר לשיח המשפטי.

עליזה לביא: אדוני המנכ"ל, יש פה תפקידים ומקצועות שמזמן היה צריך להגדיל את הנפח של העובדים בהם, כי זה באופן עקבי, זה לא רק עונתי, באופן עקבי אנחנו רואים שאתם מגייסים יותר עובדים.

עליזה לביא: אז אם יש פה ממוצעים, שאנשים כבר נמצאים פה לא מעט זמן, מן הראוי לפחות לגבי חלק מהם לשנות את הכללים.

עליזה לביא: אבל אני טוענת שיש פה מחוות של רצון טוב מהכנסת, למשל לגבי הקייטנה בקיץ.

עליזה לביא: זה דוגמה לראות איך כל הילדים של העובדים פה בכנסת יש להם זכות ללכת לקייטנה בקיץ.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: ביקשת להתייחס, בבקשה.

אלברט סחרוביץ: יש פה דיון טעון מאוד ואתם מדברים מדם לבכם.

אלברט סחרוביץ: שמעתי אתכם בקשב רב ואני מבקש שתתנו לי להתייחס.

אלברט סחרוביץ: לגבי המחווה של רצון טוב, כפי שאמרתי גם בתחילת דבריי ואני שוב חוזר ואומר, זה במסגרת היחס.

אלברט סחרוביץ: אני לא מדבר כרגע על הצד המשפטי, שעליו שמעתם את ארבל אסטרחן וגם התייחסתי לזה.

אלברט סחרוביץ: עוד פעם, אני לא נכנס להגדרות המשפטיות.

אלברט סחרוביץ: לגבי היחס, אני אישית כמנכ"ל הכנסת וחבריי להנהלת הכנסת וגם עובדי הכנסת עושים הכול על מנת כן לאפשר לאנשים האלה להרגיש חלק מתוך המשפחה הזאת שנקראת כנסת ישראל.

אלברט סחרוביץ: יש דברים, מה לעשות, יש כללי משחק בשירות הציבורי.

יואב קיש: לא כללי משחק אלא חוק.

אלברט סחרוביץ: אני קורא לזה כללי משחק.

אלברט סחרוביץ: זה חוקים, זה תקנות, בחלקם יש תקשי"ר.

אלברט סחרוביץ: אולי זה נשמע לכם מילים זרות.

אלברט סחרוביץ: יש כללים.

אלברט סחרוביץ: תקשיבו לי, הרי אני בדיוק כמוכם, אני שותף למה שאתם אומרים.

אלברט סחרוביץ: הייתי רוצה מאוד לראות מציאות אחרת.

אלברט סחרוביץ: אמר חבר הכנסת טרכטנברג, שכבר לא נמצא כאן שבידיכם הכוח, אתם המחוקקים.

אלברט סחרוביץ: אם תשנו את כללי המשחק, אם תחוקקו אחרת אשמח לכך.

אלברט סחרוביץ: לגבי מחווה של רצון טוב, עליזה לביא, אני רוצה שתדעי, כל מה שיש באפשרותי ובאפשרות הכנסת, וזה כולל לא רק אותי אלא גם את נציגי ועד העובדים שראיתי אותם יושבים כאן, אני לא יודע אם הם עדיין אתנו, וזה לגבי מה שאמרה חברת הכנסת לוי אבקסיס, באירועים שהוועד מארגן לילדי הכנסת ועוד-איך אנחנו משתפים את מי שרוצה.

אלברט סחרוביץ: הם צריכים לשלם, כפי שגם עובדי הכנסת משלמים.

אורלי לוי אבקסיס: באירועי חנוכה הם השתתפו?

אלברט סחרוביץ: הם השתתפו.

אלברט סחרוביץ: תבדקי את עצמך.

עליזה לביא: הקייטנה פתוחה בפניהם?

אלעזר שטרן: לפי איזה כללים?

יגאל גואטה: אדוני היושב-ראש, זה לא רציני.

יגאל גואטה: אנחנו יורדים פה לרמת פרטים.

יגאל גואטה: היה כאן דיון סתם, דיבורי סרק.

יגאל גואטה: צריך להקים ועדת משנה שתדון.

אלברט סחרוביץ: אין לכם סמכות.

יואב קיש: זה לא דיון ביניכם.

יואב קיש: אני רוצה להגיד לכם איך אנחנו מסכמים את הדיון.

יואב קיש: אחד הדברים הבולטים והמשמעותיים שעלו פה הוא שהגדרת העובדים האלה, הם עובדים שנותנים שירותים של גורמים חיצוניים ונשאל האם הם עובדי קבלן, כן או לא.

יואב קיש: אני רוצה להגיד, זה לא קמפיין עכשיו להסתדרות.

שלי יחימוביץ': סליחה, אני מתעסקת בזה מהיום?

שלי יחימוביץ': תחזור בך.

יואב קיש: אז אל תאמרי לי הערות ביניים.

יואב קיש: בסדר, אני חוזר בי.

שלי יחימוביץ': הדיון לא על זה אלא הדיון הוא איך מתייחסים לעובדים.

יואב קיש: אני אומר עוד פעם, הדיון רציני ומעמיק.

יואב קיש: שמענו פה את העמדה, האם הם עובדי קבלן או לא.

שלי יחימוביץ': מה זה משנה איך קוראים להם?

יואב קיש: זה משנה.

יואב קיש: הם נותנים שירותים לכנסת של גורמים חיצוניים.

יואב קיש: הסיכום שלי הוא כדלקמן, ונוציא את זה במסמך מסודר של ועדת הכנסת וארצה לשמוע אם מישהו מתנגד לסיכום הזה, כי לתפיסתי לא צריכה להיות התנגדות: ראשית, אני ממליץ ואבקש מיושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, שהיא הוועדה המקצועית בעניין, לקיים דיון בנושא הכללי של גופים שנותנים שירותים חיצוניים, בין אם לכנסת ובין אם למשרד החינוך או אני לא יודע למי, שייתן את החלטתו, שידונו שם בדיון מקצועי.

יואב קיש: אנחנו לא חברי הכנסת שדנים ביחסי עובד-מעביד, עם כל הכבוד.

יואב קיש: שם דנים בזה.

יואב קיש: אני בעצם מעביר את הלפיד הזה.

יגאל גואטה: ועדת הכנסת היא שדנה בנושא עובדי הכנסת.

אלברט סחרוביץ: אין לה סמכות.

יואב קיש: זה לא קשור לסמכות.

יואב קיש: יש לוועדה סמכות לדון במה שהיא רוצה ואנחנו נעשה את זה.

יואב קיש: הסמכות המקצועית היא של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יואב קיש: אפנה מכתב ליושב-ראש שלה, חבר הכנסת אלי אלאלוף, ואבקש לדון בנושא הזה ולהתייחס אליו, על היחס בין עובדי קבלן ובין מי שמקבל מהם שירותים.

שלי יחימוביץ': אנחנו כל הזמן מטפלים בזה.

יואב קיש: אם לא תתנו לי לסיים את דבריי לא תבינו מה אני רוצה לעשות.

שלי יחימוביץ': אבל זה לא הפואנטה.

שלי יחימוביץ': לכולנו יש רקורד "מטורף" בעבודה למען עובדי קבלן.

יואב קיש: אחרי שאסיים את דבריי תוכלי להתייחס.

יואב קיש: אני מניח שיושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות יערוך דיון ספציפי בעניין הזה.

שלי יחימוביץ': הוא כל הזמן עורך דיונים.

יואב קיש: הוא יזמין גם גורמי מקצוע, ואם יהיה צורך בשינויי חקיקה אז יכול להיות שהוא ילך גם לשינויי חקיקה.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי רעיון טוב יותר, אדוני.

יואב קיש: רגע, זה נושא אחד.

יואב קיש: הנושא השני, הוועדה, גם בעקבות מה ששמענו מהמנכ"ל על השתתפות כלל העובדים בכנסת, כולל אותם עובדי חברות נותנות שירותים, בכל אירועי הכנסת, תהיה השתתפות שתתבצע, כפי שנעשה גם היום ותמשיך להתבצע וכך נחסוך את הוויכוח האם הם היו באירוע.

יואב קיש: באיזה יום זה היה?

אורלי לוי אבקסיס: ביום חמישי.

יואב קיש: זה היה השתלמות.

יואב קיש: בהשתלמות לא.

יגאל גואטה: אז אל תקרא לזה השתלמות וכך תפתור את הבעיה.

אורלי לוי אבקסיס: זה היה העצמה, בחייך.

יואב קיש: אם זה השתלמות, אז לא, ואם זה אירוע- - -

שלי יחימוביץ': או לכתוב במכרז שחלק מן המכרז, אם כבר- - -

יואב קיש: אני רוצה להוסיף עוד דבר.

יואב קיש: הנושא המרכזי שהעלתה חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, האם התלות החוזית הקיימת המתמשכת הופכת את אותם עובדים בעצם מעובדים שלמעשה הם כאילו עובדי קבלן לעובדי הכנסת.

יואב קיש: הדבר הזה ייבדק בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, לא בוועדת הכנסת.

יואב קיש: אני חושב שגורמי המקצוע יוזמנו לשם – פה לא הוזמנו גורמי מקצוע בעניין הזה – והדיון יתנהל שם.

יואב קיש: זה הסיכום שאני רוצה להוציא.

יואב קיש: האם מישהו רוצה להתייחס?

אורלי לוי אבקסיס: יש לי שתי הערות.

אורלי לוי אבקסיס: אני פונה ליושב-ראש הוועדה ומבקשת ממנו להקים ועדת משנה.

אורלי לוי אבקסיס: נפנה גם לדוד ביטן בנושא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: ועדת המשנה תהיה מורכבת ממספר חברי כנסת.

יואב קיש: רגע, זה אִיוּם?

יואב קיש: אם תאמרי "דוד ביטן" אגיד שאני לא אקים.

יואב קיש: את יכולה לפנות אליי.

אורלי לוי אבקסיס: לא, נהפוך הוא.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה שתוסיף את זה כחלק מהמסקנות.

יואב קיש: אני רוצה שזה יהיה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, לא פה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להציע, כי ועדת משנה יש לה תפקיד מוגדר ויש לה גם מנדט לעסוק בתפקיד הזה ולהציע הצעות.

אורלי לוי אבקסיס: אולי צריכה להיות ועדת משנה ששותפים לה ועדת הכלכלה, ועדת העבודה, הרווחה והבריאות ואולי גם ועדת הכנסת, אני לא יודעת מי, אבל להקים גוף שיהיה תָחוּם בזמן, שיישבו שם חברי הכנסת, אולי נחפש את הערכיים שבהם, ויש לא מעט מכל הקשת הפוליטית, ולבנות איזשהו רציונל, איזה "אני מאמין", שבעקבות זה יגיש מסקנות תוך זמן מסוים, ואת המסקנות האלה להגיש אולי לוועדת השרים לענייני חקיקה, אולי ליישום ישירות למנכ"ל הכנסת.

יואב קיש: אגיד לך את הרעיון שלי.

יואב קיש: אני מקבל את ההצעה שלך אבל אני לא רוצה להחליט עליה לפני שאני מתייעץ עם יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יואב קיש: נעשה ועדה משותפת לוועדת הכנסת ולוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, אבל קודם כול יתקיים דיון דומה, מקצועי יותר בנושא, כי אני חושב שזה מהות העניין, בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יואב קיש: במידה ותהיה החלטה שהעניין הזה מחייב שינויי חקיקה כאלה או אחרים או מהלך משמעותי כזה או אחר, זה יעשה בוועדה משותפת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות ולוועדת הכנסת הממוקדת בעניין הזה, כפי שאמרת.

יוסי יונה: לגבי הדברים שאלברט סחרוביץ אמר, שמחתי על הסיומת של הדברים שלך.

יוסי יונה: בהתחלה היו רעשים כאלה ואחרים של אי-הסכמה.

יוסי יונה: אמרת בשלב מסוים: אלה הכללים, נשמח אם תשנו את הכללים.

יוסי יונה: אשמח מאוד אם תבוא בעמדה הזאת.

יואב קיש: זה מה שהוא אומר.

יואב קיש: לכן אם נגיע להחלטה עם יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות להתקדם לכיוון הזה, זה מה שיקרה.

יואב קיש: חברים, אנחנו ממשיכים בדברים הנוספים על סדר היום.

יואב קיש: תודה רבה לכולם.

יואב קיש: אתי בן-יוסף, אני מבקש את המכתב בנושא הזה להוציא בצורה מסודרת, גם לכל החברים שהיו פה בישיבה.

יואב קיש: אנחנו ממשיכים בסדר היום.

יואב קיש: אני פותח את הישיבה.

יואב קיש: אני עובר לסעיף ד' שעל סדר היום: בקשת הממשלה להקדמת הדיון.

יואב קיש: יש פה מישהו מהביומטרי שרוצה להציג?

יואב קיש: הם צריכים להיות פה או שאני יכול לייצג את הסיבה?

יואב קיש: איפה חבר הכנסת מקלב?

יואב קיש: זה בקשת ממשלה.

יואב קיש: אני קורא את בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק לפני הקריאה השנייה והשלישית.

יואב קיש: "בהתאם לסעיף 88 לתקנון, הממשלה מבקשת להתיר את הקריאה השנייה והשלישית על חוק הכללת אמצעי זיהוי ביומטריים".

יואב קיש: הסיבה לכך היא בגלל שהמאגר מתבטל עד סוף החודש.

יואב קיש: אנחנו חייבים למצוא משהו אחר במקום.

יואב קיש: הכוונה שהחוק ייכנס לתוקף מייד.

יואב קיש: היום הוא 27 בפברואר.

יואב קיש: אני רואה את הנחיצות ולכן אני בעד לאשר את בקשת הממשלה.

יואב קיש: מי בעד? ירים את ידו.

יעל כהן-פארן: רגע, אפשר להביע דעה?

יואב קיש: כן, אתן לך להתייחס, בבקשה.

יעל כהן-פארן: לא כולכם הייתם חלק מן הדיונים.

ישראל אייכלר: אנחנו באמצע הצבעה.

ישראל אייכלר: שהיא תדבר אחרי ההצבעה.

יעל כהן-פארן: אני מנסה לשכנע אותך.

יואב קיש: למה לא אמרת לפני זה?

יואב קיש: היית צריכה להגיד.

יעל כהן-פארן: עוד לא הייתה הצבעה.

יעל כהן-פארן: הצגת את הנושא וישר אמרת "הצבעה".

יעל כהן-פארן: אני מנסה לשכנע אתכם.

יעל כהן-פארן: הדיונים במקביל בוועדת החוקה, חוק ומשפט עוד לא הסתיימו, שתי קומות מתחתינו, הם מתנהלים.

יעל כהן-פארן: אני תוהה, אם אפשר לשאול את הייעוץ המשפטי, ארבל אסטרחן, אם בכלל מותר להניח בקשה לפטור מחובת הנחה.

יואב קיש: כן, זה על תנאי.

יעל כהן-פארן: דבר שני, רובכם לא השתתפתם בדיונים המרתקים, באמת עשרות שעות של דיונים, שהביאו אותי למסקנה, אני מצטערת מאוד, שמישהו מנסה פה "לעבוד עלינו".

יעל כהן-פארן: אתמול בשעה 12 בלילה קיבלתי מסמכים – מעניין שאנשים עובדים בשעות כאלה – מהממונה על היישומים הביומטריים במשרד ראש הממשלה, לאחר שפניות חוזרות ונשנות לא נענו, מסמכים שבעצם אומרים שהם תומכים בחלופת הפנים ולא בשום מאגר של טביעות אצבע.

יעל כהן-פארן: המסמכים האלה הוסתרו מן הוועדה, הוסתרו מאתנו חברי הכנסת, הוסתרו מן הציבור.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שכל הליך החקיקה פסול מעיקרו ודורש דיון מחודש.

יעל כהן-פארן: אני מבינה שאתם בלחץ רב כי הצו של הביומטרי, של הניסוי, פג תוקפו ב-1 במרץ.

יעל כהן-פארן: אני אומרת, תביאו אותו להארכה של חודש נוסף ובואו נחזור לדיונים וניפגש עם השר דרעי.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שעצם זה שהסתירו מאתנו מידע כל-כך משמעותי- - -

יואב קיש: יש לכם אפשרות להביא הארכה לחודש נוסף?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אין להם.

יואב קיש: תודה.

יעל כהן-פארן: אנחנו מבינים ששיקולים לא ענייניים מביאים אותנו לקבל חוק שכולנו נצטער עליו.

יואב קיש: יושב-ראש הוועדה הצטרף אלינו.

יואב קיש: אתה רוצה להתייחס?

אורי מקלב: אני ממלא המקום של היושב-ראש הקבוע.

אורי מקלב: אנחנו לא יכולים לטעון שזה נושא חדש.

יואב קיש: כעת מדברים על פטור מחובת הנחה.

אורי מקלב: בגלל לחץ הזמן.

יואב קיש: מה תשובתך לטענה של חברת הכנסת כהן-פארן?

יואב קיש: האם אפשר להאריך בחודש את הפיילוט ואז לא לעשות את זה בחטף?

אורי מקלב: אי אפשר להאריך את הפיילוט בעוד חודש.

יעל כהן-פארן: כי לא הביאו את זה, כי לחצו אותנו אל הקיר.

אורי מקלב: אי אפשר להאריך את הפיילוט מכיוון שאנחנו נמצאים בחקיקה.

אורי מקלב: הארכנו את זה עד 28 בפברואר.

אורי מקלב: זה כבר הארכה על הארכה.

אורי מקלב: לא היה עוד חוק שכל-כך הארכות היו לו.

יעל כהן-פארן: הסתירו מאתנו מסמכים כל-כך קריטיים.

יואב קיש: אנחנו עוברים להצבעה.

יואב קיש: מי בעד בקשת הממשלה להתיר פטור מחובת הנחה לקריאה השנייה והשלישית?

יואב קיש: ירים את ידו.

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: מי נמנע?

יואב קיש: בעד – 6

יואב קיש: נמנעים – אין בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק הכללת אמצעי זיהוי ביומטריים ונתוני זיהוי ביומטריים במסמכי זיהוי ובמאגר מידע (תיקון והוראת שעה), התשע"ז-2016 (מ/1100), נתקבלה.

יואב קיש: 6 בעד 3 נגד.

יואב קיש: ההצעה התקבלה.

יואב קיש: אנחנו עוברים לדון בטענות לנושא חדש.

יואב קיש: מי הגיש בקשות לנושא חדש?

יואב קיש: יעל כהן-פארן, רויטל סויד ועיסאווי פריג'.

יואב קיש: יעל כהן-פארן, בבקשה.

יעל כהן-פארן: הנושא החדש נוגע לסעיף 18(5)(ב) בהוראת השעה.

יעל כהן-פארן: בחוק המקורי היה שיקול דעת של השר לקבל חוות דעת שונות, להחליט, לעניין הארכת או אי הארכת הוראת השעה וקיצור זמנים.

יעל כהן-פארן: בעצם הסעיף הזה מכניס פתאום מאיזשהו חלל חיצון גורם שקיים בממשלה, ראש מערך הסייבר הלאומי.

יעל כהן-פארן: אני לא מזלזלת בו כמובן, גם כאישיות, גם כתפקיד, אבל פתאום הוּנחָת אל תוך כל המערך הביומטרי המאוד-מאוד מורכב הזה, שיש פה רשות ויש פה ממונה יישום ויש פה ועדה מייעצת, ופתאום הנחיתו Out of nowhere את ראש מערך הסייבר, שעכשיו הוא היועץ של השר, לא אף אחד שעוסק וקשור בנושא.

יעל כהן-פארן: קודם כול, זה נושא חדש.

יעל כהן-פארן: מעבר לזה שהוא בעייתי מאוד ולא ברור בכלל מאיפה זה הגיע.

יעל כהן-פארן: אבל העניין הוא שלא היה לפני כן, ולכן זה הנושא שאני חושבת שכולנו צריכים להכריע אם הוא נושא חדש, וזה אכן נושא חדש שלא נידון לפני כן, ולהחזיר את זה לדיון בוועדה.

יעל כהן-פארן: תודה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: חברת הכנסת רויטל סויד, בבקשה.

רויטל סויד: גם אני הגשתי טענת נושא חדש על אותו סעיף.

יואב קיש: איפה היועצת המשפטית של הוועדה?

יואב קיש: אני עוצר את הדיון עד שהיא תיכנס.

יואב קיש: בבקשה תצטרפי אלינו.

יואב קיש: היועצת המשפטית, שלום.

יואב קיש: את ביום עמוס, אני יודע, אין לך זמן לאכול.

יואב קיש: אנחנו דנים בטענת נושא חדש.

יואב קיש: חברת הכנסת יעל כהן-פארן הציגה את טענותיה.

יואב קיש: תיכף נעבור לעוד הצגה.

אורי מקלב: היא טענה נושא חדש בעניין ראש מערך הסייבר.

יואב קיש: אני שואל האם מופיע בהצעת החוק שהתקנות יוגשו עד 1 במאי ויאושרו עד 3 ביולי?

יואב קיש: האם זה מופיע בהצעת החוק?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: דובר שזה יכנס לנוסח של החוק.

יואב קיש: זה מופיע עכשיו בהצעת החוק?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אכתוב את זה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: הכרזתי על זה בוועדה.

יואב קיש: הבנתי שסיימתם.

אורי מקלב: אנחנו לא יכולים לסיים.

אורי מקלב: אם יש טענת נושא חדש אנחנו לא יכולים לסיים.

שולי מועלם-רפאלי: בטענת נושא חדש הם לא יכולים להצביע.

יואב קיש: תגידי רק את התאריכים שאנחנו מכירים בהצעת החוק.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: תקנות ראשונות יובאו עד 1 במאי, באופן יוצא דופן ביקשו גם שהכנסת תקבל החלטה בהן ותאשר אותן עד 3 ביולי, אבל עדיין יום התחילה של החוק במובן הזה לא משתנה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: עד שלא יובאו ויאושרו תקנות כאלה החוק לא מתחיל.

יוליה מלינובסקי: אבל הפיילוט ממשיך.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: הפיילוט ממשיך.

יואב קיש: מה קורה ב-3 ביולי אם אין תקנות?

יוליה מלינובסקי: הפיילוט ממשיך בכל זאת.

יוליה מלינובסקי: הם יכולים עכשיו לא להביא לך תקנות, לחיות על פיילוט.

יואב קיש: אבל הם לא רוצים לחיות על פיילוט.

יוליה מלינובסקי: באופן תיאורטי.

יואב קיש: בפיילוט אתה לא חייב לתת פרטים למאגר, אתה יכול להגיד שאתה לא רוצה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אתה יכול שלא להתנדב לפיילוט, אבל אם אתה רוצה תעודת זהות או דרכון ביומטרי אתה צריך לעמוד בכללי הפיילוט, והם כוללים טביעת אצבע.

אורי מקלב: אז לא מחייבים אותך.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אם אתה רוצה תעודה ביומטרית אז אתה חייב לעמוד בכללים.

יעל כהן-פארן: צריך להבין, עכשיו כולם יעברו לביומטרי.

יואב קיש: יש אפשרות שאם הגענו ב-3 ביולי לסיטואציה שאין לנו תקנות, אם לא הצלחנו לאשר תקנות בעצם החוק כאילו לא נכנס לתוקף.

יואב קיש: השאלה אם במסגרת הזאת – הדבר היחיד שמפריע לי זה שייקלטו פרטים למאגר.

יואב קיש: השאלה אם אתה יכול להגיד שבשלב הזה לא ייקלטו למאגר.

<יהודה זמרת: כל אלה שצריכים להכניס, ואז עוד פעם צריך לאתחל אותם.

<יהודה זמרת: יש פה חיים דינמיים של מערכת.

<יהודה זמרת: אנחנו קבענו- - -, והממשלה תניח את התקנות הרבה לפני 1 במאי.

יוליה מלינובסקי: ואם לא?

איילת נחמיאס ורבין: אתה מדבר אל ועדת הכנסת שיש לה ניסיון.

<קריאה: מי שלא רוצה, שלא יעשה בפיילוט.

רויטל סויד: אבל לא אומרים להם.

רויטל סויד: אנשים לא יודעים.

<יהודה זמרת: היום המאגר הביומטרי הוא וולונטרי לחלוטין, מי שלא רוצה לא מתפעל אותו.

רויטל סויד: אבל אנשים לא מודעים לזה.

יואב קיש: צריך לאתחל את המאגר.

יואב קיש: אי אפשר לבטל.

יואב קיש: אני מבין גם אותם.

איילת נחמיאס ורבין: גם אם יגידו לך שלא נקלטים פרטים במאגר, תקשיב לי היטב, אין מצב שלא נקלטים פרטים למאגר.

איילת נחמיאס ורבין: זה פשוט לא עולה על הדעת במציאות של היום, שגם אם מישהו באופן וולונטרי אומר שהוא מוכן להשתתף בפיילוט שלא ייקלטו פרטים במאגר.

איילת נחמיאס ורבין: אז שלא יבלבלו אותך.

יואב קיש: קודם כול, יש מוכנוּת מטעם משרד הפנים.

יואב קיש: זה לא שהם לא מוכנים.

יואב קיש: הם רוצים להביא את התקנות בזמן.

יואב קיש: אני בטוח שיתנהל בינינו ויכוח בוועדה על התקנות.

יואב קיש: השאלה שלי היא איך אנחנו דואגים שהוועדה שלך תהיה מחויבת לתת את- - -

אורי מקלב: קבעתם תאריכים.

אורי מקלב: מעבר לתאריכים קבעתם עוד יעדים, אז הביקורת ברורה.

אורי מקלב: יש יעד.

יואב קיש: חשוב מאוד שזה יצוין בהצעת החוק.

יואב קיש: החוק הזה הוא חוק עקום שנולד על פיילוט, על פיילוט, על דחייה.

יואב קיש: אין מה לעשות.

יואב קיש: אז חשוב שיצוין בחוק.

שולי מועלם-רפאלי: זה נובע מחוסר אמון בסיסי, לכן טוב שזה מצוין בהצעת החוק.

יואב קיש: בואו נשמע את ממלא מקום יושב-ראש הוועדה הביומטרית.

אורי מקלב: קודם כול, כפי שאמרתי, אני מסתכל על זה כפי שאמרו חבריי, שרואים בעיני רוחם שכרגע הפיילוט לא נותן להם מענה אמיתי.

אורי מקלב: פיילוט זה פיילוט, זה רק וולונטרי.

אורי מקלב: לאור הדיונים שקיימנו אנשים יותר יימנעו.

אורי מקלב: אבל בעיקר המתנגדים שרוצים לקבוע את התאריכים מפחדים מן השימושים הנוספים שייעשו.

אורי מקלב: זה לא נעשה בתקופת הפיילוט אז אין שום בעיה שיהיה רק פיילוט.

יואב קיש: קיבלתי את ההערות שלך.

אורי מקלב: כל המטרה שלהם למנוע.

אורי מקלב: הם באים בטענות בגלל השימושים הנוספים.

יעל כהן-פארן: אבל בפיילוט מועברות כל טביעות האצבע למאגר.

אורי מקלב: בתקופת הפיילוט אין שימושים נוספים.

יעל כהן-פארן: אבל אז הם שומרים את זה.

אורי מקלב: ממה היא מפחדת?

רויטל סויד: אבל החשש הוא לא רק לגבי הכנסת טביעות האצבע למאגר.

אורי מקלב: זה וולונטרי.

יואב קיש: עכשיו זכות הדיבור על טענת נושא חדש לרויטל סויד, 3 דקות לרשותך, בבקשה.

אורי מקלב: זה בעיה שלך, חברת כנסת סויד, כי לא הגיעו אתך להסכם.

אורי מקלב: עם ישראל ביתנו הגיעו להסכם.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: בבקשה, רויטל סויד.

רויטל סויד: סעיף 18(5)(ב)(1) מעלה נושא חדש לראשונה, מבלי שהיו על כך דיונים בכלל.

רויטל סויד: נכנס לנו גורם חדש, שלא היה פקטור ולא היה שחקן בכלל.

רויטל סויד: אותו גורם הוא ראש מערך הסייבר הלאומי, שעד עכשיו לא שיחק תפקיד בשיקול הדעת שהשר צריך לקבל, בהחלטות שהשר צריך לקבל.

רויטל סויד: השר היה צריך לקבל את חוות הדעת שלו מגורמים אחרים.

רויטל סויד: ברגע שהכנסנו לפה את ראש מערך הסייבר הלאומי, שהוא זה שהשר אמור להתייעץ אתו והוא זה שהשר אמור לשמוע אותו, זה נושא חדש.

רויטל סויד: לא ניהלנו על זה דיונים.

רויטל סויד: באופן טבעי לראש מערך הסייבר תהיה עמדה שהיא בהכרח לטובת המאגר, לטובת המשך המאגר, כפי שאנחנו יודעים שקורה גם היום.

רויטל סויד: לכן הדבר הזה הוא נושא חדש.

רויטל סויד: כאשר אנחנו מדברים פה על כך שבשנתיים הראשונות לשר יינתנו חוות דעת והוא יצטרך לקבל החלטות בהתאם, צריך לקיים על זה דיון.

יואב קיש: עוד שנה וחצי.

רויטל סויד: זה תיקון שלך שעדיין לא מופיע פה.

יואב קיש: ירדתי מן ההסתייגות שלי כי קיצרנו את הזמן.

רויטל סויד: אתה יודע מה זה מזכיר לי?

רויטל סויד: מה לנו שנה וחצי ושנתיים.

רויטל סויד: עדיף היה שתישאר את ההסתייגות שלך ולא תוותר עליה, כי בינינו, מה זה משנה אם זה שנה וחצי או שנתיים?

רויטל סויד: זה בדיוק כמו עם המשמורת המשותפת:

רויטל סויד: עוד חודש לפה או עוד חודש לשם.

רויטל סויד: זה מה שמשנה?

רויטל סויד: משנה המהות.

רויטל סויד: היית נשאר עם ההסתייגות שלך, היינו נשארים עם שנתיים, זה היה עדיף.

יואב קיש: את רוצה?

יואב קיש: אני חושב שלא.

יואב קיש: אני חושב שעדיף לעשות את זה בכל שנה וחצי.

יואב קיש: ממילא בדיקה אורכת זמן.

יואב קיש: אני חושב ששנה וחצי זה מספיק.

יואב קיש: יכול להיות שבעוד שנה וחצי מהיום נמצא את עצמנו בלי מאגר טביעות האצבעות.

רויטל סויד: איך זה יגיע?

יואב קיש: אסביר לך.

יואב קיש: נפגשתי לשיחה עם השר ונאמר בצורה הכי ברורה שכרגע תמונת המצב אצל השר היא שאי אפשר לתת תעודה ל-10 שנים בלי טביעת אצבעות.

יואב קיש: הוא לא מכיר טכנולוגיה כזאת – למרות שאנחנו שמענו שכן – השר אומר שכרגע הוא לא מכיר.

יואב קיש: אמרנו לו: סליחה, שמענו בוועדה מגורמים אחרים שיש טכנולוגיות שיאפשר לך כבר היום לעבור לצילום פנים בלבד בלי טביעות אצבעות.

יואב קיש: הרי טביעות האצבעות הן שמפריעות לנו.

רויטל סויד: נכון.

אמר: בכל מקרה הגבלנו את זה ל-5 שנים, שאחרי זה המאגר מבוטל, אלא אם יבוא השר ויגיד: עדיין אין טכנולוגיה אחרת, אני מבקש להאריך.

יעל כהן-פארן: אתה לא מבין ש"עובדים עליך" כבר היום?

יעל כהן-פארן: הם משקרים לנו.

יואב קיש: למה "עובדים עלינו"?

יואב קיש: זה בדיוק מה שכתוב בהצעת החוק.

רויטל סויד: אני מבינה את הגישה שלך, אני מבינה את ההיגיון.

יואב קיש: זה לא רק אני, זה גם חבר הכנסת מקלב.

רויטל סויד: אתה אומר שתינתן חוות דעת, ישמע ראש מערך הסייבר את העמדה של ראש הרשות לניהול המאגר.

רויטל סויד: למה לא קבעת שזה יגיע בפני הוועדה, שנוכל לערוך על זה דיון, שיישמעו עוד עמדות, שזה יהיה שקוף ופתוח?

יואב קיש: זה מגיע.

רויטל סויד: איך זה מגיע?

רויטל סויד: במסגרת מה?

אורי מקלב: זה מגיע במסגרת מה שכתוב.

יעל כהן-פארן: איפה כתוב שזה מגיע?

רויטל סויד: זה לא מה שאמרת עכשיו לגבי טביעות האצבע.

רויטל סויד: זה על הארכה.

רויטל סויד: זה לא על טביעות האצבע.

רועי פולקמן: גם על הארכה.

<יהודה זמרת: גם ההודעה, גם ההנמקות וגם חוות דעת.

יעל כהן-פארן: כמו שהוא הגיע אלינו לוועדה בפעם הזאת.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אם הוא החליט לא לקצר את הוראת השעה הוא מוסר הודעה לכנסת.

יואב קיש: אם הוא מקצר – אין בעיה, ביטל את מאגר טביעות האצבעות, נגמר.

יואב קיש: עכשיו הוא החליט: לא, חייבים עדיין את מאגר טביעות האצבעות.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: הוא מעביר את ההחלטה שלו עם חוות הדעת לוועדה, את החלטתו המנומקת, והוועדה תקיים דיון בהודעתו של שר הפנים ובחוות הדעת האמורה.

יואב קיש: ואז נוכל לראות האם נעשתה שם עבודה.

רויטל סויד: מה זה לקיים דיון?

רויטל סויד: ומה?

רויטל סויד: סליחה, מה זה לקיים דיון?

רויטל סויד: יש דיון שהוא רק כדי לקיים דיון.

איילת נחמיאס ורבין: ומה יקרה בישיבה הזאת?

רויטל סויד: זה דיון והכרעה?

רויטל סויד: אנחנו "מלרלרים" את עצמנו לדעת.

יואב קיש: רויטל סויד, אגיד לך דבר אחד שאולי אנחנו שונים בו, אבל אני חושב שאנחנו לא שונים.

יואב קיש: אני יוצא מתוך הנחה שהעבודה שיעשה ראש רשות הסייבר תהיה עבודה מקצועית, עבודה רצינית.

יואב קיש: אני לא חושב שיהיה לו אינטרס כזה או אחר לפה או לשם.

רויטל סויד: אגיד לך למה יכולה להיות משמעות לדיון הזה, כי לא נתת לוועדה כוח לקבל איזו החלטה.

רויטל סויד: מה זה דיון בוועדה?

יעל כהן-פארן: אני רוצה לומר מילה.

יואב קיש: לא, דיברתם.

יואב קיש: אני עובר להצבעה.

יואב קיש: נירה לאמעי-רכלבסקי, את רוצה להתייחס?

יואב קיש: די, שמענו, ושמעת גם אותי.

יואב קיש: אתם יכולים לא להסכים, זה בסדר.

אורי מקלב: יצאנו עם דבר מתוקן תחת ידינו, גם בסעיף הזה, ברחל בתך הקטנה, כן ולאו.

אורי מקלב: זה חוזר לכנסת, חוזר לוועדה, יודעים מה הדיון.

אורי מקלב: מה הבעיה?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: רציתי להגיד שבכל מקרה אם השר יחזור שוב ויבקש להאריך הכנסת תוכל להגיד לו: סליחה, הייתה לך חוות דעת.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: ואז אין צורך בחוות הדעת.

יואב קיש: מי בעד טענת נושא חדש שהעלתה חברת הכנסת סויד?

יואב קיש: ירים את ידו.

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: מי נמנע?

יואב קיש: בעד – 3

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: 3 בעד טענת נושא חדש, 6 נגד.

יואב קיש: הטענה לא נתקבלה.

יואב קיש: על הנושא הראשון שהעלתה חברת הכנסת יעל פארן.

יואב קיש: מי בעד טענת נושא חדש?

יואב קיש: ירים את ידו.

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: בעד – 3

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: 3 בעד, 6 נגד.

יואב קיש: טענת נושא חדש לא נתקבלה.

יעל כהן-פארן: אני מגישה רביזיה על הפטור מחובת הנחה.

יואב קיש: יש עוד טענה לנושא חדש של חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

יואב קיש: זה הופיע על אותו דף ולכן היה נראה לי כאילו זה היה אותו דיון.

יואב קיש: במהלך הדיון טענו רויטל סויד ועיסאווי פריג' כי מדובר בנושא חדש.

יואב קיש: הצבעה על הטענה של רויטל סויד נתקיימה פה אחרי שהיא נימקה את הטענה.

יואב קיש: עיסאווי פריג' לא נמצא פה ולא מנמק.

יואב קיש: מישהו יודע על איזה סעיף הוא טוען כנושא חדש?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אסביר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: מדובר בהסתייגות שעברה ונכנסה לנוסח, של חבר הכנסת מלכיאלי, לפיה בסעיף 18(א)(1) להצעת החוק שאנחנו דנים בה בוועדה, במקום "לאחר שהוסבר לו בעל פה", זה אומר הסברה לתושב שבא לחתום על הסכמתו להכליל טביעות אצבע במאגר הביומטרי, הוא ביקש שמשרד הפנים יקים מערך הסברה שיסביר לתושבים וייתן מענה לתוספות ויובא בתקנות לכנסת.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: על הדבר הזה העלו טענת נושא חדש.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: עיסאווי פריג' לא פה אז אנחנו עוברים להצבעה.

יואב קיש: מי בעד טענת נושא חדש?

יואב קיש: ירים את ידו.

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: מי נמנע?

יואב קיש: בעד – אין

יואב קיש: נמנעים – אין טענת נושא חדש של חבר הכנסת פריג' בנוגע לסעיף 18(א)(1) בהצעת חוק הכללת אמצעי זיהוי ביומטריים במסמכי זיהוי ובמאגר מידע (תיקון והוראת שעה), התשע"ז-2016, לא נתקבלה.

יואב קיש: אין תומכים, 5 מתנגדים.

יואב קיש: הטענה לא נתקבלה.

יואב קיש: 1) הצעת חוק שירות אזרחי, התשע"ה-2015(מ/947) 2) הצעת חוק שירות לאומי-אזרחי (תיקון – איסור מימון מדינה זרה), התשע"ו-2016 (פ/3466/20), של חברי הכנסת אמיר אוחנה ודוד ביטן

יואב קיש: אנחנו עוברים לבקשה למיזוג לפי סעיף 84(ד) לתקנון הכנסת: הצעת חוק שירות אזרחי, התשע"ה-2015 (מ/947), שאושרה בכנסת בקריאה הראשונה בי"ג באב התשע"ה והועברה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות יחד עם הצעת חוק שירות לאומי-אזרחי (תיקון – איסור מימון מדינה זרה), התשע"ו-2016 (פ/3466/20) של חברי הכנסת אמיר אוחנה ודוד ביטן, שאושרה בכנסת בדיון מוקדם ביום כ"ח – משרד הפנים וישראל ביתנו, אני רואה שיש פה אווירת השלמות.

יואב קיש: אני שמח, אבל רק בשקט.

יואב קיש: ביום ו' בשבט התשע"ז, 2 בפברואר 2017, החליטה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות למזג את שתי הצעות החוק האמורות ולדון בהן על-פי הנוסח של הצעת החוק הממשלתית.

יואב קיש: החלטה זאת מצריכה את האישור שלנו.

יואב קיש: אין שום התנגדות.

יואב קיש: יש הסכמה מכל המציעים.

יואב קיש: לכן אני מעלה את זה להצבעה.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: ירים את ידו.

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: בעד – 3

יואב קיש: נמנעים – אין הבקשה למזג את הצעות חוק מ/947 ו-פ/3466/20 ולדון על-פי נוסח הצעת החוק הממשלתית נתקבלה.

יואב קיש: הבקשה התקבלה פה אחד.

לסדר-היום בנושא: הצעה לסדר היום בנושא שריפה בבתי הזיקוק במפרץ חיפה וההשלכות על תושבי אזור חיפה והקריות.

לסדר-היום בנושא: זה קצת ישן.

לסדר-היום בנושא: זה יידון או בוועדת הפנים והגנת הסביבה או בוועדת החוץ והביטחון.

לסדר-היום בנושא: איפה יש הצעות דומות?

לסדר-היום בנושא: באיזו ועדה?

<אתי בן יוסף: בוועדת הפנים.

יואב קיש: בוועדת הפנים והגנת הסביבה כבר יש הצעות דומות ודנים בעניין.

יואב קיש: אני חושב שזה גם מה שנאמר.

יואב קיש: לכן אני ממליץ להעביר את הדיון בהצעה הזו לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

יואב קיש: מי בעד? ירים את ידו.

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: בעד – 3

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: ההצעה התקבלה.

איילת נחמיאס ורבין: יש לי הצעה לסדר.

איילת נחמיאס ורבין: חשוב לי מה שדיברתי אתך עליו אתמול, על הוועדה שבשבוע שעבר בעזרת הקואליציה הקמנו במליאה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה שנתכנס.

איילת נחמיאס ורבין: זה ועדה משותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת הכספים, בראשותי.

יואב קיש: זה לא על סדר היום.

איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת.

איילת נחמיאס ורבין: אמרתי שזה הצעה לסדר.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת שנתכנס להשלים את ההקמה שלה בשבוע הבא.

<אתי בן-יוסף: אבל לא הוחלט להקים ועדה.

<אתי בן-יוסף: הוחלט להעביר אלינו כדי שאנחנו נקבע.

איילת נחמיאס ורבין: במליאה הוחלט שמקימים את הוועדה.

יואב קיש: כך נקראת הוועדה?

איילת נחמיאס ורבין: לא, אני לא זוכרת את השם שלה.

יואב קיש: ואז יש המלצה שזה יגיע לפה, שאנחנו נקים ועדה משותפת שתדון בהצעה לסדר הזו, ועדה משותפת של ועדת הכלכלה וועדת הכספים.

<אתי בן יוסף: זה שונה אם הם מעבירים אלינו לקבוע הרכב של ועדה משותפת.

איילת נחמיאס ורבין: אני נשאתי נאום במליאה והסכמתי להסב את זה להצעה לסדר.

איילת נחמיאס ורבין: כולם הצביעו בעד.

<ארבל אסטרחן: עכשיו את רוצה להעביר את זה לוועדה משותפת בראשותך.

איילת נחמיאס ורבין: מקימים ועדה משותפת בראשותי, אבל צריך להקים אותה בוועדת הכנסת.

<אתי בן יוסף: נשים את זה על סדר היום.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה שזה יהיה בסדר היום.

<ארבל אסטרחן: צריך לדבר עם יושבי-ראש שתי הוועדות, שייתנו שמות, להתייעץ איתם על השמות של האנשים.

איילת נחמיאס ורבין: אני צריכה לעשות את זה?

<ארבל אסטרחן: מי שיש לו עניין צריך לעשות את זה.

יואב קיש: אנחנו נטפל בזה.

איילת נחמיאס ורבין: בגלל שזכיתי באמון של הקואליציה.

החוק הבאות: א.

החוק הבאות: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – דיור בהישג יד), התשע"ו-2016 (פ/3029/20) של חה"כ רועי פולקמן

יואב קיש: מכיוון שאין לי תשובות מראשי הוועדות לגבי חניית נכים אני לא הולך לדון בזה.

יואב קיש: חברת הכנסת יעל כהן-פארן, הגשת רביזיה על ההחלטה לתת פטור מחובת הנחה.

יואב קיש: בבקשה.

יעל כהן-פארן: אני חוזרת ומבקשת לא לתת פטור מחובת הנחה.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שאין לכך הצדקה.

יעל כהן-פארן: הדיונים היו מהירים מאוד ונמהרים מאוד.

יעל כהן-פארן: הדיון שהיה הבוקר רק הראה עד כמה אפשר היה להשיג חוק טוב יותר אם הייתה ניתנת תקופה ראויה יותר וזמן רב יותר לדיון בנושאים המאוד-מאוד מהותיים וחשובים.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שהחוק הזה רע לציבור וכפי שהוא מונח כרגע הוא עלול לעשות הרבה יותר נזק מתועלת.

יעל כהן-פארן: פטור מחובת הנחה – בעצם צריכה להיות כאן איזו סיבה מיוחדת.

יעל כהן-פארן: אני מבינה שהסיבה המיוחדת היא סיום הפיילוט.

יעל כהן-פארן: אני אומרת: אדרבה, יסתיים הפיילוט ואנחנו ניגש לחקיקה בצורה ראויה, בלי מסמכים שמוסתרים מאתנו, שנשלחים ב-12 בלילה לחברי כנסת, עם דיון הרבה יותר מעמיק ורציני.

יעל כהן-פארן: נמצא חוק הרבה יותר טוב.

יעל כהן-פארן: הפיילוט יכול להיות בהמתנה, אפשר להגדיר לזה תקופת זמן, אפשר גם להביא צו להאריך אותו בשבועיים.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שאין כאן מקום לפטור מחובת הנחה.

יעל כהן-פארן: זה יהיה ממש ביזוי הכנסת והחקיקה.

יעל כהן-פארן: מה שהלך היום בוועדה המשותפת, אני מצטערת לומר גם לשניכם, בחדר של ועדת החוקה, חוק ומשפט, אני חושבת שלא הוסיף לכבוד הכנסת.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שיש מקום לדון בזה בכובד-ראש.

יעל כהן-פארן: הנושאים האלה מהותיים.

יעל כהן-פארן: כל עם ישראל הולך להגיע בכל 5 שנים להוציא תעודה חכמה חדשה או לתת את טביעת האצבעות שלו בכל 10 שנים כדי לא "להיתזז" בכל 5 שנים.

יעל כהן-פארן: אין לכך שום הצדקה.

יעל כהן-פארן: אנחנו יודעים את זה.

יעל כהן-פארן: אמרת קודם כאשר דיברנו על נושא חדש – אני לא נכנסת אליו – שיוצגו בפני חברי הוועדה חוות הדעת ואם השר יחליט לקצר את הוראת השעה אז לא יהיה צורך, אבל אם הוא לא יחליט לקצר אז הוא יציג את חוות הדעת בפני הוועדה.

יעל כהן-פארן: אני אומרת:

יעל כהן-פארן: כבר היום אנחנו יודעים שמוסתרות חוות דעת מאוד רלוונטיות ומאוד קריטיות מפני הוועדה, לא מוצגות ולא מונחות.

יעל כהן-פארן: אז איך אנחנו סומכים עליהם שיציגו לנו את כל המידע בעתיד?

יעל כהן-פארן: תודה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני רוצה להגיד שגם אני וגם את היינו בהרבה מאוד דיונים.

יואב קיש: להגיד שהעבודה שנעשתה בוועדה הייתה לא מקצועית ולא רצינית, אני לפחות חושב אחרת, אבל זכותך לאחוז בדעתך.

דוד ביטן: זה נגד מקלב.

יעל כהן-פארן: מקלב עשה עבודה נהדרת- - -

דוד ביטן: אנחנו לא בית הלורדים.

דוד ביטן: כשצריך להתווכח אנחנו מתווכחים.

יואב קיש: אנחנו מעלים להצבעה את בקשת הרביזיה של חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

יואב קיש: מי בעד הרביזיה?

יואב קיש: ירים את ידו.

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: בעד – 1

יואב קיש: נמנעים – אין בקשת הרביזיה של חה"כ יעל פארן בעניין פטור מחובת הנחה של הצעת חוק הכללת אמצעי זיהוי ביומטריים ונתוני זיהוי ביומטריים במסמכי זיהוי ובמאגר מידע (תיקון והוראת שעה), התשע"ז-2016, לא נתקבלה.

יואב קיש: הרביזיה נדחתה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני נועל את הישיבה.