ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 85, 2016-11-28 11:30

אורי מקלב: אנחנו פותחים, סדר היום של הוועדה זה הגברת התחרות באמצעות התחבורה השיתופית - ישיבת המשך.

אורי מקלב: היתה ישיבה גם בפני עצמה, אבל אנחנו רוצים רק להציף ולחדד את זה שאנחנו לא מניחים לעניין הזה של תחבורה שיתופית בגלל החשיבות שאנחנו רואים לנושא.

אורי מקלב: אנחנו הפעם מתכבדים בהופעתה ובהשתתפותה של עורכת דין מיכל הלפרין, הממונה על ההגבלים העסקיים.

אורי מקלב: היתה אמירה מטעמך או מטעם הרשות, היתה אמירה, השתתף איתנו מישהו מטעמך, אני מתנצל שאני לא זוכר את השם, שאמר אמירה קצרה שלכם בעניין הזה של התחבורה השיתופית, אבל אנחנו ביקשנו גם אז שנפרוס - - - הוועדה תקבל את הדו"ח שלך או סקירה בכל אופן, לא יודע אם יש דו"ח, אבל הסקירה בנושא הזה.

אורי מקלב: מאז ועד היום אנחנו כן רוצים ככה בתמצית להגיד את הדברים, להניח את הדברים.

אורי מקלב: נמצא כאן חבר הכנסת אמיר אוחנה שהגיש חוקים בעניין, ובכלל יש התעניינות מאוד גדולה בנושא הזה של תחבורה שיתופית.

אורי מקלב: אנחנו צריכים להגיד ככה בתמצית שתחבורה שיתופית, אנחנו רואים את זה בהיבט, שאני חושב שאין חולק עליו, שצמצום הרכבים הפרטיים, בוודאי במקומות מרכזיים, ולהשלכות של ריבוי הרכבים הפרטיים ועידוד בתחבורה הציבורית ואנחנו רואים תחבורה שיתופית כחלק מתחבורה ציבורית או מהסעת המונים, כחלק שיכול לצמצם, ודאי בחלק הכי חשוב של התחבורה הציבורית שהוא צמצום התחבורה הפרטית.

אורי מקלב: רק הבוקר קראתי בעיתון, אני קורא יתד נאמן על הבוקר אז יכול להיות שלפעמים הוא מביא כותרות של יום-יומיים, זה יכול לקרות, אבל בכל אופן, מה שנאמר בוועדת הכלכלה כאן בכנסת על ידי האוצר לצרכים שלהם שהעלות לשנה של עומסי התנועה והפקקים במרכז זה 40 מיליארד, זה לא אני אומר, זה אומרים האוצר כשזה נוח להם.

אורי מקלב: אבל גם אם נקבל שזה חצי, זאת אומרת המשמעות של העומסים ומי שגורם לכך, בעיקר זה התחבורה הפרטית.

אורי מקלב: גם כאן בוועדה, היה כאן מומחה שהופיע בפני הוועדה, בניתוחים של האנשים המומחים שבתוך תקופה לא ארוכה, לא זה לא נקרא כשיש עומס תנועה במרכז, אלא פשוט לא יהיה אפשר לנוע.

אורי מקלב: על פי מספר מכוניות, על פי הכבישים שיש, כך וכך במכפלות שאנשים יודעים לעשות את הריבוי לשם נגיע.

אורי מקלב: באופן טבעי העסק יעמוד אם אנחנו לא נדע לצמצם.

אורי מקלב: היתרונות של העשה טוב הם דברים ברורים.

אורי מקלב: אנחנו יודעים, שקודם כל נושא חברתי, זה הוזלה משמעותית מאוד של העלות של התחבורה הפרטית או ההגעה או בכלל העלות של התחבורה תצמצם בהוצאה, ההוצאה תצטמצם מאוד.

אורי מקלב: אז יש לזה משמעות חברתית מאוד מאוד חשובה.

אורי מקלב: הנושא השני, אין ספק שכפי שאמרנו, כלכלית, יש כאן נושא כלכלי כללי.

אורי מקלב: העומס בכבישים, העלות של שעות העבודה, איכות העבודה לאחר שאנשים נשרכים בפקקים ארוכים.

אורי מקלב: אני מרגיש כאן הבוקר לפעמים היום כאן בתוך ירושלים כשאני כבר מגיע לפה כבר אחרי מלחמה, עייף כבר מרוב שהייתי צריך - - - התמרון ותשומת הלב ומה שהעומסים גורמים לך.

אורי מקלב: ויש ודאי עוד דברים שהם לא פחות חשובים כמו איכות הסביבה, זיהום אוויר, זה דבר שמאוד מאוד חשוב.

אורי מקלב: אנחנו גם יודעים שהשיפור של תחבורה ציבורית, תחבורה כללית אנחנו קוראים לזה, תחבורה כללית, תחבורה שיתופית, זה הזמינות והשילוב של מערכות ההסעות עם עוד דברים שהדברים האלה מאוד חשובים.

אורי מקלב: אני רוצה להגיד עוד משפט אחד או שניים.

אורי מקלב: הדבר הזה הוא לא חידוש שלנו, זו מגמה שכבר נמצאת בעולם.

אורי מקלב: ומה שטוב במקרה הזה, לעולם אין שום אחריות, לא מבינים מה הסיבה שזה לא טוב לנו, גם לא נאמרה כאן באמת, לא נאמרו אמירות מקצועיות אמיתיות מדוע התחבורה השיתופית היא לא טוב.

אורי מקלב: יכול להיות שיש איזה סיבות אחרות שתיכף נשמע.

אורי מקלב: יכול להיות שיש גופים אינטרסנטיים כאלה ואחרים שמעכבים את הפעילות הזאת, את המגמה הזאת וזה דבר חמור לכשעצמו.

אורי מקלב: עשינו רפורמות ושינויים אפילו כואבים במשק בתקופות האחרונות.

אורי מקלב: נגענו בהרבה דברים, בחקלאים נגענו זה גם היה נושא כואב.

אורי מקלב: הרפורמות נעשו בוועדות תכנון, הוצאנו החוצה.

אורי מקלב: אנחנו עכשיו עוסקים בהפרטה, למשל במכון התקנים, זה שינוי של אנשים שנמצאים בתפיסות, עובדים, שינויים כואבים, בהם, ברופאים הוטרינריים, איפה לא נגענו בעניין הזה.

אורי מקלב: וידענו לעשות את הדברים האלה עם מנגנונים שצריך לעשות.

אורי מקלב: אני דרך אגב בנושא - - - לפני כן את רוצה לשים את הדגש בדיון הזה, מה שנקרא עשו מרע כמו שאת אומרת.

אורי מקלב: אבל לפני זה, אנחנו דיברנו על תחבורה שיתופית, היו כאן התנגדויות של נהגי המוניות, בעיקר היה נושא - - - משרד התחבורה דיבר על הנושא של הביטחון האישי, הבטיחות, שהתשובות שקיבלנו מעבר להשביעו את דעתנו והביאו אותנו שמדובר אולי הפוך, אולי המגמה אפילו תשפר את נושא הביטחון האישי או ביטחון באופן כללי.

אורי מקלב: אנשים יודעים בדיוק למי הם עולים, הם יכולים לברור לעצמם, הם יכולים לדעת את כל הפרטים מה שאין לנו היום בנהג מונית שמגיע.

אורי מקלב: כפי שאני היטבתי להסביר, איש ירושלמי יודע בדיוק את החששות שלו ושרק מתגברים לצערנו בתקופה האחרונה, החששות שאין ביטחון בכלל בתחבורה ציבורית ודאי אם זה מוניות.

אורי מקלב: אבל אני כן רוצה להגיד שבחלק הזה שהיתרון בתחבורה שיתופית במקרה הזה אנחנו ידענו לא המצאנו את זה.

אורי מקלב: הגעתי לכנסת לפני קרוב לתשע שנים, הדברים שלא ראיתי זה ברשות שאני הייתי בה קודם שהיא עיריית ירושלים, מכוון שבעיריית ירושלים רוב העובדים הם ירושלמים, אבל כשזה הגיע לכנסת ראיתי על המחשב תופעה של מי אנחנו - - - מי נוסע לנס ציונה, מי יוצא לתל אביב, מי נוסע לפתח תקווה.

אורי מקלב: כך במקום הקטן הזה שהוא לא אמנם, כמה מאות עובדים, אבל היה - - - יש לזה סוג של ניסיון לייצר משאבים, זה היה יותר בהגדרה של טרמפ, אבל אפילו לא תחבורה שיתופית וזה עובד.

אורי מקלב: העסק היום, מי נוסע, מי מגיע ואנשים מרצונם הטוב באופן וולנטרי עשו את זה.

אורי מקלב: רק מה, הבעיה היתה בעניין הזה, הטכנולוגיה, שלא היתה טכנולוגיה שידעה לעשות את זה טוב.

אורי מקלב: היום הטכנולוגיה בעצם יודעת ליישם את מה שכולם הבינו שזה דבר מאוד חשוב.

אורי מקלב: אבל היום הטכנולוגיה יודעת לתת את ה - - - הזה.

אורי מקלב: וזה השינוי המרכזי שיש לנו בנושא של תחבורה שיתופית, ולכן אנחנו רואים בעניין הזה, ראינו מהסיבות שאני מניתי אותן כמו חברתית, כלכלית, איכות הסביבה ובכלל, שאנחנו צריכים להיות בעניין הזה לא זנבות ולא נגררים, אנחנו צריכים להצדיק את המציאות.

אורי מקלב: היום, מה שיקרה שאנחנו נעשה כל הסדרה שתבוא.

אורי מקלב: היא תגיע.

אורי מקלב: היא תגיע בחצי שנה, תגיע בשנה, תגיע בשנה וחצי, היא תגיע.

אורי מקלב: רק מה יהיה, זה יהיה כבר אחרי שזה כבר נטמע ואחרי זה כבר יהיו דפוסי התנהגות - - - להלביש אזהרה או לשנות סדרים.

אורי מקלב: כשאנחנו אומרים מגמה כשכל בר ברב, כל מישהו שקצת מבין, מבין שלכאן זה הולך וכבר נמצא ואנחנו גוררים רגליים בכוונה או למשל יש לנו משולש של ברזל על הרגליים ואנחנו בסופו של דבר, כמו שאמרתי, זנבות בעניין הזה, במקום שאנחנו נקדים ונעשה את ההסדר הזה או נדביק את מה שקורה במציאות ואז אנחנו נהיה הרבה יותר באמת פרקטיים וגם יותר יעילים.

אורי מקלב: כל זה מה שאמרתי עד עכשיו זה היה עשה טוב, אבל יש כאן גם בעניין הזה, מה שבאמת אנחנו לא הופתענו, מה שהתברר לנו שיש כאן גם מעשה רע דהיינו סור מרע.

אורי מקלב: מה שנקרא, הרשות להגבלים עסקיים מצאה שבעניין הזה מתוך תובנה שאתם הגעתם לכך ואתם באתם ואמרתם מתוך פתיחות שלכם, מה שנעשה בציבור, וראיתם שיש כאן בעניין הזה, בהחלט, מקום שאתם צריכים לבדוק אותו, האם יש פה - - - אני חושב שזה משהו משמעותי בשיח שיש לנו בנושא הזה של תחבורה שיתופית.

אורי מקלב: אם עד עכשיו דיברנו על יתרונות, כאן מדברים כשאין את זה מה זה גורם שיש כאן נושא של הגבלה עסקית שיש לזה משמעות מאוד חשובה, ולכן ביקשנו, ואנחנו מודים לך לפנים, את התובנה שלכם בעניין ואת הסקירה שלכם בעניין ואחרי זה נבקש התייחסות של חבר הכנסת אמיר אוחנה ועוד מי שירצה להתייחס.

אורי מקלב: בבקשה עורכת דין מיכל הלפרין.

<מיכל הלפרין: קודם כל תודה רבה חבר הכנסת מקלב על ההזמנה הזאת, אני מאוד שמחתי עליה.

<מיכל הלפרין: ותודה רבה לחברי הכנסת שפינו את זמנם במהלך חוק ההסדרים והדיונים עליו כדי להקשיב לנושא החשוב הזה.

<מיכל הלפרין: אני התחלתי לעסוק בנושא הזה סמוך מאוד לכניסתי לתפקיד בעיקר משתי סיבות עיקריות: ראשית, אנחנו מאמינים שבכל מקום שבו טכנולוגיה יכולה לקדם תחרות אנחנו צריכים לעסוק בכך ושנית, מכוון שתחום התחבורה הציבורית הוא תחום מאוד בעייתי במדינת ישראל.

<מיכל הלפרין: ופה התחברו שתי אג'נדות מאוד משמעותיות ביחד וממש הביאו לפתחנו את הנושא הזה וממש חייבו אותנו לעסוק בו.

<מיכל הלפרין: המצב של התחבורה הציבורית בישראל הוא בכי רע.

<מיכל הלפרין: אני חושבת שאני לא צריכה לספר לכולכם שהשימוש בתחבורה הציבורית ביחס לגודל האוכלוסייה הולך וקטן, השימוש ברכבים הולך וגדל.

<מיכל הלפרין: אנשים לא מסוגלים לעשות שימוש בתחבורה הציבורית מכוון שהיא לא פרוסה ברשת מספיק רחבה, היא לא מספיק תדירה, היא לא נותנת להם מענה בזמן מתאים, אין לה נתיבים עצמאיים שלה.

<מיכל הלפרין: שלל בעיות שיש לתחבורה הציבורית ובסיטואציה הזאת, כמובן, שכאשר אנחנו מוצאים את עצמנו עם יותר ויותר מכוניות על הכבישים התוצאות הן ברורות.

<מיכל הלפרין: אני מניחה שאלה מכם שהגיעו היום לכנסת בין אם מירושלים ובין אם מאזור גוש דן, חוו את גודש התחבורה במעלה לירושלים כשהם נוסעים בפקקים תוך שהם מתעצבנים על הדרך ואורכה והזמן שמתבזבז, תוך שהם - - -

דב חנין: אבל אנחנו יודעים שאנחנו בזמנים יותר טובים מאלה שיגיעו.

<מיכל הלפרין: אנחנו מקווים ככה.

<מיכל הלפרין: תוך שהם כולם מזהמים את הכבישים ובסוף בסוף שיגמרו לזהם את הכבישים ויגיעו לפה גם ימצאו שיש להם בעיות חניה.

<מיכל הלפרין: כל ההתפתחויות הטכנולוגיות האחרונות מאפשרות לנו היום לייצר מנגנוני תחבורה חדשים, מודרנים, טכנולוגים שמאפשרים מגוון רחב יותר של שירותים לטובת הציבור.

<מיכל הלפרין: למדינת ישראל אין את הפריבילגיה, פשוט אין את הפריבילגיה, להדוף את הפתרונות הטכנולוגיים האלה החוצה.

<מיכל הלפרין: מצב התחבורה בכבישים כל כך רע שאנחנו חייבים לחבק בזרועות פתוחות כל פתרון של תחבורה שיתופית שמונח לפתחנו.

<מיכל הלפרין: אנחנו צריכים לעודד את הפתרונות האלה ולקדם אותם ולא להדוף אותם החוצה כי מצבנו כרגע לא טוב.

<מיכל הלפרין: העולם של אפליקציות שנמצאות על טלפונים חכמים בכף ידנו מאפשר לנו היום מגוון רחב מאוד של אפשרויות ואני מסווגת את האפשרויות האלה לארבעה סוגים עיקריים ואנחנו עוסקים בכל אחד מהסוגים האלה.

<מיכל הלפרין: הסוג הראשון שאנחנו בדרך כלל עוסקים בו זה שירותי המוניות המסורתיים שניתנים באמצעות אפליקציות.

<מיכל הלפרין: אנחנו מכירים את המוצרים שלהם זה GetTaxi, זה Rider, אפליקציות שמאפשרות שירות של מוניות מסורתיות שהוא חכם יותר והוא יעיל יותר.

<מיכל הלפרין: הוא מאפשר חיבור בין הנוסעים מצד אחד לבין הנהגים מצד שני באופן שמייעל את התחבורה הזאת.

<מיכל הלפרין: נהגי המוניות לא צריכים לחפש אחרי נוסעים, הנוסעים לא צריכים לחפש אחרי נהגי המוניות.

<מיכל הלפרין: זה גם מאפשר דירוג של נהגי המוניות, זה מאפשר הרבה אינפורמציה לנהגי המוניות.

<מיכל הלפרין: זה סוג חדש של חידוש טכנולוגי שהביאה לנו התחבורה השיתופית.

<מיכל הלפרין: הסוג השני שאנחנו מדברים עליו זה שירותי התיווך בין נוסעים לבין נהגי רכב פרטיים שמבקשים לעשות שימוש ברכב הפרטי שלהם בשביל להסיע אנשים ולאפשר להם נסיעות למקומות וליעדים.

<מיכל הלפרין: בהקשר הזה אנחנו בדרך כלל מדברים על Uber ועל Lift כגורמים שהם גורמים שמציעים שירות מהסוג הזה והם מקשרים נהגים, בין אם הם נהגי מוניות מסורתיות ובין אם הם נהגים שאינם נהגי מוניות מסורתיות ומאפשרים להם להתחבר לשלל מאוד רחב של קהל משתמשים באמצעות אפליקציות.

<מיכל הלפרין: בנוסף לכל היתרונות שדיברנו שיש ל - GetTaxi ול-Rider ואפליקציות כאלה, כמובן שזה מאפשר מגוון רחב יותר של נהגים, מגוון רחב יותר של שימוש, פריסה רחבה יותר ואני אדבר על היתרונות האלה בהמשך.

<מיכל הלפרין: הסוג השלישי שאנחנו מדברים עליו הוא שירותי מוניות שיתופיות להסעת מספר נוסעים במסלולי נסיעה משתנים, מודולריים.

<מיכל הלפרין: בדרך כלל אנחנו מדברים בהקשר הזה על חברות כגון Via שהן מסוגלות להעניק מוניות שירות לאורך קווי תחבורה שמשתנים בהתאם לדרישות הציבור ובהתאם לעומסים שבתנועה, וכך לתת שירות שהוא גם זול יותר וגם מהיר יותר וזמין יותר ללקוח, הוא משתנה בהתאם לצרכים שלו.

<מיכל הלפרין: הסוג האחרון זה ה-Carpooling שזה היכולת של נהגים לאסוף אליהם נוסעים נוספים על המכונית שלהם כדי להוביל אותם אל היעד שהם ממילא התכוונו לנסוע אליו.

<מיכל הלפרין: בהקשר הזה אנחנו מכירים בעיקר את האפליקציות של Moovit ו-waze שכבר השיקו את השירותים בהקשר הזה.

<מיכל הלפרין: וכמובן שהאפליקציות האלה מאפשרות גם הוזלת עלויות נסיעה באופן משמעותי וגם הורדת הגודש בכבישים ואני אתייחס לכל הדברים האלה בהרחבה.

<מיכל הלפרין: המשותף לכל הצורות האלה, מה שמחבר ביניהן, כל התחבורה השיתופית, זה קיומה של פלטפורמה, פלטפורמה טכנולוגית שיוצרת קישור יעיל בין נהגים לבין נוסעים.

<מיכל הלפרין: היכולת הזאת לחבר ללא גורם מתווך בין נוסעים לבין נהגים היא יכולת שאנחנו צריכים לאחוז בה ולנצל אותה ככל שניתן, וזה מה שהפלטפורמה הטכנולוגית נותנת לנו בהקשר הזה.

<מיכל הלפרין: על רקע כל הטכנולוגיה החדשה הזאת בתחום התחבורה השיתופית, כמובן שחובה עלינו לבחון האם ההסדרה של מוניות מסורתיות כפי שאנחנו רואים אותן היום היא עדיין ישימה והיא עדיין נכונה.

<מיכל הלפרין: כי אני חייבת לומר, ההשקפה של רשות ההגבלים העסקיים והחזון של רשות ההגבלים העסקיים זה שוק שבו כל צורות התחבורה השיתופית האלה מתקיימות לצד מוניות מסורתיות שיוכלו להמשיך ולתפקד.

<מיכל הלפרין: וכדי שיהיה לנו עולם של מוניות מסורתיות שיוכלו להעניק שירות בצד האמצעים של תחבורה שיתופית אנחנו חייבים שתהיה לנו רגולציה שהיא תחרותית למוניות.

<מיכל הלפרין: אנחנו חייבים להסיר חסמים רגולטוריים כדי שגם המוניות המסורתיות יוכלו להתנהל בזירה תחרותית שהיא מחייבת קידמה וטכנולוגיה.

<מיכל הלפרין: עכשיו, מה היתרונות המרכזיים שאנחנו רואים לנגד עינינו בהקשר של תחבורה שיתופית?

<מיכל הלפרין: אז קודם כל בראש ובראשונה זה הגדלת ההיצע.

<מיכל הלפרין: אני רוצה להפנות את תשומת לבכם לגרף שאני מציגה פה שלפיו מאז שנותיה הראשונות של מדינת ישראל 1952 ועד היום או עד 2014, כמות המוניות ל-1000 איש עלתה בערך קצת יותר מפי 2, 2.4.

<מיכל הלפרין: לעומת זאת, כמות הרכבים הפרטיים באותה תקופה פר 1000 איש עלתה כמעט פי 300.

<מיכל הלפרין: רבותיי, אנחנו חסרים באמצעי תחבורה.

<מיכל הלפרין: אנחנו חסרים במוניות.

<מיכל הלפרין: מי שעמד אי פעם בקרן רחוב כשיורד גשם וניסה לתפוס מונית יודע על מה אני מדברת.

<מיכל הלפרין: אנחנו חסרים את האמצעי הזה, מספר הרכבים הולך ותופח, מספר המוניות לא מדביק אותו, אפילו לא בקירוב.

<מיכל הלפרין: ולכן, קודם כל, בראש ובראשונה אנחנו מגדילים את ההיצע.

<מיכל הלפרין: הדבר השני שאנחנו עושים זה אנחנו מגדילים את הזמינות ואת איכות השירות ואת המגוון של השירותים.

<מיכל הלפרין: מה שחשוב להבין לגבי כל האפליקציות האלה שהן כולן מבוססות על אמון של צרכנים.

<מיכל הלפרין: הן כולן מבוססות על מה שנקרא כלכלת רשת.

<מיכל הלפרין: הן צריכות רשת רחבה של משתמשים מצד אחד ורשת רחבה של נהגים מצד שני, ובלי שיהיה אמון במערכת, האפליקציות האלה לא יוכלו ליצור את הרשת בגודל מספיק כדי לייצר שירות אפקטיבי.

<מיכל הלפרין: כדי לייצר רשת מספיק גדולה, האפליקציה חייבת לדאוג שיהיה אמון של הצרכנים, והאפליקציות האלה שוקדות על דרכים לייצר אמון של צרכנים בהן, בראש ובראשונה על ידי דירוג של הנהגים שלהן באמצעות הלקוחות עצמם.

<מיכל הלפרין: ואנחנו יודעים היום שכל הנהגים באפליקציות האלה מקבלים ציונים על ידי הלקוחות, צוברים ציונים, צוברים ניקודים, צוברים משובים, ונוצר מצב שבו היום, כשאנחנו עולים על אחד מהרכבים האלה האינפורמציה שיש לנו לגבי הנהג שאיתו אנחנו נוסעים היא גדולה לעין ערוך ממה שהיה לנו בעבר כשנהנינו משירותי מוניות מסורתיים, כשהיינו עוצרים מונית בקרן רחוב ולא היה לנו מושג לאיזה מונית נקלענו.

<מיכל הלפרין: אז בהקשר הזה, האמון של הצרכנים באפליקציה הוא התמריץ הראשון במעלה של האפליקציה לדאוג לשירות טוב, לשירות אמין ולשירות איכותי.

<מיכל הלפרין: חלק מהאפליקציות גם, אנחנו יודעים, קונסות נהגים שלא עומדים בסטנדרטים שלהם.

<מיכל הלפרין: הדבר הנוסף, היתרון הנוסף, אני אציין רק בהקשר הזה, סליחה, לפני שאני מתקדמת הלאה, שבפועל במקומות שבהם נכנסו שירותי תחבורה שיתופית הקהל הצביע ברגליים.

<מיכל הלפרין: אני אתן לכם דוגמאות על מספר ערים שבהם הוכנסו אמצעי תחבורה שיתופית, ואפשר לראות שבין 2014 ל-2015 בשלל ערים שונות התחבורה השיתופית הולכת וצומחת בקצב נמרץ ביותר.

<מיכל הלפרין: בניו-יורק היא הגדילה את כוחה מ-9% ל-23%, אנחנו רואים שבסן פרנסיסקו היא כבשה 71%, יש לנו דוגמאות פה ממרחב ערים שמלמד אותנו עד כמה הקהל מוכן לאמץ את האמצעים האלה ולהשתמש בהם.

<מיכל הלפרין: אני גם רוצה לציין שלפי הנתונים שהגיעו אלינו שירותי התחבורה הציבורית מגדילים את העוגה הכוללת.

<מיכל הלפרין: נכון שהם באים גם על חשבון נהגי המוניות.

<מיכל הלפרין: חלקם של נהגי המוניות יורד במקום שנכנסת תחבורה שיתופית, אבל העוגה הכוללת - - - במקום שבו נכנסה תחבורה שיתופית, ואנחנו רואים את זה מהעמודה הכוללת פה, אנחנו רואים שכשמאחדים את כל צורות התחבורה השיתופית ביחד, הכמות הכוללת של נסיעות שנעשות באמצעות הדרכים האלה, מוניות ותחבורה שיתופית ביחד עולה.

<מיכל הלפרין: זאת בדיוק המטרה שלנו.

<מיכל הלפרין: פחות רכבים פרטיים, יותר מהאמצעים האלה, ולכן העוגה הכוללת גדלה לרווחת הציבור כולו.

אורי מקלב: רק רגע אני רוצה להבין, איך באמת זה גדל?

אורי מקלב: למה?

אורי מקלב: מצד אחד משתמשים ברכב, במקום לקחת מונית נוסעים ארבעה, מצד שני גדל.

אורי מקלב: אני הסברתי את זה, אני לא יודע אם זה הסבר נכון, מה שאנחנו הסברנו, אותו נוסע שגר ברעננה מגיע לתל אביב יחד עם השכן שלו ביחד.

אורי מקלב: בתוך תל אביב אחרי זה הוא כבר הגיע ברכב, הוא משתמש במונית, מכוון שיש לו עוד סידור עוד לפני שהוא נוסע אז הוא משתמש במונית.

אורי מקלב: מכוון שהוא לא בא עם רכב, התחבורה הציבורית, כזו או אחרת, מתגברת אצלו.

אורי מקלב: ככה, עם הרכב שלו הוא היה נוסע וכשאין לו את הרכב הוא נוסע בתחבורה ציבורית.

אורי מקלב: זה הסבר אחד שאנחנו חשבנו שאין ספק שזה לא יפגע במוניות, אלא יכול להיות לפגוע בהזמנות האלה המיוחדות, אבל מצד שני יתגבר שימוש בתחבורה כי אנשים לא נוסעים ברכב שלהם אז באופן טבעי זה מתגבר את השימוש בתחבורה הציבורית.

אורי מקלב: זה אנחנו קבענו הסבר, אבל אחרי זה אני מבין שלאמיר יש כאן עוד איזה הסבר אחר.

אורי מקלב: איך ההסבר בגרף , כשזה כמו שאת אומרת, באופן כולל זה מגביר את ה- - -

<מיכל הלפרין: אז קודם כל אני מסכימה לחלוטין למה שאמר יושב ראש הוועדה.

<מיכל הלפרין: אחת הטענות שנשמעות הרבה פעמים נגד התחבורה השיתופית זה שהיא תהרוס את התחבורה הציבורית.

<מיכל הלפרין: ההיפך הוא הנכון.

<מיכל הלפרין: לתחבורה הציבורית תמיד יש את הבעיה של מה שנקרא בשפת הכלכלה "המייל הראשון והמייל האחרון", הקילומטר הראשון והקילומטר האחרון.

<מיכל הלפרין: כשאנחנו רוצים להשתמש בתחבורה ציבורית אנחנו נאלצים לגרור את עצמנו אל התחנה המרכזית, לקחת את התחבורה הבינעירונית, לרדת בצד השני ולחפש פתרון לעצמנו בצד השני.

<מיכל הלפרין: כאשר יש לנו פתרון מאוד זמין בקצוות, עם יכולת נדיבה ומגוונת לעשות שימוש בזה, אנחנו גם מעודדים את השימוש בתחבורה הציבורית.

<מיכל הלפרין: אם אני יודעת שכשאני אגיע לתחנה המרכזית בתל אביב יחכה לי שם שירות תחבורה שיתופית קל, זמין ונוח ליעד שאני צריכה, אני אטה הרבה יותר לקחת את הרכבת או את האוטובוס מאשר אחרת שאני אגיד, טוב, מבית לבית כבר עדיף לי לקחת את רכבי הפרטי.

<מיכל הלפרין: באופן כללי אני גם חייבת לומר, שירותי התחבורה השיתופית כמו שאנחנו רואים אותם כאן הם גם זולים יותר, הם גם זמינים יותר ואנשים מוכנים לוותר על הרכב הפרטי שלהם, בוודאי במרכזי ערים, כדי לעבור ולהסיט את עצמם לשימוש בתחבורה הזאת.

<מיכל הלפרין: אז במובן הזה אני מסכימה וגם חושבת שיש מעבר באופן כללי כשמאפשרים את זה.

<מיכל הלפרין: היתרון השלישי זה שכמובן אנחנו מפחיתים, כמו שאמרתי, את התלות ברכב הפרטי.

<מיכל הלפרין: אני הסברתי הרגע את הסוגיה של הקילומטר הראשון והקילומטר האחרון.

<מיכל הלפרין: והדבר הרביעי ולא פחות חשוב זה ההשפעות החיצוניות.

<מיכל הלפרין: אנחנו מקטינים את זיהום האוויר, מקטינים את הגודש בכבישים, מקטינים את בעיות החניה, כל אלה באמצעות השימוש בתחבורה שיתופית.

<מיכל הלפרין: הבעיה של הגודש בכבישים במדינת ישראל היא, כמובן, בעיה ברורה.

<מיכל הלפרין: היא פוגעת בפריון במשק, היא פוגעת באיכות החיים שלנו והיא נוגעת לכל אחד ואחד מאיתנו.

<מיכל הלפרין: ביום חמישי האחרון היה כנס של egov בנושא תחבורה, עלה שם לדבר נציג משרד התחבורה ולפי הנתונים שהביא נציג משרד התחבורה, ניצן יוצר, המילוי של רכבים פרטיים בשעת עומס, ותיכף אני אסביר מה זה אומר.

<מיכל הלפרין: בשעת העומס המילוי של רכבים פרטיים הוא 1.1, היינו, בשעת העומס על כל 10 רכבים שנוסעים על הכביש הם מסיעים 11 נוסעים.

<מיכל הלפרין: לפי הדברים שנשמעו על ידי משרד התחבורה, אם נצליח להעלות את שיעור המילוי ל-1.4, היינו אם נצליח להיות במצב שעל כל 10 רכבים אנחנו מסיעים 14 אנשים, תיפתר בעיית הגודש בכבישים במדינת ישראל.

<מיכל הלפרין: לכן, זה רק להסביר לכם עד כמה שירותים בסגנון carpooling שבו אנשים משתתפים ביחד בנסיעות שלהם הם קריטיים לכלכלה של מדינת ישראל.

<מיכל הלפרין: הם לא רק טובים לאנשים עצמם, הם טובים לנו כמשק.

<מיכל הלפרין: הם מעלים את הפריון, הם מורידים את הגודש והם כמובן משפרים את חווית הנסיעה שלנו.

<מיכל הלפרין: זה ללא כל קשר לעובדה שהם, כמובן, מוזילים את מחירי הנסיעה ומוזילים את העלויות למשתתפים בהם.

<מיכל הלפרין: מה הטענות שבדרך כלל אנחנו שומעים בתשובה לשאלה למה לא להכניס אמצעי תחבורה שיתופית.

<מיכל הלפרין: אני אסקור את שלוש הטענות המרכזיות שאנחנו ראינו לנגד עינינו ואליהן אנחנו רוצים להתייחס.

<מיכל הלפרין: הטענה הראשונה זה שהשימוש הזה בתחבורה שיתופית יגדיל את הגודש בכבישים, יותר רכבים פרטיים יגדילו את הגודש בכבישים, יגדילו את הזיהום ורק ישפיעו לרעה על הדברים.

<מיכל הלפרין: אני רוצה לומר שבכל הבדיקות שאנחנו עשינו, ועשינו מחקר די מקיף, לא מצאנו אף לא אינדיקציה אחת שתומכת בממצא הזה, גם לא במקומות שבהם נכנסה תחבורה שיתופית - - -

<קריאה: לא מדוייק.

<מיכל הלפרין: אנחנו נשמח לראות מחקרים אם יש כאלה.

<מיכל הלפרין: אנחנו לא מכירים מחקר שאומר שהתחבורה השיתופית השפיעה השפעה רעה על השפעות חיצוניות.

<מיכל הלפרין: ההיפך.

<מיכל הלפרין: לפי הנתונים שיש לנו במקומות שבהם משתתפים נהגי מוניות שיתופיות הם יותר יעילים.

<מיכל הלפרין: הם מלאים יותר שעות במהלך היום והם מלאים יותר קילומטרים במהלך היום.

<מיכל הלפרין: אם משווים מונית מסורתית ומונית שיתופית, המונית המסורתית תסע ריקה יותר שעות במהלך היום ויותר קילומטרים במהלך היום והמונית השיתופית תסע מלאה יותר קילומטרים במהלך היום ויותר שעות במהלך היום.

<מיכל הלפרין: אלה הנתונים כפי שלנו יש והם דווקא אינדיקציה הפוכה למה שנאמר.

<מיכל הלפרין: הנושא הנוסף זה שיקולים ביטחוניים ובטיחותיים.

<מיכל הלפרין: זה דגל שתמיד קל לנפנף בו ואני רוצה לנסות לפרק את המוקש הזה.

<מיכל הלפרין: אז קודם כל, ככל שמדובר בנושא של מוניות מסורתיות, מוניות מסורתיות נבדקות בדיקות ביטחוניות ובטיחותיות, תעודת יושר שמתבקשת מהן, בתעודת הכניסה לתפקיד.

<מיכל הלפרין: כלומר, כאשר נהג מונית מקבל רישיון נהג מונית הוא צריך להביא תעודת יושר.

<מיכל הלפרין: משרד התחבורה לא עוקב אחרי ההתפתחות שלו לאורך השנים ולא עוקב האם הוא נהיה בעקבות הדברים פדופיל או עבריין או תומך טרור, אף אחד מהדברים האלה.

<מיכל הלפרין: כמובן שאנחנו יודעים שהבדיקה בנקודת הפתיחה היא בדיקה חסרה.

<מיכל הלפרין: הדבר הנוסף, אני חוזרת חזרה לנושא הדירוגים על ידי המשתמשים עצמם.

<מיכל הלפרין: רבותיי, הדירוגים האלה מאפשרים לנו את האפשרות לבחור את הנהג שאותו אנחנו רוצים.

<מיכל הלפרין: את הנהג שהפרופיל שלו מתאים לנו, את הנהג שאנחנו חושבים שאנחנו יכולים לסמוך עליו.

<מיכל הלפרין: הדירוג הזה נעשה על ידי משתמשים והוא נחשב יחסית אמין.

<מיכל הלפרין: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד על העניין הזה זה שאנחנו לא פוסלים את הנושא של שיקולים ביטחוניים ובטיחותיים.

<מיכל הלפרין: אנחנו חושבים שהם לא יכולים לעצור את הכניסה של תחבורה שיתופית החוצה.

<מיכל הלפרין: אם משרד התחבורה מוטרד משיקולים של בטיחות וביטחון, צריך להסדיר את אופן הפעולה של תחבורה שיתופית באופן שיבטיח שגם השירותים האלה יתנו בצורה בטיחותית ובטחונית.

<מיכל הלפרין: אבל לא יכול להיות שיבואו ויגידו, בגלל שיקולי ביטחון ובטיחות, לא, אין כניסה.

<מיכל הלפרין: זה לא תוצאה שהיא מתקבלת על הדעת.

אורי מקלב: ובכל אופן יש גם החלטה אישית של האזרח בסופו של דבר.

אורי מקלב: עם כל הכבוד לדאגה הגדולה מאוד על ביטחון הנוסע אז בסופו של דבר אני המחליט, זה לא ילד בבית ספר.

אורי מקלב: בנאדם מבוגר שהוא גם מחליט, הוא מרגיש מספיק בטוח אם מישהו שגר שהוא שכן שלו על ידו באותו רחוב או ברחוב מקביל ואם הוא חושש ממנו או לא.

אורי מקלב: בסופו של דבר זה החלטה של האזרח, ועם כל הכבוד לדאגה ועל זה עוצרים, בגלל זה עוצרים, פתאום ראינו כאן ערבות הדדית כל כך גדולה של משרד התחבורה שעוצרים תהליכים שיש לזה משמעות מאוד מאוד על כיסו של האזרח.

<מיכל הלפרין: כן, אני מסכימה לגמרי.

<מיכל הלפרין: הטענה השלישית שאנחנו לפעמים שומעים זה שנהגי המוניות מעניקים שירות טוב יותר.

<מיכל הלפרין: אני לא רוצה, אני מניחה שנהגי המוניות עושים את המיטב כדי לתת את השירות הטוב לצרכן.

<מיכל הלפרין: אני יודעת שהם נדרשים לעבור קורס של 154 שעות לפני שהם מקבלים את הרישיון להיות נהג מונית, מה שמאפשר להם, כך לדעתם, לתת שירות טוב יותר.

<מיכל הלפרין: הסתכלנו על הקורס הזה ומה כלול בו.

<מיכל הלפרין: אנחנו חושבים שהרבה מאוד מהדברים שהיום נהגי מוניות נדרשים ללמוד כדי להפוך להיות נהגי מוניות זה לא כל כך רלוונטי.

<מיכל הלפרין: גילינו למשל שהם צריכים ללמוד 18 שעות של עזרה ראשונה, 24 שעות של ידיעת הארץ, 2 שעות של חבלה, לימודי חברה בשיעור של 12 שעות, כל מיני הכשרות שאני לא יודעת אם בישראל של 2016 יש להן איזשהי הצדקה יותר.

<מיכל הלפרין: בכל מקרה אני לא בטוחה שזה מה שמבטיח שירות טוב יותר על ידי נהגי המוניות המסורתיות מאשר נהגי התחבורה השיתופית.

<מיכל הלפרין: אני חושבת שהגיעה העת לפתוח את השוק.

<מיכל הלפרין: אני חושבת שהגיעה העת לדה רגולזציה, אני חושבת שאנחנו צריכים למצוא את הדרך- - -

דב חנין: גברתי, אם אפשר לשאול אותך שאלה, קודם כל תודה על הסקירה - - -

<מיכל הלפרין: היא עדיין לא הסתיימה.

דב חנין: יש לי שאלה אחת שאותי מטרידה וגברתי לא התייחסה אליה, ואני לא אומר את זה כמי שיש לו עמדה מגובשת לגבי כל ההיבטים.

דב חנין: אחת הטענות שאנחנו שומעים היא שפיתוח מנגנוני תחבורה שיתופית יפגעו בסופו של דבר בתחבורה הציבורית.

דב חנין: התחבורה הציבורית אצלנו היא תחבורה במצב לא טוב, תחבורה של קהל שבוי ואז הטענה היא שאם יהיו מנגנונים של תחבורה שיתופית שיהיו יעילים יותר וגם זולים יותר, התוצאה היא שאנשים, אותו קהל שבוי שמשתמש היום בתחבורה ציבורית, יעברו לתחבורה שיתופית וזה עלול לגרור איתו פגיעה בתחבורה הציבורית שהיא בסופו של דבר האמצעי האסטרטגי הכי חשוב להתמודד עם משבר התחבורה שיש לנו בישראל.

דב חנין: האם בדקתם את השאלה הזו והאם יש לכם איזשהי הערכה לגביה?

<מיכל הלפרין: אז אני אגיד.

<מיכל הלפרין: אני אענה בשני מישורים לעניין הזה.

<מיכל הלפרין: דבר ראשון, כמו שאמרתי, אנחנו חושבים שהמגוון של תחבורה שיתופית מעודד את השימוש בתחבורה ציבורית כי הוא כלי משלים בהיררכיה התחבורתית.

<מיכל הלפרין: הוא לא בא להחליף רכבת, הוא לא בא להחליף אוטובוס.

<מיכל הלפרין: הוא מאפשר גישה נוחה יותר לרכבת, גישה נוחה יותר לאוטובוס, הוא מאפשר להגיע לנקודה שבה האוטובוס מפליג בצורה קלה יותר, לנקודה שבה הרכבת מתחילה בצורה קלה יותר וכמובן מאפשר גם בקצה השני כשאתה מגיע ליעדך את הגישה הנוחה היותר.

<מיכל הלפרין: הסברתי, זה סוגיית הקילומטר הראשון והקילומטר האחרון.

<מיכל הלפרין: זו נקודה אחת.

<מיכל הלפרין: הדבר השני, וזה לא פחות חשוב, בקשת ובמנעד הרחב של סוגי תחבורה ציבורית שיש לנו, החל מרכבות ואוטובוסים ומוניות שירות ומוניות עד לרכבים פרטיים, המוניות ושירותי התחבורה השיתופית בסגנון, via אולי נוטה יותר לכיוון האוטובוסים, אבל אלמנטים כמו uber, lift, moovit ו-waze הם גופים שדומים יותר באופיים לרכבים הפרטיים.

<מיכל הלפרין: הם קרובים יותר לרכבים הפרטיים ומהווים שירות תחליפי ודומה יותר לרכבים הפרטיים, ולכן אנחנו סבורים שיותר מאשר הם יבואו להחליף תחבורה ציבורית, הם יבואו להחליף רכבים פרטיים.

<מיכל הלפרין: וזה בסופו של דבר היעד הראשון והמרכזי שלנו, ולכן אנחנו חושבים שבקרבה של השירות שלהם הם לא תחליפים לאוטובוסים, הם תחליפים יותר לרכב פרטי.

אורי מקלב: זה הערכה או שגם יש לזה אינדיקציות ממדינות אחרות?

אורי מקלב: אבל אני פשוט מסכים עם העניין הזה, כל הנושא של תחבורה שיתופית הזו היא לא באה להחליף אנשים לא שנסעו במוניות קודם.

אורי מקלב: מי שנסעו במוניות זה לא היה קהל היעד.

אורי מקלב: קהל היעד הוא מי שנסע ברכב פרטי.

אורי מקלב: במקום שלוש מכוניות תסע מכונית אחת, במקום שתי מכוניות, תסע מכונית אחת.

אורי מקלב: זה אנשים שהשתמשו ברכבם הפרטי, אנחנו מבקשים לשתף אותם, שני בעלי רכבים יסעו ברכב אחד.

אורי מקלב: זה קהל היעד, זה באמת הציבור שישתמש בזה.

אורי מקלב: כל מי שמשתמש במונית הוא יעדיף מונית, למה שהוא צריך לקחת מישהו שהוא - - - תמיד יתרון למונית.

אורי מקלב: ואם היום יש גם מוניות שיתופיות אז ודאי שזה גם נכון.

אורי מקלב: מילה אחת אם אפשר בדברייך לפני שאת מסיימת, זה נושא משמעות הפגיעה היום בכיסו של האזרח או להגיד ככה, כמה זה יכול לתת או כמה זה יכול להוזיל במחיר התחבורה היום או מחיר היום של הוצאות שיש לרכב או בסך הכל, היתה כאן אמירה בפעם הקודמת של איזה מספרים שנקטתם באחוזים.

אורי מקלב: האם יש לכם גם אינדיקציה או הייתי אומר, בכמה נמנע היום, מה הפגיעה היום שלא מאפשרים את זה.

<מיכל הלפרין: אז אני יכולה להתייחס לסוגים שונים של תחבורה ציבורית, זה לא אחיד בכולם.

<מיכל הלפרין: אני אומר ככה, כאשר יש לנו אמצעי תחבורה ציבורית כמו carpooling ברור לכולנו שזה מוזיל את המחירים באופן דרמטי, כי היום ה-carpooling מבוססים בעיקר על אלמנטים של החזר הוצאות, ולכן ברור שאני יכול לנסוע בנסיעה בינעירונית כנגד החזר הוצאות זה משמעותית יותר זול מאשר לקחת את רכבי הפרטי לבד באוטו.

<מיכל הלפרין: אז זה מודל מאוד ברור של הורדת מחירים.

<מיכל הלפרין: מי שעוד באופן ברור ביותר מוריד מחירים בערים שבהם הוא קיים זה Via, המוניות שירות המודולריות, שבערים שבהן הם נכנסו, שלוש ערים עד היום, הם הצליחו להוריד את מחירי התחבורה הציבורית באופן דרמטי עד כדי 30%, 33% ממה שהם בפועל, שזה כמובן, הוזלה מאוד משמעותית.

<מיכל הלפרין: לגבי מודלים כמו Uber, התמונה היא יותר מורכבת כי Uber מווסת את המחיר שלו בהתאם לביקושים ובהתאם ללחצים.

<מיכל הלפרין: ולכן, במקום שיש ביקוש רב מחירי Uber יעלו ועשויים להיות יותר יקרים ממחיר של מונית.

<מיכל הלפרין: במקום שבו יש ביקוש נמוך יותר המחירים שלו יהיו זולים יותר ממחירים של מונית.

<מיכל הלפרין: זה לא אחיד, התמונה לא אחידה.

<מיכל הלפרין: אבל באופן כללי, אני חושבת שהיכולת של האזרח לבחור את האמצעי בהתאם למחיר ובהתאם לכיסו זה בעיני הדבר החשוב.

<מיכל הלפרין: אני חושבת שהגיעה העת לבטל את תקנה 84 א' שאוסרת על נהגים להסיע אנשים כנגד תשלום למעט נהגי מוניות.

<מיכל הלפרין: אם צריך לדון על פיצוי נהגי המוניות על ההוצאות שהם ספגו עד היום, יכול להיות שצריך לפתוח את השולחן ולהתחיל את הדיון הזה, אבל הגיעה העת לפתוח את הדיאלוג על הפיצוי של נהגי המוניות, ככל שרוצים לפצות.

<מיכל הלפרין: אגב, אני רק אציין, במדינות אחרות שבהן הכניסו תחבורה שיתופית לא פיצו את נהגי המוניות למעט אוסטרליה.

<מיכל הלפרין: אני עדיין לא פוסלת את זה שיש צורך, אולי, לפצות את נהגי המוניות פה.

<מיכל הלפרין: ואני מציעה שנהגי המוניות ינצלו את הרצון הטוב שיש כרגע בקרב משרדי ממשלה לנהל איתם משא ומתן כזה, יתפסו אותו בשתי ידיים וישבו על שולחן המשא ומתן וינהלו את המשא ומתן הזה.

<מיכל הלפרין: כי דבר אחד ברור, את הקידמה אי אפשר יהיה לעצור.

<מיכל הלפרין: במוקדם או במאוחר התחבורה השיתופית תיכנס.

<מיכל הלפרין: את הסימנים הראשונים לכניסה שלה אנחנו מזהים כבר היום.

<מיכל הלפרין: אי אפשר יהיה לעצור את הכניסה הזאת ואי אפשר יהיה לעצור את הטכנולוגיה.

<מיכל הלפרין: לבוא ולהגיד, כדי להגן על נהגי המוניות הקיימים ועל הסכומים שהם שילמו בעבר, כדי להגן על ההוצאות האלה, אנחנו נמנע את הכניסה של טכנולוגיה מתקדמת, זה מזכיר לי את הניסיון לא להכניס את מכונת הדפוס של גוטנברג משום שאנחנו רוצים להגן על הכמרים, על היכולת שלהם להעתיק בכתב יד את ספרי הקודש על נייר ועט.

<מיכל הלפרין: אנחנו לא יכולים לעצור את הקידמה הזאת.

<מיכל הלפרין: עולמות משתנים.

<מיכל הלפרין: יכול להיות שצריך לדבר על פיצוי, אבל הצורך בפיצוי לא יכול לעצור את הקידמה מלהיכנס.

<מיכל הלפרין: אני רוצה כמה מילים להקדיש לסוגיה של הרגולציה של נהגי המוניות כי בעניין הזה אנחנו גם התייחסנו בפנייתנו למשרד התחבורה.

<מיכל הלפרין: אנחנו חושבים שהרגולציה שקיימת היום על נהגי המוניות המסורתיות היא רגולציה מכבידה שלא לצורך.

<מיכל הלפרין: החסם הראשון לכניסתם של נהגי מוניות זה הצורך לקנות מספר ירוק.

<מיכל הלפרין: מספר ירוק עולה היום במדינת ישראל 245,000 ₪, ואני עד היום לא הצלחתי להבין איזה צידוק יש לזה שמדינת ישראל תגבה 245,000 ₪ מבנאדם שרוצה מספר ירוק כדי להתפרנס מנסיעה על מונית.

<מיכל הלפרין: את החסם הזה צריך להוריד.

<מיכל הלפרין: הדבר השני שאנחנו, כמובן, חושבים שצריך להוריד זה את ההכשרות המיותרות, האנאכרוניסטיות קצת של נהגי מוניות, לאפשר כניסה ללא הכשרה ארוכה, להשאר עם ההכשרה הנדרשת, ההכשרה שהיא רלוונטית גם היום.

<מיכל הלפרין: ואנחנו מאוד רוצים לעבוד יחד עם משרד התחבורה כדי לבדוק את הרגולציה הזאת שחלה היום על נהגי מוניות ולראות מה הפך להיות במהלך השנים מיותר, מה הפך להיות שלא לצורך.

<מיכל הלפרין: המילה האחרונה שאני אקדיש בדבריי, לפני שאני אאפשר לכל הקולות הסוערים להביע את דעתם זה מילה לנהגי המוניות שהם נהגי מוניות, אני קוראת להם, שכירים.

<מיכל הלפרין: לא כל נהגי המוניות הם מקשה אחת במדינת ישראל.

<מיכל הלפרין: יש נהגי מוניות שיש להם מספר ירוק, יש נהגי מוניות שיש להם הרבה מספרים ירוקים ויש נהגי מוניות שאין להם מספר ירוק.

<מיכל הלפרין: נהגי המוניות האלה נדרשים היום לשלם כל חודש כדי להתפרנס בערך 1500 ₪ דמי שכירות למספר הירוק כדי שהם יוכלו לעשות בו שימוש.

<מיכל הלפרין: נהגי מוניות אלה, אני חושבת שעבורם כניסת תחבורה שיתופית והיכולת שלהם לתת שירות כזה לא באמצעות מונית מסורתית פותח בפניהם אפשרויות רחבות.

<מיכל הלפרין: הם גם לא יהיו תלויים במספרים הירוקים ולפחות אינדיקציות ראשוניות ומחקרים ראשוניים מלמדים אותנו שנהגי Uber מרוויחים יותר מנהגי מוניות פר שעת נסיעה.

<מיכל הלפרין: יש לנו נתונים ראשוניים ממחקר בנושא הזה ואני חושבת שנהגי המוניות שהם נהגים שכירים הגיע העת לבחון מחדש מה טוב לכם.

<מיכל הלפרין: לא בטוח שההתנגדות העזה הזאת במקומה.

<מיכל הלפרין: יכול להיות שאמצעי תחבורה שיתופית פותחים בפניכם עולמות שבהם אתם יכולים להגדיל את ההכנסות שלכם.

<מיכל הלפרין: סיימתי.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: באמת סקירה מאוד מקיפה ומקצועית והשכלתם והשכלת, נגעת לפי דעתי בכל הנקודות, לא היתה אבן אחת קטנה אפילו שלא הרמתם אותה.

אורי מקלב: זה באמת מחמם את הלב שבסופו של דבר יש כאלה שהדימוי שלהם, אמונה על הגבלים עסקיים מתעסקת בדברים המאוד מאוד גדולים במשק, בגופים מאוד מאוד חזקים, אולי לא כל כך יודעת מה שקורה בשטח, והנה אנחנו כאן בדיון הזה גם באומץ רב וגם ביושר ובכנות קודם כל רואים שהנושא של האזרח הפשוט, הרגיל ונהג המונית השכיר וכולם לנגד עיניכם ואתם באמת דואגים לו ומנסים להגן עליו מפני הגבלים או שיתוף, שיתוף הפוך שמשתפים פעולה כנגד להפריט או כנגד להיכנס לדברים שכבר קיימים או כפי שאת היטבת להסביר את זה.

אורי מקלב: בשלב הזה אני אבקש מחבר הכנסת אמיר אוחנה כשותף בכל העניין הזה של תחבורה שיתופית לשאת את דבריו.

אמיר אוחנה: תודה רבה לך אדוני יושב הראש.

אמיר אוחנה: תודה גם לממונה על ההגבלים העסקיים, עורכת דין הלפרין, על הסקירה הממצה והחשובה הזו.

אמיר אוחנה: אני רוצה לפתוח ולומר שכל מה שאני אגיד עכשיו הוא חוסה תחת העננה שתיכנס ותשנה את כל האופן שבו אנחנו חושבים על תחבורה והיא ממש מעבר לפינה, אני מתכוון למכונית האוטונומית.

אמיר אוחנה: כאשר בגוגל מדברים על 20-20, חברות רכב מסוימות מדברות אפילו מוקדם יותר ואפשר רק לדמיין איך העולם הולך להראות.

אמיר אוחנה: מכונית אוטונומית זו מכונית ללא נהג, כשאתה נכנס אתה מכניס את הכתובת שאתה רוצה להגיע והיא יודעת להביא את כלי הרכב מנקודה א' לנקודה ב' באופן הכי בטוח, הכי יעיל, הגיוני.

אמיר אוחנה: כמובן, זה ישנה את כל תחום הביטוח כי יהיו הרבה פחות תאונות דרכים שמקורן בטעויות אנוש, בהתנהגות אנושית, אבל זה עדיין לא כאן אז בכל זאת אני אתכנס לדיון שלשמו התכנסנו.

אמיר אוחנה: תחבורה שיתופית בישראל היו תהיה.

אמיר אוחנה: האינטרס הציבור, וכשאני אומר האינטרס הציבורי אני מתכוון לפחות זיהום אוויר, פחות מספר כלי רכב, פחות הרוגים ופצועים מתאונות דרכים, פחות פקקים, בעיות חניה, הוזלת יוקר המחייה שהרכיב של התחבורה הוא הרכיב השני בחשיבותו אחרי דיור בנושא יוקר המחייה וגם גמישות תעסוקתית מסוג חדש.

אמיר אוחנה: האינטרס הציבורי גדול מדי, רחב מדי, חזק יותר מהאינטרסים הצרים של המתנגדים.

אמיר אוחנה: כולנו חשופים לעולם, כולנו רואים שתושבים של למעלה מ-400 ערים ברחבי העולם כבר נהנים מתחבורה שיתופית מקוונת.

אמיר אוחנה: חלקנו אפילו זכינו, כולל עבדכם הנאמן, להשתמש בזה בנסיעותיו בעולם.

אמיר אוחנה: אין נימוק משכנע אחד למה לשלול את הדבר הזה מאזרחי ישראל, להיפך, בכל אספקט שאתה בוחן את הנושא אתה מוצא שיש כאן win-win בעצם לכל הצדדים.

אמיר אוחנה: אני רוצה לפנות לחבריי, בעלי המוניות, נהגי המוניות ולומר לכם כך, אני ער לקושי, אני ער למצוקות.

אמיר אוחנה: יש פה טיעון אמיתי.

אמיר אוחנה: אנשים השקיעו במקרים מסוימים רבע מיליון ₪ כדי לקבל, לרכוש מהמדינה את הזכות להסיע נוסעים וצריך לפצות אותם ובוא נשים את זה על השולחן.

אמיר אוחנה: הצעת החוק שאני הגשתי בנושא הזה מעניקה את הפיצוי הכי נדיב שניתן באיזשהו מקום בעולם שתחבורה שיתופית מקוונת אליו.

אמיר אוחנה: כפי שאמרה הממונה, ברוב במקומות בכלל לא ניתן פיצוי, כפי שלא ניתן פיצוי כשהכנסנו את המכונית לשימוש לא נתנו פיצוי לבעלי הכרכרות, וכשהכנסנו את הנורה החשמלית לשימוש לא נתנו פיצוי לבעלי מפעלי שעווה שעד אז נתנו לנו מאור.

אמיר אוחנה: אבל כן, כאן יש עניין רגולטיבי, אנחנו דרשנו מהאנשים האלה רבע מיליון ₪ כדי להסיע, אנחנו צריכים לפצות אותם.

אמיר אוחנה: אבל אני אומר לכם חבריי היקרים, מכאן ואילך, גם אם תצליחו להפעיל כוחות פוליטיים ואחרים כדי להפיל את הצעת החוק הזו, ואולי אפילו תצליחו להפעיל כוחות פוליטיים ואחרים כדי שעבדכם הנאמן לא יהיה בכנסת הבאה, תחבורה שיתופית מקוונת תיכנס, והיא תיכנס עם פיצוי מופחת או בלי פיצוי בכלל.

אמיר אוחנה: ולכן, דווקא כמי שמשרתים את האינטרסים של נהגי המוניות, של בעלי המוניות, אני חושב שאתם צריכים לאמץ את הצעת החוק הזו, להקשיב לקולות העולים מהציבור, להקשיב לקולות העולים גם מסביב לשולחן הזה ולקבל אותה.

אמיר אוחנה: היא בעיני ההצעה הכי הגיונית שכולם נהנים ממנה.

אמיר אוחנה: כי גם הרכיב של הפיצוי, אדוני, בהצעת החוק שלי לא מגיע מכספי ציבור.

אמיר אוחנה: הוא מגיע משני מרכיבים: רכיב אחד זה אחוז מסוים מכל נסיעה בתחבורה שיתופית מקוונת.

אמיר אוחנה: כלומר, אם אנחנו אומרים כאן שזה אמור להוזיל את הנסיעות ב-30% אז זה יוזיל את הנסיעות ב-25%, ו-5% ילכו לאותה קרן כדי לפצות.

אמיר אוחנה: אני מוכן לחיות עם זה, אני חושב שכולנו מוכנים לחיות עם זה - - -

<קריאה: אבל אמרה - - -

אורי מקלב: מה אתה מצביע כל הזמן?

אורי מקלב: אתה רשום?

<קריאה: כן

אורי מקלב: אז מה אתה חושב שאני אפסיק עכשיו את הדיבור- - -

<קריאה: אני, אני - - -

אורי מקלב: לא, לא, אני לא צריך עכשיו את התשובה - - - יש עוד אנשים, יש משרד התחבורה, יש עוד אנשים שיש להם בעניין הזה מה להגיד חוץ מנהגי המוניות.

<קריאה: אז למה קראתם לנו?

אורי מקלב: כדי לתת לכם לדבר.

אמיר אוחנה: היושב ראש אמר שנשמע גם אתכם.

אורי מקלב: אתה יותר מחבר כנסת שצריך להשמיע, עם כל הכבוד, אם אתה חושב שאנחנו בטעות שאנחנו בכלל שמים את כל השיח על נהגי המוניות.

אורי מקלב: החלק שלכם בכל התחבורה השיתופית לפי דעתי, לפי דעת רבים, הוא חלק מאוד מאוד קטן בכל - - - אם בכלל אתם נפגעים, אם בכלל אתם לא נפגעים, אתם רק מוסיפים לכם, זה רק יכול לתגבר את המוניות, יש אתם רוצים פיצוי, 100% , מכאן שכל השיח בתחבורה שיתופית וכל מה שאנחנו חוסמים אותו בתהליך הזה, אנחנו רק ניגרר אחרי זה, אנחנו נהיה זנבות של העניין הזה בגלל שאנחנו שמים אתכם במרכז זה טעות שלנו, אמיתית.

אורי מקלב: בעניין הזה גם טעות שלכם.

אמיר אוחנה: אדוני פשוט אמר את הדברים שצריך היה לומר, אני מצטרף כמובן לדבריך - - -

אורי מקלב: אני רק אזכיר לך, חבר הכנסת אמיר אוחנה, כשאנחנו דיברנו על כך בדיונים הקודמים אנחנו באנו ואמרנו, למה אתם נהגי מוניות, מכל ההסברים שחשבנו שאנחנו מדברים על אנשים שנוסעים מיבנה לתל אביב, מרעננה, מאור עקיבא לתל אביב, זה לא אנשים שנוסעים עכשיו בתחבורה שיתופית, זה לא אנשים שלוקחים ספיישלים כל בוקר.

אורי מקלב: אלה שלוקחים ספיישלים שהם עובדים בחברות, יש להם את היכולות לקחת ספיישלים הם ימשיכו לקחת משום שתמיד יותר נוח המונית מאשר לנסוע עם עוד מישהו, יוצא מנקודת הנחה.

אורי מקלב: ואם לא, יש מנגנונים גם של פיצוי ויש גם שיתגבר להם.

אורי מקלב: בסופו של דבר אנחנו באנו בוועדה ונמצא בפרוטוקולים, נמצא גם בתוך ההודעות שהוצאנו, הצענו לנהגי המוניות בואו תהיו שותפים בתהליך, תהיו אתם גם כן תחבורה שיתופית.

אורי מקלב: את זה לקחתם ואת זה קידמתם וזה מאוד יפה וזה משרד התחבורה קידם והשאיר את העיקר, את התחבורה השיתופית הוא הזניח.

אורי מקלב: זאת אומרת אתם ידעתם שמענה של תחבורה שיתופית טוב, ידעתם להתגבר על חסמים מדוע, מה גורם נהג מונית שאוסף עוד נוסעים בדרך.

אורי מקלב: ידעתם להתגבר וידעתם להוריד את זה מהר ולהביא את זה לחוק על - - - ולא סתם, גם לחוק התקציב עכשיו, לחוק ההסדרים בצורה מהירה מאוד אתם הבאתם לוועדת הכלכלה.

אורי מקלב: כשמגיע לציבור הכללי, מה שצריך להיות, שמה אנחנו נמצאים.

אורי מקלב: לא יכול להיות שכל אמצעי לחץ וכל גוף אינטרסנטי במדינה באמת יגרום לכך, להפסד ישיר ואנחנו נהיה מפוחדים מהעניין הזה.

אורי מקלב: אנחנו לא מפוחדים מאף אחד ואנחנו לא, אני באופן אישי ודאי לא, ואני חושב שגם כולם לא מפוחדים ולא - - - שום שיח תרבותי ולא תרבותי לא מאיים עלינו - - - אם רוצים לנהל שיח תרבותי - - -

<קריאה: אתה מדבר כאילו אנחנו פה מאיימים על מישהו.

<קריאה: אנחנו לא מאיימים לא עליך ולא עליה ולא על אף אחד.

<קריאה: אנחנו אומרים שזה לא נכון כל מה שאתם אומרים, זה מה שאנחנו אומרים - - - כל מה שאתם אומרים זה לא נכון.

אורי מקלב: אדוני, לא מדברים עליכם, אנחנו מדברים על משרד התחבורה - - - אתם אימצתם את ההצעה שלי שתהיו אתם מוניות שיתופיות הנה אימצתם את זה זאת הייתה הצעה שלנו.

אורי מקלב: לפני שנה כבר הצענו את זה - - - רבותיי - - -

אמיר אוחנה: חבריי הנמצאים כאן בוודאי לא איימו ולא פגעו הם מנהלים את הויכוח ואת הדיון מתוך - - - לגיטימי, זה בסדר גמור.

אמיר אוחנה: אבל אני יכול כאן להגיד שכשאשר אני יצאתי לציבור עם ההצעה שלי כן ספגתי איומים וקללות והפחדות ואני מצטט: " האונס והרצח יגיעו גם לביתו של חבר הכנסת אוחנה" זה ציטוט.

<יהודה בר אור: באמת זה לא בסדר.

<יהודה בר אור: אנחנו מגנים את זה.

אמיר אוחנה: מגנים בצדק.

אמיר אוחנה: אבל אני כן רוצה לפנות אליכם ולהגיד לכם חברים, ברצינות, קחו את ההצעה הזאת.

אמיר אוחנה: ההצעה הזו היא הכי טובה שתקבלו.

<יהודה בר אור: איזה הצעה?

<יהודה בר אור: איפה יש הצעה ?

אמיר אוחנה: יש הצעת חוק.

אמיר אוחנה: דיברנו על הצעת החוק ארוכות אצלי במשרד, אתה יודע על איזה הצעה אני מדבר - - -

<יהודה בר אור: אדוני אני לא רוצה להתערב פה, אבל אתה הוצאת את הצעת החוק לפני ששאלת אותנו, איזה הצעת חוק??

אמיר אוחנה: אני מבקש מכם לזכור את היום הזה, לזכור את השיחה הזאת, כי יבוא יום אם ההצעה הזו לא תעבור שהתחבורה השיתופית המקוונת תיכנס והיא תהיה או בלי פיצוי או עם פיצוי מופחת ואתם תגידו חבל שלא לקחנו.

אמיר אוחנה: אז תזכרו את היום הזה - - -

<יהודה בר אור: זה איום.

אמיר אוחנה: זה לא איום.

<יהודה בר אור: אוחנה היקר, למה אתה מאיים עלינו, אתה מאיים עלינו, זה לא פייר.

<יהודה בר אור: אתה מטיל עלינו מורא, אתם מטילים עלינו מורא, זה לא בסדר - - -

אורי מקלב: אדוני אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

<יהודה בר אור: תוציא אותי.

אורי מקלב: אני אוציא אותך.

<יהודה בר אור: אני אצא - - - המשחק מכור, הכל מכור.

אורי מקלב: אתה יכול לשבת רגוע או להפסיק עם זה?

אורי מקלב: תודה.

<יהודה בר אור: זה יפה שאדם בן 60 ו-72 עושה דבר כזה, מאיים על מישהו פה, עובד פה 50 שנה בענף, תהרגו אנשים זה מה שאתם רוצים.

<קריאה: הם לא רוצים שנהיה פה.

אורי מקלב: זהו?

אורי מקלב: קבל זכות דיבור בבקשה, בצורה תרבותית.

אורי מקלב: לא בצורה תרבותית אתה רק בעצם מעצים את הבעיה.

אורי מקלב: עכשיו אנחנו מבינים למה אנשים לא רוצים לנסוע במוניות.

אורי מקלב: בבקשה.

<קריאה: כבוד היושב ראש כשמאיימים על הפרנסה שלך גם אתה היית מרים את הקול.

חיים ילין: כבוד היושב ראש, אני נמצא בדיון של ועדת רפורמות ובוועדת רפורמות אנחנו מדברים שם על אשראי קהילתי, חברתי.

חיים ילין: אנחנו מאמינים שבעצם יש כוח שזה לא משנה מה אנחנו נקבע פה, דרך אגב - - - יש כוח שהוא כוח שהוא מעבר לחקיקה, זה כוח שהוא נוצר כבר, הוא קיים וכולנו משתמשים בו.

חיים ילין: כולנו נכנסים בפלאפון לפייסבוק וכולנו יש לנו וואטסאפ ולכולנו יש רשת, וכולנו מחוברים בצורה זו או אוחרת.

חיים ילין: והדבר הזה הולך ומתפתח מ-WeWork במשרדים משותפים עד דיור משותף ובעצם מה שאנחנו כולנו רוצים לעשות זה שעלות החיים שלנו תהיה יותר זולה ויותר יעילה.

חיים ילין: זה מה שרוצים, זה הכל.

חיים ילין: עכשיו אני אומר את זה דוגרי, וגם הערה למשרד התחבורה.

חיים ילין: נתון אחד שאנחנו קיבלנו מה-ממ"מ זה שחלק גדול מאוד ממוניות השירות, לא המוניות שלכם, שזה בעצם נתיב שגם הערים רוצות אותו כתחבורה שבאמת יכולה לעזור אז זה הולך ויורד.

חיים ילין: זאת אומרת יש פה סתירה בדיון.

חיים ילין: אם יש מוניות שהן מוניות פרטיות של נהגי מוניות, אבל יש גם מוניות שהן לא אוטובוס, אבל הן מוניות שירות שיכולות להסיע 10-11 אנשים ואנחנו את זה בכלל לא מעודדים.

חיים ילין: כשאנחנו מבינים את המגמה, אנחנו מבינים את המגמה.

חיים ילין: אנשים יותר ויותר - - - אני אומר לך, הבת שלי שמגיעה לתל אביב פעם בחודש נוסעת במונית שירות, זה מובן לה מאליו שזה מה שהיא לוקחת.

חיים ילין: לא אוטובוס בכלל וגם לא מונית.

חיים ילין: וככה כל הצעירים.

חיים ילין: היא בת 15.

חיים ילין: זה בעצם שירות שהם גדלו לתוכו.

חיים ילין: באים חברים ובעצם עושים משהו שהוא זול להם וכנראה מישהו גם בצד השני מרוויח.

חיים ילין: זאת מגמה.

חיים ילין: אנחנו יכולים - - - דרך אגב, אתם יכולים להביא את הלוביסטים שאתם רוצים וזה יביא את הלוביסט שהוא רוצה וכולם יביאו את מה שרוצים, אי אפשר לעצור את הדבר הזה.

חיים ילין: אי אפשר לעצור את ההתפשטות החברתית שמבינה שיש כוח לדבר הזה, והם עושים הכל.

חיים ילין: מבנקים שאתם תראו עוד כמה שנים, ככה יוריד עלויות בצורה בלתי רגילה, תחבורה ציבורית, כל מה שאתם רוצים - - -

אורי מקלב: בנקים לא יהיו עוד כמה שנים - - -

חיים ילין: עוד שנתיים-שלוש הם כבר יהיו, הכל יהיה פה ואף אחד לא ישלם שקל על זה.

חיים ילין: שקל.

חיים ילין: ומתורים שכבר נמצאים פה שאתם בקושי תשלמו על זה, אבל מישהו שמפרסם שם הוא זה שמרוויח.

חיים ילין: לכן, מה שכואב לי בכל הדבר הזה, כשאני שומע את הצעקות כן, אני לא יודע מי נגד מי, אבל לא צומח כלום מזה.

חיים ילין: כלומר, ככל שתהיה יותר התנגדות ככה כנראה יעקפו את ההתנגדות הזאת, החברה לא החקיקה ובטח לא חברי כנסת.

חיים ילין: לנו אין את הכוח שיש לציבור, שיהיה לכם ברור.

חיים ילין: לאף אחד.

חיים ילין: אם בסוף יוצאים 500,000 איש לרחובות גם ראש הממשלה לא יכול לעמוד מול זה.

חיים ילין: אף אחד לא יכול.

חיים ילין: ולכן, מה שאני מציע לכם, כחבר אני אומר לכם את זה, אל תתנגדו, אבל מה שמגיע לכם תלחמו על זה, תלחמו על מה שמגיע לכם - - -

אורי מקלב: ונעזור להם במלחמה.

חיים ילין: חד משמעית.

חיים ילין: אין פה מצב כזה.

חיים ילין: אני לא מצליח להבין עסק שהמדינה מעודדת, משלמים ואחרי שלוש שנים סוגרים את הבסטה.

חיים ילין: מה זאת אומרת, אין דבר כזה.

חיים ילין: צריך בכל שלב לבוא ולפצות ועל הפיצוי, תאמינו לי, אני אומר לכם את זה, גם במעמד שאני שומע בתוך הליכוד שאתם נמצאים השמיים הם הגבול כל עוד הם בממשלה.

חיים ילין: ואני אומר לכם את זה תנצלו את המומנטום הזה.

חיים ילין: תנצלו את זה.

חיים ילין: הרי זה ברור לחלוטין.

חיים ילין: אני נותן לכם את כל הטיפים שאתם רוצים.

חיים ילין: זה הזמן שלכם ללחוץ לקבל את הפיצוי הגבוה ביותר וללכת יד ביד עם התהליך החברתי הזה שהוא לא נגדכם, אבל הוא פוגע בכם.

חיים ילין: זה צריך לדעת, תהיו שותפים אליו, תהיו שותפים, תוציאו את מה שאתם יכולים.

חיים ילין: אני חושב שהדיון בעתיד יראה אחרת לחלוטין.

אורי מקלב: אני לא יודע מה זה הליכוד, אבל ראש הממשלה לא אוחז ככה.

אורי מקלב: ראש הממשלה לא אוחז.

אורי מקלב: אני לא יודע אם ראש הממשלה בליכוד או לא - - -

חיים ילין: הייתי בדיון על חוקה אז גם ראש הממשלה לא מבין למה חוק ההסדרה מגיע, אתה היית יחד איתי, חוק ההסדרה מגיע כמשהו פרטי כשהוא לא רוצה, וכשהוא רוצה את Uber אז כנראה מישהו אחר לא רוצה.

חיים ילין: בסדר, אז מה אני אעשה, אלה העובדות.

חיים ילין: ראש הממשלה, ממשלה, עדיין בשביל להוציא את המקסימום זה העיתוי שלכם.

חיים ילין: לא שייך לליכוד, לא שייך, זה לא משנה.

חיים ילין: אני אומר לכם את זה כחבר.

חיים ילין: אל תעצרו תהליכים שהם טבעיים.

חיים ילין: זה תהליך טבעי.

חיים ילין: אין מה להילחם נגדו.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: אנחנו נבקש מדרור גנון ממשרד התחבורה ואחר כך יהודה בר אור יושב ראש איגוד המוניות הארצי.

אורי מקלב: כן דרור, בבקשה.

<דרור גנון: טוב קודם כל, כמו שאתם יודעים אנחנו באמת התחלנו והיום, עכשיו באנו בדיוק מוועדת הכלכלה והעברנו את החקיקה בנושא של מוניות שיתופיות.

<דרור גנון: עבר ממש, איחרנו בגלל שרצינו לסיים את זה כבר היום.

<דרור גנון: זה אומר שבמהלך החודשים הקרובים אחרי שנסיים את כל התהליכים המשלימים יהיו לנו 20,000 כלי רכב בכביש שיוכלו לבצע גם את הנושא הזה, שזה יהיה עדיין בשלב הזה תחת הרגולציה המינימלית של מונית שקיימת, אני לא נכנס כרגע לגבי המחויבויות של הנהג ושל הרכב, אבל המאגר וגם היכולת להתלונן וגם היכולת לתת לנוסע את רמת השירות הטובה ביותר תוך כדי בקרה ופיקוח וגם דיווח תתקיים.

<דרור גנון: אני חושב שזה אמירה וזה צעד מאוד חשוב שמתגבש ומוביל אותנו לקראת השלבים הבאים שאני מעריך שיקרו בהמשך ואי אפשר שלא להתייחס אליו או להזיז אותו הצידה כאילו זה איזשהי מעין החלטה שאמורה להשתיק או אחרת.

<דרור גנון: זה לא נכון.

<דרור גנון: זה עוד החלטה שבה אנחנו מאפשרים ומייצרים אמצעי נוסף לאותם אנשים שמעוניינים לנסוע בדרכים אחרות ובמסגרת אחרת, כאשר אנחנו מנצלים את התשומות הקיימות.

<דרור גנון: וזה שם המפתח חברים.

<דרור גנון: בסוף, כל הנושא השיתופי, לא שיתופי, בסוף מנקודת מבט כלכלית וגם תחבורתית, והיו פה כל מיני אמירות קודם שאני קצת לא מסכים איתן או שיכול להיות שלא הבנתי אותן עד הסוף.

<דרור גנון: אבל ישנה בעיה כיום במדינת ישראל שכולנו מכירים שנקראת גודש.

<דרור גנון: והגודש הזה נוצר כתוצאה מנסיעת רכבים עם נוסע אחד, כמו שנאמר פה, הוא לא עובד משרד התחבורה, תיקון קטן זה בסדר גמור, אין שום בעיה, הוא מייעץ גם למשרד התחבורה ולאחרים.

<דרור גנון: אבל מה שהוא אמר זה נכון.

<דרור גנון: המקדם מילוי היום ברכבים פרטיים בשעות שיא בבוקר שזה עיקר הבעיה שלנו, זה ההפסד הכלכלי הגדול ביותר שקיים זה הפקקים, הוא 1.1 ברכב, ואם היינו יכולים באמת לשנות אותו ולהגדיל אותו לכיוונים גבוהים יותר זה באמת היה משנה משמעותית את כל הנושא של הכלכליות של הנסיעה ובכלל.

<דרור גנון: המוניות גם, אם לא יודעים, 20,000 מוניות היום, ברוב המקרים, נוסעות עם נוסע אחד כי הוא קונה את הנסיעה המיוחדת.

<דרור גנון: ברגע שזה יהפוך להיות שיתופי, וזה מעניין שבוועדה הויכוח היה האם לא להגביל את מספר הנוסעים בשיתופי או כן להגביל אותו, וזה היה מעניין כי החברי כנסת חשבו שכן צריך להגביל ומשרד התחבורה ומשרד האוצר הסבירו שלא צריך להגביל את המספר הזה.

<דרור גנון: זאת אומרת, היתה פה אנקדוטה שהייתה מנוגדת - - -

אורי מקלב: לגיטימית.

אורי מקלב: היא לא סותרת למה שאנחנו אומרים.

אורי מקלב: אתה מגיע עם משהו שהוא עם רגולציה מאוד מובהקת אתה אומר עד כמה אתה יכול באמת לעשות בה רפורמה.

אורי מקלב: יש בזה בסבירות, האם בסופו של דבר אתה פוגע באיכות הנוסע, אתה רוצה להשאיר איזה מסלול גם שהוא נותן איכות לנוסע שהוא מזמין איזה רמה מסוימת.

אורי מקלב: בסדר, זה ויכוח לגיטימי.

אורי מקלב: אבל, דרור, אנחנו מבקשים לדעת מה עמדת משרד התחבורה על התחבורה השיתופית וכל הנושא.

אורי מקלב: אומרים ככה, התחלנו במוניות אנחנו ממשיכים הלאה, לא צריך יותר, תגידו את העמדה שלכם.

<דרור גנון: העמדה כרגע שהנושא מקודם ברמת הבחינה שלו.

<דרור גנון: בסופו של דבר כמו שציינו בעבר וגם עדיין אנחנו מציינים כרגע, אנחנו עדיין בוחנים את המשמעויות של זה.

<דרור גנון: כי בסופו של יום, בניגוד למדינות אחרות בעולם, אנחנו עדיין לא נמצאים במקום שהן נמצאות, גם ברמת התחבורה הציבורית בכלל.

<דרור גנון: עדיין אנחנו עכשיו נמצאים בשלבים של הטמעת מערכות הסעת המונים אבל אנחנו לא שם עדיין.

<דרור גנון: כמות הנוסעים שקיימת בערים הגדולות ביחס להיצע של התחבורה הציבורית וליכולת של מספר שכבות לתת שירות היא שונה.

<דרור גנון: לכן, זה חייב בחינה.

<דרור גנון: בסופו של דבר, תראו, זה תהליך שאם הוא לא יתבצע, לפי הבנתנו, בצורה נכונה וגם אני לא מתבייש להגיד - - -

אורי מקלב: כמה זמן - - -

<דרור גנון: רק לסיים את המשפט הרב מקלב.

אורי מקלב: רק לכוון אותך למה שמעניין אותנו.

<דרור גנון: אני יודע, אני לא אאריך.

<דרור גנון: אני אגיד עוד שני משפטים ואסיים.

אורי מקלב: אני יודע.

אורי מקלב: אני רוצה לחדד אותך למה שמעניין אותנו.

<דרור גנון: אני - - -

אורי מקלב: אני אגיד לך דרור, אני קודם כל שמח על העמדה שאתה מציג בתור משרד התחבורה.

אורי מקלב: בפעם הקודמת שהצגתם עמדה אני הייתי נגד ולא נימקתם אותם אבל הסברתם עמדה נגד, בעיקר מה שאמרה עורכת דין מיכל הלפרין זה הנושא של בטיחות של הנוסע.

<דרור גנון: זה לא היה רק זה.

<דרור גנון: ציינו מספר בעיות שצריך לפתור - - -

אורי מקלב: זה היה לא רק אתה, זה גם השר אמר מעל דוכן הכנסת כמה פעמים, ככה הוא אמר, זה הנימוק המרכזי שהוא דיבר על זה.

אורי מקלב: הנושא הזה הופרך, אני חושב שאף אחד לא מאמין בו ואף אחד לא מסכים איתו, שזאת השאלה המרכזית וזאת השאלה העיקרית.

אורי מקלב: אבל כשאנחנו היום מנסים לבדוק את זה, זה חשוב.

אורי מקלב: אני חושב שהתחלתם בתהליך מוקדם במקום לעשות את זה ביחד, גם למוניות וגם לאפשר תחבורה שיתופית.

אורי מקלב: התחלתם עם המוניות, עשיתם את הצעד הזה, בסדר, אנחנו גם עליו מברכים, אני חושב שזה יתרום הרבה, אני חושב שזה יתן לנהגי המוניות, אני חושב שזה צעד מבורך, אבל התהליך עם התחבורה הכללית צריך לעשות את זה במהירות.

אורי מקלב: במהירות לא פחותה מהמהירות שאתם התקדמתם עם המוניות שהיא הרבה יותר מורכבת מבחינת הרגולציה והבעייתיות, ומצאתם פתרונות, אתם אנשים מוכשרים.

אורי מקלב: ואם אתם את הכישורים האלה - - - ונעזוב רגע את הנהגי מוניות, אף אחד לא רוצה לפגוע בהם, לתת את הפיצוי, הכל נכון, נותנים את כל הדברים.

אורי מקלב: יש עוד אפשרות שהיא קיימת.

אורי מקלב: אתם מאחרים את הרכבת, יהיה קשה להדביק, אתם אחרי זה תדביקו בחקיקה ותקנות שיצטרכו על דברים שהוטמעו ויהיה קשה להסדיר אותם ולא תוכלו לעשות אותם.

אורי מקלב: לכן, אנחנו חושבים שציר הזמן הוא דבר מאוד מאוד חשוב בנושא הזה ואני שואל אותך מה היעד שלכם כשאתם חושבים שיהיה לכם מסקנות בבדיקה הזאת.

<דרור גנון: אני קודם כל לא חושב שאנחנו מאחרים שום רכבת ואם יש מישהו שפועל בניגוד לחוק צריך לטפל בו כמו שמטפלים בכל אחד שפועל בניגוד לחוק.

<דרור גנון: אי אפשר להסביר שבגלל שקיים תהליך כזה או אחר שיש איזה כוונה כזאת או אחרת, ואני חושב שגם הממונה על ההגבלים תסכים איתי, שקודם כל אנחנו אוכפים את החוק.

<דרור גנון: עד שהוא לא השתנה זה החוק והוא ניתן לאכיפה ואני לא מקבל את האמירות של לאחר רכבת.

<דרור גנון: הרב מקלב, אני לא מקבל את זה.

<דרור גנון: אני חושב שכן צריך לעשות דברים בשיקול דעת ובחשיבה נכונה עם כל המשמעויות כי אם לא עושים את זה נכון, הפיכה לאחר מכן למצב כזה או אחר היא כמעט בלתי אפשרית וזה יכול להביא לבעיות אחרות.

<דרור גנון: לכן, אני כן חושב שצריך להקדיש עוד זמן ובשלב הראשון גם הנושא של המוניות השיתופיות לא לקח יומיים.

<דרור גנון: גם על זה ישבנו ושקדנו תקופה ארוכה ובסוף יצרנו אותו וגם בנושא של השיתופי אנחנו מקדמים ועושים אותו.

<דרור גנון: אני יכול להגיד שאנחנו מקדמים אותו יחסית מהר.

<דרור גנון: בקרוב תשמעו על מספר צעדים שיקרו, יש גם דיון של הממונה על ההגבלים עם שר התחבורה בקרוב שאמור גם לייצר איזשהם הבנות והסכמות ומשם אנחנו נמשיך הלאה.

<דרור גנון: אני גם יודע מטבע הדברים שהנושא הזה גם יבוא לשולחנה של הכנסת במוקדם או במאוחר במהלך התקופה הקרובה.

<דרור גנון: לכן, אני לא חושב שהלחץ הזה של לאחר את הרכבת קיים כרגע בסופו של יום זה יתקדם.

<דרור גנון: התפיסה המקצועית - - -

אורי מקלב: אתה מדבר על אכיפה, תסתכל מאחורה ותראה מה קורה - - -

<דרור גנון: אני לא יודע מה זה להסתכל מאחור.

אורי מקלב: אתה אומר איזה אכיפה עשיתם.

אורי מקלב: אכיפה אחת עשיתם בעניין הזה?

<דרור גנון: אז אנחנו נגביר את האכיפה.

אורי מקלב: בסדר.

אורי מקלב: גם - - -

<דרור גנון: אם זאת היתה הכוונה אז צריך להגביר את האכיפה, נגביר את האכיפה.

אורי מקלב: לא צריך להגביר אתם צריכים לעשות אכיפה, עוד לא התחלתם בכלל.

אורי מקלב: אבל לא זה הנקודה, אני לא רוצה לקחת את זה לשם.

אורי מקלב: אני חושב שצריך לקחת את זה, לקדם את זה.

<דרור גנון: עיקר העניין של השיתופי בסופו של יום, לפי הבנתנו, הוא צריך להעשות בנסיעות שמתבצעות בלאו הכי ולא להגדיל את הכמות רכבים הנסועה על הכביש בשעות השיא.

<דרור גנון: האמירה ששיתופי לא יגדיל היא קצת לא מבוססת מציאות כי אם אנשים יחליטו שזה המקצוע שלהם לעשות נסיעה שיתופית הם יגדילו אז - - -

אורי מקלב: לא הלכנו לכל ה- - - מה שאנחנו דיברנו שבמקום שלוש מכוניות תיסע מכונית אחת.

<דרור גנון: זה לא מדוייק וזה גם לא נכון, זה לא קרה גם במקומות אחרים.

<דרור גנון: אני יכול להציג בפעם הבאה נתונים שאנחנו יודעים שמראים שיש גידול ברמת הנסועה במתכונת כזאת או אחרת.

<דרור גנון: אבל עוד פעם, בסוף החשיבה והכוונה היא: אחד, לייצר משהו שגם יתאים יותר למציאות שלנו, שתיים, שישתלב במערכות הקיימות ולאו דווקא יפגע.

<דרור גנון: אני לא רוצה לפצות את המוניות בכלל, אני רוצה שהמוניות גם יעבדו.

<דרור גנון: הכוונה היא לא להרוג מישהו כדי להחיות מישהו.

<דרור גנון: זה חייה ותן לחיות.

<דרור גנון: זה המשפט פה.

<דרור גנון: אנחנו לא מעוניינים לסגור פרק ולפתוח פרק.

<דרור גנון: זה לא הכוונה.

<דרור גנון: וסליחה, אין פה נציגות של למשל, ענף ההיסעים, שגם יפגע קשות מהסיפור הזה, שאתם בכלל לא מדברים עליו שהוא נותן היום את כל הנושא של ההיסעים גם למוסדות ואחרים שגם הוא יכול להיפגע.

<דרור גנון: לכן החשיבה והראייה היא, בסופו של דבר, זה לא ליצור הגבל עסקי חדש, אלא להמשיך ולתת לכל הענפים להתקיים בלי לפצות אף אחד שכולם יוכלו לחיות.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: תודה דרור.

אורי מקלב: יהודה בר אור, בבקשה.

<יהודה בר אור: תודה לך אדוני, ואם אפשר קצת תן לי להרחיב כמו שנתת במיוחד לגברת המכובדת.

<יהודה בר אור: אני הייתי איתה ואני ביקשתי ממנה שלושה דברים שתבדוק.

<יהודה בר אור: קודם כל, אנחנו לא ארצות הברית.

<יהודה בר אור: בארצות הברית על כל 1000 משתמשים יש מונית אחת ובארץ ישראל ל-8 מיליון תושבים זה 22,000 מוניות ויש על כל 350 משתמשים מונית והמוניות נוסעות פה זמן רב בנסיעות סרק ואנחנו עם הבדל גדול ביניהם.

<יהודה בר אור: היינו מסיעים עד הרגע הזה, במצב הקיים, שאנחנו לא יכולים להוציא יותר מחשבונית אחת, 400,000 ביום, היום אנחנו נוכל להסיע קרוב ל-1,200,000 נוסעים ליום.

<יהודה בר אור: שזה הרבה גם יותר אפילו מהרכבת במצב הזה.

<יהודה בר אור: במצב הזה אתה נותן ל-22,000 מוניות אפשרות לתת את הדרך הזאת בכל דרך בנסיעה שיתופית שבה הסכמנו להוריד, לא ב-20% או 30%, אפילו עד 50% להוריד את המחיר, והגשתי לך את התכנית הזאת וראית אותה.

<יהודה בר אור: גם בדיון הקודם אמרת, הגשתי אותה גם לממונה והראיתי לה ואמרתי לה, ואני אומר עוד הפעם, אם היא תבדוק שאני אומר משהו פה שלא נכון, אני פה מוכן לבוא איתה לכל שיחה בכל מקום.

<יהודה בר אור: כל דבר שאנחנו אומרים כרגע אנחנו לא אומרים על פי תן לאחרים.

<יהודה בר אור: אנחנו אומרים תן לנו לנסות אנחנו ניתן את השירות הכי טוב.

<יהודה בר אור: אם אנחנו תוך זמן סביר כמו שפה יודעים, היום זה עבר בוועדת הכלכלה מתי הזמן הסביר שאנחנו ניתן שירות ונעמוד בזה, בכל מקרה, כל מדינת ישראל תרוויח ובמיוחד האנשים שמשתמשים יום יום במוניות ויהיה להם פה ביטחון עם מוניות שהן עברו את כל ההכשרות.

<יהודה בר אור: ואף אחד לא יספר לי שהמונית הרגילה תעבור אותן הכשרות משום שאף אחד שרוצה להרוויח כסף לא יכול להקפיד כמו שמשרד התחבורה מקפיד על אנשים שהוא נותן להם את זה כעבודה נוספת.

<יהודה בר אור: אנחנו קנינו את הרשיונות לעבודה פה בארץ ואני לא נכנס לתוך העניין.

<יהודה בר אור: השוק פתוח.

<יהודה בר אור: אם זה יהיה כדאי ואם יכנסו המון מוניות והמון עבודה כמו שאנחנו מתארים, שיכנסו עוד 10,000 מוניות אולי אפילו יותר.

<יהודה בר אור: אנחנו לא נתנגד לזה.

<יהודה בר אור: זה לא דבר שלנו.

<יהודה בר אור: כולנו יודעים שאנחנו לא נגד התרחבות העניין.

<יהודה בר אור: אנחנו נגד זה שתחבורה שיתופית במכוניות private תיכנס במקום ענף המוניות שמאכיל היום קרוב ל-35,000 משפחות.

<יהודה בר אור: לזה אנחנו מתנגדים.

<יהודה בר אור: אני רוצה להוכיח במעשים פה שאתה אומר, כמו שהגברת אמרה, הממונה על ההגבלים, שבארצות הברית זה נותן אולי יותר.

<יהודה בר אור: אני רואה פה הוכחה, יש לי פה הודעה מסודרת מתוך העיתון שהמצב הזה ש-Uber מנהלת עובדים שם והכניסו כל כך הרבה רכבים פרטיים לתוך העבודה וכל כך הרבה רכבים פרטיים נכנסו לתוך העיר שכל התנועה יש גודש לא נורמלי פה בתוך הערים של ניואר וכל המקומות.

<יהודה בר אור: ואנחנו פה אומרים שבבוא היום שבטקסס הרחיקו בכלל את Uber בכלל מהמקום ואנחנו אומרים שברוב הערים היום מבקשים מ-Uber טביעות אצבעות של הנהגים שלהם.

<יהודה בר אור: אנחנו רואים שהנהגים שלהם נתפסו שם שהם נוסעים שיכורים, מרביצים לאנשים, פה עשו דברים - - - יש נהגי מוניות פה שהיום הגיע לנו עוד דבר אחד שנהג מונית שם השתגע ורצח שישה אנשים של Uber.

<יהודה בר אור: יש כל כך הרבה דברים שאומרים שאין מקום פה להם להיכנס לא ל-Uber ולא לשום תחבורה אחרת.

<יהודה בר אור: מה פה אתם רוצים?

<יהודה בר אור: אתם במקום להתעסק בלהביא את החוק שנהגים שלUber ו-waze ו-Google שעושים הסעות שיתופיות לא חוקיות, נוסעים בלי ביטוח ונגד החוק אתם מעודדים אותם להמשיך לעשות את העניין הזה.

<יהודה בר אור: משרד התחבורה קיבל מאיתנו מכתב עם כל הדרכים של אנשים כאלה שעושים את העבירות האלו ואנחנו רואים שהמחוקק פה והממונה על ההגבלים וכולם שותקים שנעשות פה עבירות.

<יהודה בר אור: את מי הם תופסים בסוגריים, את נהגי המוניות שעובדים מצאת החמה עד צאת הנשמה.

<יהודה בר אור: אנחנו לא האויב שלכם.

<יהודה בר אור: אנחנו בעד תחבורה שיתופית.

<יהודה בר אור: חד משמעית.

<יהודה בר אור: פה אנחנו צריכים להוריד את המחסום הזה.

<יהודה בר אור: אולי עבר חוק, אולי אתה יודע אותו או לא, חוק ההסדרים עבר את ועדת הכלכלה שהוא גוף מחליט והיה שם דיון חשוב מאוד ואנחנו נבצע אותו.

<יהודה בר אור: אם אנחנו לא נבצע אותו בסוף אנחנו נפסיד ולא אף אחד אחר.

<יהודה בר אור: ולא מישהו אחר יכנס בתוך הפתח הזה כי התחבורה השיתופית הולכת לעשות אפליקציות ועל ידי ענף המוניות.

<יהודה בר אור: לא נצליח, בעוד שנתיים זה יעוף מאיתנו ובעוד 5-6 שנים יכנסו המכוניות האוטונומיות ואני אומר לך שאז אנחנו בכל מקרה אולי נהיה בחוץ.

<יהודה בר אור: בינתיים, תנו לנו להתפרנס, זה לא עניין פיצוי כספי, זה עניין של פרנסה אדוני.

<יהודה בר אור: אתה מתפרנס וגם אני רוצה להתפרנס.

<יהודה בר אור: תודה רבה לך.

אורי מקלב: אני מודה לך על הדברים שהצגת בצורה מכובדת ובצורה מקצועית ובאמת אני רוצה לסייע לזה.

אורי מקלב: על הדברים שאתה הצגת פה.

אורי מקלב: באמת אנחנו גם יכולים להסכים עם כל - - - אנחנו גם מסכימים על דברים.

אורי מקלב: עדיין אנחנו חושבים שזה לא סותר כל מה שאמרת כאן.

אורי מקלב: בבקשה גלעד חן.

<גלעד חן: שלום, אני גלעד, אני פה מטעם עצמי לא מטעם אף אחד.

<גלעד חן: אמנם יש לי הרבה חברים בתנועה הליברלית, אנחנו מנסים לקדם שוק חופשי, מנסים לקדם את החופש של האזרח לבחור את החיים שלו, להחליט - - -

אורי מקלב: אתה גר בחיפה ובאת באופן מיוחד לוועדה - - -

<גלעד חן: באתי באופן מיוחד, הפסדתי יום עבודה כי זה חשוב לי.

<גלעד חן: כי זה חשוב לי שיהיה פה חופש במדינת ישראל.

<גלעד חן: היו פה כמה נקודות שעלו שאני רוצה לדבר עליהן.

<גלעד חן: הנקודה מספר אחת זה נהגי המוניות.

<גלעד חן: הם אומרים רגע, תנו לנו להתפרנס.

<גלעד חן: הם אומרים כמה דברים: אחד, זה מה שאתה אומר, תשמעו, יש לכם מספר, רכשתם מספר, קחו פיצוי, נחזיר לכם את הכסף.

<גלעד חן: לא, הם אומרים אנחנו רוצים להתפרנס.

<גלעד חן: אבל מה שהם אומרים זה לא מדוייק.

<גלעד חן: הם לא אומרים שהם רוצים זכות להתפרנס, אלא הם אומרים אנחנו רוצים זכות למנוע ממישהו אחר להתפרנס וזה הבעיה.

<גלעד חן: זה כאילו מישהו יגיד אני רוצה לפתוח מסעדה בירושלים אבל אני רוצה שרק לי יהיה מותר לפתוח מסעדה בירושלים והיתר לא יעבדו.

<גלעד חן: רגע, מה עם היתר שרוצים להתפרנס.

<גלעד חן: מה עם היתר שרוצים לעבוד אבל אין להם חצי מיליון, רבע מיליון ₪ לשלם.

אורי מקלב: יש הרבה ענפים, חקלאי, לא כל אחד יכול להחליט שהוא מקים לול ולא כל אחד יכול להגיד שהוא מקים עכשיו רפת של פרות ולא כל - - -

<גלעד חן: אוקיי אז אם תסתכל על מדד - - -

אורי מקלב: נכון אני רק רוצה להגיד מנגד.

אורי מקלב: יש איזונים אבל לא בכל דבר.

<גלעד חן: מדינת ישראל מלאה בגופים שכל מה שהם עושים, לא קשור רק למוניות, אבל מדינת ישראל מלאה בכל מיני גופים שכל מה שהם עושים זה למנוע מאחרים לעבוד.

<גלעד חן: זה נכון שזה גם בקשר לחקלאים.

<גלעד חן: כל מה שהחקלאים אומרים, אנחנו לא רוצים שחקלאי מרומניה יעבוד וימכור לאזרחי מדינת ישראל תוצרת חקלאית זולה.

<גלעד חן: מי שנפגע זה האזרח שרוצה לקנות בזול.

אורי מקלב: יש מערכת איזונים שהמדינה היום מאפשרת יותר, עושה רפורמות.

<גלעד חן: אז בוא נדבר על מערכת האיזונים וקצת ניזכר בהיסטוריה.

<גלעד חן: הממונה על ההגבלים אמרה קודם כשהמציאו את הדפוס אז היו הרבה אנשים שהתנגדו, כמרים וזה.

<גלעד חן: באירופה הם לא הצליחו להתנגד.

<גלעד חן: אבל זה שיעור קטן בהיסטוריה אומר שבמדינות ערב המתנגדים למכונות הדפוס הצליחו לחסום את מכונות הדפוס לפני 400 שנה, מה יצא?

<גלעד חן: יצא שאירופה התקדמה והגיעה לאן שהיא הגיעה.

<גלעד חן: הגיעו מעצמות וממדינות ערב הן נמחקו לגמרי כי התרבות שלהם התנוונה - - -

אורי מקלב: גלעד, מאיזה היבט - - - אני מעריך שאתה אזרח מגיע, אבל מאיזה היבט אתה רוצה - - - אתה מגיע ממבט כזה שצריך להיות, לגרום להקלה בעומס, בגודש, בבטיחות ובאיכות הסביבה - - - ולאפשר לעוד אנשים חופש עיסוק - - -

<גלעד חן: אני מגיע מהבחינה הזאת של חופש עיסוק זה נגזרת של החופש של בנאדם להחליט בעצמו על החיים שלו.

<גלעד חן: זה גם החופש של אותו אחד שרוצה להתפרנס וגם החופש של אותו צרכן שרוצה לקנות.

<גלעד חן: אני רוצה לקנות שירות.

<גלעד חן: אני יכול לבחור לעבוד עם מונית אבל אני יכול לבחור שלא, וברגע שיש תחרות, נותנים לי את האפשרות לבחור אז אני יכול לבחור מה טוב לי ולא מה טוב לקבוצות אינטרסטים.

אורי מקלב: אתה צודק.

אורי מקלב: זה נושא באמת אקטואלי, בטח עורכת דין מיכל הלפרין יכולה להגיד הרבה יותר.

אורי מקלב: זה הרצאה שלמה.

אורי מקלב: זה הרצאה שלמה שגם אוניברסיטה צריך.

אורי מקלב: זה קורס מה זה נקרא חופש העיסוק, איפה ההתערבות שלך, עד כמה אתה יכול להתערב, באיזה ענפים אתה צריך להתערב, מתי אתה צריך להתערב.

אורי מקלב: זה נושא שאתה מעלה נושא ערכי מאוד מאוד כבד.

אורי מקלב: שאתה בא להגיד זה גם בנושא הזה זה אחרי הכל אתה אומר תעזבו את הכל, לא מעניין שום דבר, חופש עיסוק, חופש עיסוק.

אורי מקלב: מי קבע, מי יכול לקבוע לי שאני לא יכול להתעסק עם דבר כזה.

אורי מקלב: אני יכול לפתוח מסעדה, אני יכול להיות שען אני גם יכול להיות נהג.

<קריאה: אז אתה גם יכול להיות רופא.

אורי מקלב: השאלה אם אתה יכול להיות.

אורי מקלב: אם אתה נהג מונית להסיע היסעים אתה צריך להיות בשביל זה רופא או לא.

אורי מקלב: אבל כל אחד יכול ללמוד רפואה.

אורי מקלב: בעיקרון לא מונעים מאף אחד ללמוד רפואה.

אורי מקלב: כדי להיות רופא אתה צריך לקבל את הרישיון.

אורי מקלב: אבל אף אחד לא מונע ממישהו - - - יש לך כללים, הוא רוצה שבתוך הכללים האלה בשביל להרוויח, בשביל לפתוח, אתה צריך לעמוד, אתה תהיה ככה, צריך להיות ככה, רכב, זאת השאלה כאן הערכית.

אורי מקלב: אבל יש שאלות אחרות, שאלות שטוב לשמוע אותן.

<גלעד חן: בקשר לפיצוי אז היו כל מיני רעיונות לגבי איך מממנים את זה.

<גלעד חן: אז ככה אם יכנס פה Uber או כל חברה אחרת, ההכנסות ממיסים יגדלו מ-Uber, מס הכנסה, מע"מ.

<גלעד חן: זה מיסים שלא היו, בנאדם היה נשאר בבית - - -

אורי מקלב: חבר הכנסת אמיר אוחנה מציע בכלל את המסלול של פיצוי בכלל לא מהמדינה, אלא במסגרת של מיסוי מסוים, אחוז מסוים.

<גלעד חן: יש לי פתרון יותר פשוט.

<גלעד חן: אפשר לקחת את ההכנסות מ- Uber ממסים שנוצרו שלא היו נוצרים אם לא הייתה הפעילות הזאת ולפצות את נהגי המוניות.

<גלעד חן: אבל אפשר לעשות משהו יותר פשוט.

<גלעד חן: המיסים האלה שיכנסו מ-Uber זה בערך כמו המיסים שנכנסים מהמע"מ על המוניות, על הנסיעות.

<גלעד חן: אפשר לקחת את הכסף הזה ולתת להם פטור ממע"מ.

אורי מקלב: אתה צודק שמבחינת פתרונות כאלה על החלק הזה, איך אפשר לעשות את זה, אז באמת יש מגוון של דברים.

אורי מקלב: לא זה החסם בדברים האלה.

אורי מקלב: מנכ"ל Get מארק און.

<מארק און: נעים מאוד, שוב פעם נראה לי שהצגתי את עצמי בפעם הקודמת.

<מארק און: גם הוועדה סיירה וביקרה וגם חבר הכנסת אמיר אוחנה וכל מי שרוצה מוזמן כמובן לבוא ולראות.

<מארק און: אני אתייחס לכמה דברים.

<מארק און: אחד אני חושב שיש כאן טיפה בלבול וצריך ללמוד לעומק את הדברים בצורה קצת יותר מסודרת.

<מארק און: ואני אתחיל בזה של טכנולוגיה.

<מארק און: אנחנו אומרים שאת הטכנולוגיה אי אפשר לעצור ואני מסכים עם זה.

<מארק און: אנחנו חברה טכנולוגית בסופו של דבר שאי אפשר לעצור טכנולוגיה.

<מארק און: אם היינו חושבים כך לא היינו נכנסים לתוך העסק הזה.

<מארק און: היום אנחנו מחזיקים כאן בישראל מרכז פיתוח שמונה מעל 400 מפתחים ישראלים ומהנדסים שזה אחד ממרכזי הפיתוח שאני באופן אישי מאוד מאוד גאה להיות חלק ממנו והסוגיה כאן לא נוגעת לטכנולוגיה.

<מארק און: כי בסוף מדובר על כל אפליקציה.

<מארק און: היום ילד בן 16 יודע לייצר אפליקציה שמחברת בין ביקוש להיצע, זו לא טכנולוגיה.

<מארק און: לגט יש טכנולוגיה כזאת, ל-Via, ל-Rider יש טכנולוגיה כזאת, ל-Uber, יש המון, המון חברות.

<מארק און: אגב, Tbus אפילו, היום הכרנו ויש לו טכנולוגיה.

<מארק און: לא מדובר כאן בטכנולוגיה.

<מארק און: מדובר כאן בסוגיה של מי בעצם יהיה ה-supply, מי יהיה ההיצע, מאיפה בעצם יגיעו הביקושים ומי יהיה ההיצע.

<מארק און: היום מדובר שההיצע הוא נהגי מוניות.

<מארק און: סוגיה שנייה שאני גם כן רוצה להעלות לכאן זה האם רכב פרטי או נהג פרטי, ואני הולך לערער כאן את המונחים, האם זה נסיעה שיתופית.

<מארק און: מה זה נסיעה שיתופית?

<מארק און: נסיעה שיתופית לפי ההגדרה שלי זה להכניס, לקחת ברזל אחד, לקדם את מקדם התפוסה, שיכנסו יותר אנשים ברכב פרטי, סליחה במונית או בכל תחבורה ציבורית כזו או אחרת.

<מארק און: בעצם יש לנו ברזל שנוסע על הכביש ואנחנו רוצים להכניס לשם כמה שיותר אנשים.

<מארק און: ההבדל אם הנהג יהיה נהג פרטי או נהג שהוא נהג מונית היא לא הופכת את הסוגיה הזאת לשיתופי או לא שיתופי.

<מארק און: זה לא שיתופי.

<מארק און: אם ההגדרה הזו נכונה כל נהג מונית בישראל הוא שיתופי.

<מארק און: עכשיו בוא נדבר באמת על הסוגיה מהי באמת, מה אנחנו באמת מנסים להשיג.

<מארק און: משרד התחבורה אני יודע שמקדם את אותה יכולת של להכניס כמות גבוהה ככל הניתן לתוך אותם רכבים ציבוריים כדי לספק תחבורה ציבורית.

<מארק און: ואני שואל את עצמי, מי אמר שכמות הביקושים הקיימת בישראל באמת מתאימה לאינספור נהגים.

<מארק און: זו שאלה.

<מארק און: אם מחר בבוקר, גם אני כחברה, יכנסו אליי עוד 10,000 נהגים, האם כל שאר הנהגים שלי יצליחו להתפרנס.

<מארק און: זו שאלה.

<מארק און: אני לא אומר שזה נכון או לא נכון אבל זו שאלה.

<מארק און: כשמדברים על פרנסה, ואני לא מייצג אף אחד, אני בסוף מסתכל על מספרים ויודע לנתח אותם - - -

אורי מקלב: בסופו של דבר מסתכלים על היצע וביקוש.

<מארק און: יפה.

<מארק און: אנחנו בדיוק בנקודה הזאת - - - אני לא אומר מה נכון או לא נכון - - -

אורי מקלב: על דברים כואבים מאוד יש היצע וביקוש.

<מארק און: אין כאן עניין של כאב, יש כאן עניין של מתמטיקה בסופו של דבר.

<מארק און: לא מדובר כאן על כאב של מי ש - - - אני בטוח שכל מי שאמור להיות מתוגמל או מגיע לו משהו יתוגמל.

<מארק און: אני בסופו של דבר שואל שאלה, היא מבוססת נתונים.

<מארק און: האם כמות הביקושים הקיימת מתאימה לכך.

<מארק און: האם מחר בבוקר, הדבר הזה, יכנסו לכאן עוד 10,000 נהגים על הכביש, האם נהגי או חברות האוטובוסים יסכימו להסיע את הקווים.

<מארק און: האם הממשלה תסכים לסבסד כמויות כאלו של כסף.

<מארק און: יש כאן איזשהי שרשרת של מקרים שיכולה לקרות.

<מארק און: צריך לנהל את זה בסופו של דבר.

<מארק און: הפגיעה, בסופו של דבר, שצריך להבין, אותם אנשים שנוסעים באותם חברות אוטובוסים, באותן מוניות שירות זה שכבה חלשה.

<מארק און: מי שנוסע במוניות או ברכבים פרטיים זה בעלי המעמד הגבוה.

<מארק און: זה מה שצריך להגיד, זה מה שצריך להבין.

<מארק און: מי שנוסע במחיר של 43 ₪ ממוצע למחיר נסיעה זה לא מעמד נמוך.

<מארק און: זה שני דברים שונים לגמרי.

<מארק און: העלית כאן סוגיה שהיא מאוד נשמעת הגיונית.

<מארק און: האם אותו אדם שמגיע מבאר שבע או אשדוד, אגב אני גם כן מהאזור, ורוצה להגיע לתל אביב האם הוא יכול להכניס לתוך הרכב שלו עוד אדם?

<מארק און: קודם כל כן.

<מארק און: השאלה אבל אם זה אותו שירות.

<מארק און: זה לא אותו שירות.

<מארק און: פה מדובר על שוק שנקרא commuters, משהו אחר לגמרי.

אורי מקלב: בסופו של דבר אדם מחליט.

אורי מקלב: זה נכון שמי שנוסע עם נהג מונית נוסע עם נהג מקצועי, אדם מיומן, מכיר ויודע את - - -

<מארק און: אני לא מדבר על המקצועיות, אני מדבר על ביקושים מול היצע.

אורי מקלב: השאלה מה ההגדרה של תחבורה שיתופית או לא.

אורי מקלב: אתה צודק, איך צריך להגדיר את זה.

אורי מקלב: אבל יש הבדל, בסופו של דבר אף אחד לא חולק עליו, בין נהג מונית שבסופו של דבר הוא לא צריך מקום חנייה מה שאין כאן גם אם אנחנו ניקח מישהו שהוא תחבורה שיתופית כזו או אחרת אז במקום שתי מכוניות תיסע מכונית אחת, אבל המכונית האחת הזאת היא צריכה מקום חנייה.

אורי מקלב: המונית היא ממשיכה הלאה, היא לא צריכה - - -

<מארק און: נשמע מאוד הגיוני.

<מארק און: מה שאתה אומר שמחר בבוקר נכנסים עוד 5000 נהגי מוניות למדינת ישראל הבעיה נפתרת?

אורי מקלב: אין לנו את הזמן שהוא מחכה איתם בחנייה - - -

<מארק און: אני שואל אותך שאלה פשוטה - - -

אורי מקלב: הוא לא מחכה לפתחו של חניון שהוא עושה פקקים הנהג מונית ממשיך הלאה, מתמרן לו איפה שהוא צריך - - -

<מארק און: כבוד יושב ראש הוועדה, אני שואל אותך, אם היינו מכניסים מחר בבוקר 5000 נהגי מוניות לא משנה אם יש להם כובע צהוב או לא, הבעיה היתה נפתרת?

<מארק און: התשובה לכך טמונה בנתונים.

<מארק און: ואני אומר לך שמה שאתה מחפש זה לא אחד ועוד אחד.

<מארק און: זה בסוף צריך להסתכל על נתונים האם זה באמת יפתר.

<מארק און: זו השאלה.

אורי מקלב: מאה אחוז, אנחנו צריכים - - - אנחנו מבקשים ממשרד התחבורה אתם הגורם המקצועי תענו, תבדקו את זה- - -

<קריאה: מעולה, זה מה שאני אומר - - -

אורי מקלב: תודה, תודה.

אורי מקלב: ספי קלר מפורום קהלת.

<אליסף קלר: שלום, אני מפורום קהלת, אנחנו מכון מחקר עצמאי.

<אליסף קלר: אנחנו עובדים בזמן הזה על מחקר בנושא תחבורה שיתופית, הוא אמור להתפרסם עד סוף השנה.

<אליסף קלר: אני קודם כל - - -

אורי מקלב: באמת בהיקף של הפעילות שלכם במגוון הנושאים.

אורי מקלב: אבל יש לך במשפט אחד מה שאתה רוצה להגיד לנו ?

<אליסף קלר: כן אני אעשה את זה מאוד קצר.

<אליסף קלר: קודם כל אני רוצה להודות לממונה על הסקירה שלה.

<אליסף קלר: הסקירה הזאת הייתה משב רוח רעננה והיא עולה ממש אחד לאחד עם הממצאים שלנו.

<אליסף קלר: כמו שהממונה אמרה שהיא לא מצאה השפעות שליליות על הגודש בכבישים, גם אנחנו לא מצאנו משהו כזה.

<אליסף קלר: ואני רוצה ממש בקצרה לתמצת את הנוכחות שלי כאן ולפנות לנציגי משרד התחבורה לבקש שתחשפו לציבור את ה-case שלכם בצורה ברורה ומסודרת מה החששות מהדבר הזה.

<אליסף קלר: כי אני היום עובד על מחקר ואני מנסה לענות לטיעונים שלא שמעתי אותם בצורה מסודרת אז אני מנסה למצוא דברים לגבי הגודש, אני מנסה למצוא טיעונים לגבי הפגיעה בתחבורה ציבורית, אני מסתכל על מחקרים אקדמים שיש ברשת, אני מסתכל על דברים אחרים.

<אליסף קלר: אנחנו מאוד נשמח לשמוע מכם, בצורה מסודרת, מגובה בנתונים, מה בדיוק הטיעון שלכם נגד הדבר הזה כדי שנוכל גם להבין ולהשכיל.

<אליסף קלר: אנחנו פה בשביל אינטרס ציבורי ולא של חברה כזאת או אחרת - - -

<יהודה בר אור: אז הנה אני הגשתי ליושב ראש- - -

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: בעיקר אני רוצה להודות לעורכת דין מיכל הלפרין, הממונה על ההגבלים העסקיים, אני חושב שהסקירה היתה באמת מאוד מרשימה, מאוד מקצועית, מקיפה מאוד, אבל אני רואה את זה מעבר לכך שמהדברים האלה צריכים להיות, אני רואה בזה משהו מכונן.

אורי מקלב: לפי דעתי בתוך התהליך הזה ש- - - ואני מניח שתצא לכם סקירה טובה או דו"ח מפורט יותר ואני באמת מודה לך שכאן מצאתם לנכון להביא את זה כדבר ראשון בוועדת המדע וטכנולוגיה שמתעסקת עם הדבר הזה באופן רציף ותמשיך להתעסק.

אורי מקלב: אני אומר, אמרתי את זה בתחילת דבריי ואני אומר את זה גם עכשיו.

אורי מקלב: אנחנו אומרים הרבה עשה טוב, אולי עושים, יש כאלה שאומרים טוב יש כאלה שלא בטוב, אבל את מגיעה מכיוון אחר בצורה הזאת של מה שנקרא סור מרע שאנחנו צריכים בעניין הזה, יש לזה משמעות אחרת לגמרי, אנחנו יכולים, ויכוחים, ביצועים כאלה, כשאת באה ואומרת את זה ממבחן אחר אני חושב שזה משמעות מאוד מאוד חשובה.

אורי מקלב: בעיקר, זה לא לנו, זה בעיקר למשרדים הרלוונטיים.

אורי מקלב: אני אומר את זה דרור שתקשיב לזה.

אורי מקלב: מה שאומרת הממונה יש דברים שאנחנו כשולחן עגול כל אחד אומר.

אורי מקלב: מה שהממונה יש לזה משקל ערכי אחר ואנחנו , אני ראיתי שגם נפלו על אוזניים קשובות.

אורי מקלב: אני מאחל לכולם הצלחה.

אורי מקלב: אני גם מאחל לנהגי מוניות הצלחה.

אורי מקלב: שהדבר הזה יצליח שזה יעלה את רמת ההכנסה, פחות תעבדו.

אורי מקלב: אני רואה בזה אני מייחס לעצמי, לוועדה, את הרעיון הזה לעבור למוניות שיתופיות.

אורי מקלב: נאמר כאן, יש כאן פרוטוקולים ויש כאן הודעה, אני חושב שזה נעשה בצורה טובה, אני רוצה שזה יצליח.

אורי מקלב: אני חושב שאתם תבואו, אני אתן כל דבר שיש הפרעות כדי שיצליח הדבר הזה, המטרה שלנו האזרחים, לתת, להסיר חסמים, כמה שיותר לתת את האפשרות שלא יהיה שום דבר שיחסום בפני האזרחים ובפנים מה שאנחנו כולנו צריכים, זה המשק, את הנושא הבעייתי שיש היום בכבישים.

אורי מקלב: תודה רבה, צהריים טובים.