ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 402, 2017-01-03 13:30

איתן כבל: בוקר טוב.

איתן כבל: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

איתן כבל: על סדר-היום: הצעת חוק הארכת תקופת זכות יוצרים בתקליט וזכויות מבצעים (תיקוני חקיקה), התשע"ו-2016, של חברי הכנסת מרגי, מירב בן ארי, דוד ביטן, נאוה בוקר, יואל חסון, יעקב פרי ועפר שלח.

איתן כבל: האמת היא שהגענו לישורת האחרונה ובכוונתי לעשות כל אשר נדרש כדי שנסיים את התהליך היום.

איתן כבל: אני כבר יודע להגיד שהחוק לא יהיה מושלם.

איתן כבל: אני לא יודע לייצר מצב של שלמות, כי זה סוג של שמיכה, שבכל פעם כשאתה מושך אותה לכיוון אחד, אתה חושף מישהו אחר מתחת לשמיכה.

איתן כבל: בסוף בסוף, גם אם נעשה טוב בחלק ניכר מהמקרים, אז כבר עשינו טוב.

איתן כבל: מה גם, כפי שכולנו שומעים, לצערנו, כל יום יותר ויותר אנשים שהחוק הזה מדבר עליהם, נוגע בהם, עוסק בהם, הולכים לעולמם.

איתן כבל: ככל שנקדים לסיים את התהליך הזה כן ייטב.

איתן כבל: גברתי היועצת המשפטית, האם תוכלי להנחות איפה אנחנו אוחזים כדי שנתחיל את התהליך?

איתן כבל: היתה לנו נקודה אחת שבה שלחנו את כל הגורמים לשבת ולנסות ולהגיע להבנות.

איתן כבל: אני מניח שפחות או יותר הגיעו להבנות למרות שלא כולם יצאו מרוצים.

יעקב מרגי: השאיפה שלי שהחוק הזה יסתיים היום.

יעקב מרגי: אני חושב שהיינו די גמישים ודי קשובים כמעט לכל הבקשות.

דב חנין: יש לי כמה בקשות והערות נוספות, אבל נשמע קודם את היועצת המשפטית.

<אתי בנדלר: הצעת החוק הזאת מבקשת לתקן שני חוקים, את חוק זכות יוצרים ואת חוק זכויות מבצעים ומשדרים.

<אתי בנדלר: בשני המקרים מוצע להאריך את תקופת ההגנה, באופן שבמקום 50 שנה יבוא 70 שנה.

<אתי בנדלר: ההתייחסות בהערות שהוועדה קיבלה שונות לגבי כל אחד מהחוקים.

<אתי בנדלר: נדמה לי שהיתה התכנסות מוחלטת סביב ההצעה לתקן את חוק זכויות מבצעים ומשדרים, באופן שההגנה שתוענק למבצעים תוארך מ-50 ל-70 שנה.

<אתי בנדלר: היתה מחלוקת גדולה לגבי הארכה המבוקשת בחוק זכות יוצרים, שהיא ההארכה שבעצם נותנת הגנה לחברות התקליטים, לחברות שמפיקות את התקליטים.

<אתי בנדלר: היו לכך נימוקים שונים.

<אתי בנדלר: אני מניחה שאדוני שוב ישמע את הצדדים ולכן לא אכנס אליהם כרגע.

<אתי בנדלר: מכל מקום, מעבר להתנגדות של חלק מהגורמים, שטוענים שהאינטרס הציבורי הרחב ייפגע כתוצאה מהארכת התקופה שתינתן הגנה לחברות שמפיקות את התקליטים ושזה יפגע מאוד, בין היתר, בעסקים קטנים שמשמיעים תקליטים ובאולמות שמחות וכיוצא בזה.

<אתי בנדלר: היו הצעות אלטרנטיביות או חלופיות, כך שאם בכל זאת הכנסת - - -

איתן כבל: הן כבר חלופיות.

<אתי בנדלר: אין חלופיות.

<אתי בנדלר: ההצעה היא להאריך מ-50 ל-70.

איתן כבל: לא הבנת אותי.

<לאה ורון: מי שסוגר 20 שעות עבודה רצופות - - -

יעקב מרגי: אתם יודעים שחלק האשימו אותה.

<לאה ורון: שמעתי את הסיפור הזה.

איתן כבל: די, מספיק עם השטויות האלה.

יעקב מרגי: לא הסכמנו.

נאוה בוקר: הגנו עליך.

<אתי בנדלר: אני רוצה לומר דבר אחד.

<אתי בנדלר: מי שלא יודע לשאת באחריות לאי הבנות שלו ומנסה להטיל את זה על אחרים, אני חושבת שזאת הבעיה שלו.

יעקב מרגי: מסכים איתך.

יעקב מרגי: זאת גם היתה התשובה שלי.

דב חנין: מצער בעיקר שחברי כנסת לא מכירים את התקנון.

<אתי בנדלר: על כל פנים, אני מעריכה את עמדתם, תודה רבה.

<אתי בנדלר: מכל מקום, אם ההצעה להאריך את תקופת ההגנה לתקליטים תתקבל בכל זאת, מ-50 ל-70 שנה, היו הצעות לפחות להתנות את זה בתנאים.

<אתי בנדלר: אחת התנאים, למשל, זה מה שנקרא use it or lose it, שזה אומר שאם בתוך תקופה מסוימת חברות התקליטים לא יפיצו ולא יפיקו מחדש את התקליטים, לפי העניין, הם יאבד את הזכות לתקופה המוארכת.

<אתי בנדלר: הצעה אחרת שעלתה, היא להתנות את ההארכה בכך שבעלי הזכויות שעומדים מאחורי התקליט יקבלו תמלוגים בתקופה זו, גם אם בהסכם המקורי הזכות הזאת נשללה מאוד או ששיעור התמלוגים היו נמוכים ביותר.

<אתי בנדלר: אני חושבת שאת מירב הדיון צריך להשקיע בדיון בהצעה הזאת.

איתן כבל: אלה שתי הנקודות המרכזיות.

איתן כבל: תודה גברתי.

דב חנין: תודה אדוני היושב ראש.

דב חנין: אני אפתח בגילוי נאות.

איתן כבל: לפני שאדוני מדבר, אני רוצה לברך סטודנטים למשפטים מהאוניברסיטה העברית.

איתן כבל: הם אורחים של הלשכה המשפטית בכנסת.

איתן כבל: תבורכו, שיהיה לכם בהצלחה.

יעקב מרגי: אני מאחל להם להיות עובדי כנסת.

יעקב מרגי: מקום עבודה מועדף וראוי.

דב חנין: תודה אדוני היושב ראש.

דב חנין: אני אפתח בגילוי נאות.

דב חנין: בשנים האחרונות אני ומשפחתי נהנים מזכויות יוצרים שאנחנו מקבלים בירושה.

איתן כבל: אני חושב שאמרת את זה.

דב חנין: אמרתי את זה.

דב חנין: אני תמיד מקפיד להגיד את זה.

דב חנין: אני מרגיש נוח להשתתף בדיון הזה כי עמדתי העקרונית היא נגד הרחבה נוספת של זכויות היוצרים.

דב חנין: אני בעד הגנה על זכויות יוצרים, אבל אני חושב שההגנה הזאת צריכה להיות מוגבלות.

דב חנין: זאת לא היצירה שלנו אלא זאת יצירה שקיבלנו מאדם מאוד יקר במשפחה שהלך לעולמו.

דב חנין: זה נחמד שאנחנו מקבלים את זה, אבל אני לא חושב שצריך להרחיב את זה.

דב חנין: אני אומר את זה מכיוון שמול ההגנה על זכויות היוצרים ועל האינטרסים שלנו כיורשים של זכויות יוצרים, למשל, יש צרכים ואינטרסים ציבוריים אחרים.

דב חנין: יש את האינטרס הציבורי הכללי של ליהנות מיצירות, שיהיו חופשיות לציבור, יגיעו לציבור ולא יהיו כפופות למשטר הנוקשה יחסית של זכויות יוצרים, שיש בו גם היבטים כלכליים, אבל גם היבטים מגבילים נוספים שהם לאו דווקא היבטים כלכליים.

דב חנין: אני אומר את הדבר הזה כהערת פתיחה כי אני לא מתכוון לבוא בשלב הזה של הדיון ולהגיד שאני מתנגד לכל החוק מתחילתו ועד סופו.

דב חנין: בהמשך לדבריה של היועצת המשפטית של הוועדה, אני מתרכז בסעיף הראשון של החוק ולא בסעיף השני, דהיינו, זכויות מבצעים ומשדרים.

דב חנין: האינטרס שבהרחבת זכויות המבצעים והמשדרים ובהגנה עליהם גובר כעל האינטרסים הציבוריים האחרים.

דב חנין: אני לא רואה את אותו מצב כשאנחנו מדברים על חוק זכויות יוצרים ביחס לתקליטים.

דב חנין: ההצעה הבסיסית שלי היא, להסתפק בתיקון סעיף 2 ולגמרי לא לתקן ולא לשנות שום דבר במשטר זכויות היוצרים הכללי.

דב חנין: שוב, אני מחבר את זה לפתיחה שלי כיוון מחר בבוקר יבואו ויגידו: למה רק לתקליטים?

דב חנין: למה לא ליצירה כזאת או כזאת?

דב חנין: אנחנו נתקדם למצב שבו אולי אנשים כמוני שקיבלו זכויות יוצרים נקבל יותר כסף ויהיו לנו יותר זכויות, אבל היכולת להשתמש ביצירה התרבותית שלנו תיפגע.

דב חנין: לחילופין, אם הגישה הזאת לא תתקבל, אני מציע שני מהלכים.

דב חנין: אני באמת מודה פה - - -

איתן כבל: אני כבר אומר לך שרוב הסיכויים שלא תתקבל.

דב חנין: אז אני מצטער על-כך.

דב חנין: זאת כבר תהיה הסתייגות - - -

איתן כבל: אתה פותח דיון שכבר עברנו עליו.

דב חנין: אני מביע את דעתי.

איתן כבל: ייאמר לזכותך שהבעת את אותה עמדה בפעם הקודמת.

דב חנין: נכון.

דב חנין: עוד לא שכנעתי אותך, אדוני היושב ראש, אז אני עובר לעמדה חלופית.

דב חנין: בעמדה החלופית שלי אני רוצה להגיד תודה לקליניקה למשפט וטכנולוגיה באוניברסיטת חיפה, שהעבירו לנו הערות מאוד חכמות וממוקדות.

דב חנין: מתוך הנחה שהשינוי יתקבל, הן מציעים כמה תיקונים נקודתיים שאני חושב שהם מאוד מאוד מתבקשים.

דב חנין: התיקון הנקודתי הראשון אומר שאנחנו מדברים לא על דברים שהם כבר קיימים אלא על מה שקורה מעכשיו ואילך.

דב חנין: למה זה נכון מבחינה הגיונית?

דב חנין: כי מה שקיים היום, אז כולנו ידענו.

דב חנין: כל מי שעשה את התקליט, כל מי שהפיק אותו - הציפייה של כולנו היתה שיש לנו משטר של 50 שנה.

דב חנין: את משטר הציפיות הזה אנחנו לא צריכים לשנות ואנחנו משאירים אותו.

יעקב מרגי: גם תוחלת החיים היתה ידועה אז?

דב חנין: תוחלת החיים לא עלתה ב-20 שנה.

יעקב מרגי: אומרים ש-50 של היום זה 70 של פעם.

דב חנין: אני מבין שזאת הצעתו של חבר הכנסת מרגי.

דב חנין: חבר הכנסת מרגי מציע כהצעה חלופית, מנגנון כפול שאני מוכן לאמץ אותו כהצעה חלופית להצעה שלי שאומרת שרק תקליטים עתידיים.

דב חנין: חבר הכנסת מרגי אומר שבמקום ל-50 ל-70 בואו נצמיד את זה לעלייה בתוחלת החיים.

דב חנין: זאת תהיה נוסחה אחרת לגמרי.

דב חנין: נגדיר את זה אך ורק לדור הראשון, כי אנחנו מדברים על תוחלת חיים ולא על יורשים כמוני, למשל.

דב חנין: אם אנחנו מגנים רק על הדור הראשון, מקובל עלי.

דב חנין: ההצעה העיקרית שלי היא תוחלת פרוספקטיבית, מכאן ואילך לגבי תקליטים חדשים.

דב חנין: ההצעה השנייה היא מאוד מאוד חשובה.

דב חנין: הרי גם אני קיבלתי, אדוני היושב ראש, מכתב שאני חייב להגיד שהוא מכתב שהוא מאוד מרגש.

דב חנין: מכתב מיוצרת עיוורת שתיארה את הקשיים.

דב חנין: אלה דברים שיוצאים מהלב ואני בהחלט להגן על יוצרים כאלה.

דב חנין: אבל בדרך אני לא רוצה להגן על כל מיני מונופולים ועל כל מיני חברות מול היוצרים המקוריים.

דב חנין: זאת בעצם תהיה התוצאה של הצעת החוק.

<קריאה: למה מונופולים?

<קריאה: אני מפיק עצמאי.

דב חנין: מאה אחוז.

דב חנין: בסדר, לא מונופולים.

דב חנין: אדוני צודק, אני לא רוצה לפגוע באדוני חס וחלילה.

דב חנין: המטרה לא צריכה להיות להגן על המפיקים מול המבצעים, או מול היוצרים המקוריים.

דב חנין: לכן אני מציע כמה תיקונים שהם גם כן שאובים מתוך הנייר החשוב הזה שקיבלנו מהקליניקה למשפט וטכנולוגיה.

דב חנין: בעצם, התיקונים האלה אומרים שאם כבר אנחנו עושים את השינוי הזה, אז בואו נעשה יחד איתו כמה שינויים לגבי התקופה הנוספת, שמחזקים את הכוח של היוצרים מול מערכות ההפקה.

דב חנין: מה ההצעות באופן קונקרטי?

דב חנין: אני עובר עליהן מאוד במהירות.

דב חנין: קודם כל, אם המפיק נתן למבצע תשלום יחיד בעבר, אנחנו נקנה על התקופה הנוספת זכות לקבל תשלום נוסף.

דב חנין: אחרת, בעצם, אותו אדם שהוא אבי היצירה האמיתית, הוא לא יקבל שום הנאה נוספת מהעובדה שהארכנו ב-20 שנה.

דב חנין: אני חושב שזה לא הוגן ולא צודק.

דב חנין: הדבר השני, להסדיר את היכולת של המבצעים גם מבחינה חוזית וגם מבחינת יחסי הכוחות במו"מ, לפתוח במשא ומתן על התקופה הנוספת, בלי להיות כבולים לתנאים של החוזה המקורי.

דב חנין: הרי אנחנו בעצם מכשירים אנשים בטייס אוטומטי, שמחייב אותם להישאר עם אותו חוזה מקורי, רק מאריכים אותו ב-20 שנה.

דב חנין: למה?

דב חנין: אם אנחנו באים ואומרים שאנחנו רוצים להגן על אותה יוצרת, כמו אותה אישה שכתבה לחברי הכנסת, אז בואו נגן עליה וניתן לה את הזכות לפתוח במשא ומתן חדש מול המפיקים.

דב חנין: הערה שלישית: מתן זכות למבצע לסיים את החוזה, אם אחרי 50 שנה אותו מפיק ה פסיק להפיץ את זה.

דב חנין: אנחנו בעצם משאירים למפיק את הזכות לעוד 20 שנה, אבל בעצם מה שנשאר זה שאנחנו כבלנו את המבצע לעוד 20 שנה.

דב חנין: זאת בדיוק התוצאה, אדוני.

דב חנין: אם אתה רוצה שאני אסביר בהרחבה – אני יודע שיושב ראש הוועדה נ אם אתמול שעה במליאת הכנסת אז אני מרחם עליו.

דב חנין: זאת הסיבה היחידה שאני מקצר.

<מוטי אמיתי: אני מנכ"ל הפדרציה הישראלית לתקליטים.

<מוטי אמיתי: חבר הכנסת חנין, אני יודע שכוונותיך אמיתיות ונכונות כדי להגן על המבצע.

<מוטי אמיתי: אבל משכך ובגלל זה, אני חושב שזה דווקא בדיוק הפוך.

<מוטי אמיתי: אם יש לנון אינטרס שהמבצע, ככל שהוא יכול, ייהנה מהארכת משך התקופה, אז אנחנו צריכים לעודד את המפיק שימשיך ויעשה שימוש ביצירה, שינגיש אותה לציבור.

<מוטי אמיתי: שידחוף אותה לרדיו, שידחוף אותה לטלוויזיה, שיעלה אתה ביוטיוב.

<אתי בנדלר: יש לך הצעות קונקרטיות איך מתמרצים את המפיק לעשות את הפעולות האלה?

דב חנין: קח את הדוגמה שאני הצעתי, של מפיק שלא ממשיך להפיץ את היצירה.

דב חנין: מה בעצם יצרנו פה?

דב חנין: יצרנו פה הגנה על מפיק שלא מפיץ את היצירה.

<מוטי אמיתי: יש כאן טעות יסודית בסיסית, כי ברגע שאין אינטרס - - -

דב חנין: מה זה אינטרס?

דב חנין: אני מדבר על חוק, לא על אינטרס.

דב חנין: אני לא רוצה לייצר מצב שבו התוצאה של הדבר הזה היא, בניגוד לכל מה שסיפרת לנו - - -

<מוטי אמיתי: אתה יוצר את הפעולה ההפוכה.

<מוטי אמיתי: ברגע שאין הגנה - - -

דב חנין: אני לא רוצה ליצור מצב, שבו בניגוד לכל מה שאתם סיפרתם לנו, אנחנו לא מחזקים את המבצעים אלא אנחנו מחלישים את המבצעים.

דב חנין: אתם מאריכים את התקופה ב-20 שנה אבל אני בתור מבצע נשארתי כבול.

דב חנין: נקודה אחרונה.

דב חנין: הגבלת התקופה של המחאת הזכויות למפיקים נוספים והגבלת התקופה שבה המפיקים יכולים לחייב את המבצעים להיות כפופים בלעדית אליהם.

דב חנין: אנחנו פה עוסקים, כמו שגברתי היועצת של המשפחה תוכל לחדד לוועדה, אנחנו עוסקים בסופו של דבר בחוזה שהוא מאוד מיוחד, שהוא חוזה של עבודה אישית או שירות אישי, שממילא אנחנו צריכים להתייחס אליו מאוד בזהירות.

דב חנין: צריך להתייחס אליו מאוד בזהירות כי משטר החוזים שלנו לא אוהב את החוזים האלה.

דב חנין: אנחנו פה בעצם מאפשרים הארכה מאוד משמעותית של הדבר הזה.

דב חנין: לכן, בשורה התחתונה, הצעתי היא להשאיר את סעיף 1 ללא תיקון.

דב חנין: אם סעיף 1 משתנה, הצעתי בו שורה של הצעות, שאני מבקש לראות אותן לא כהצעות חלופיות אלא כהצעות מצטברות.

דב חנין: אני מבקש שכל אחת מההסתייגויות תירשם באופן עצמאי כהסתייגות מטעם כל חברי הרשימה המשותפת.

איתן כבל: כל-כך הרבה תקליטים יש לכם?

דב חנין: זה מה שיאפשר לנו עוד לילה לבן בכנסת, למה לא?

<אתי בנדלר: כמובן שהוועדה תצטרך להצביע.

<אתי בנדלר: אם ההצעות שלך לא יתקבלו, אני אצטרך לקבל חתימה מקורית של כל חברי הסיעה.

דב חנין: בהחלט.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רוצה לברך את הסטודנטים הנוספים מהאוניברסיטה העברית.

איתן כבל: שהם אורחים של הלשכה המשפטית בכנסת.

איתן כבל: תבורכו.

איתן כבל: שיהיה בהצלחה.

איתן כבל: נורית קורן, בבקשה.

נורית קורן: אני רוצה לברך את כולם.

נורית קורן: אני מקווה שנגיע היום לישורת האחרונה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

נורית קורן: אנחנו דנים בזה כבר שנתיים, מאז שהתחלנו את הכנסת הזאת.

נורית קורן: בעצם זה כבר מהכנסת הקודמת.

נורית קורן: אותו חוק והוא הונח מחדש.

נורית קורן: אני חושבת שכל העולם לקח את זכויות היוצרים ל-70 שנה וגם אנחנו צריכים לעשות את זה.

דב חנין: מי זה כל העולם?

נורית קורן: חלק גדול.

נורית קורן: אני חושבת שזה מה שאנחנו צריכים לעשות ואני אתמוך בחוק.

נורית קורן: \

<שייקה לוי: אני פה בשני כובעים, גם כמבצע וגם כמפיק של דברי "הגשש החיוור".

<שייקה לוי: לגבי הפקות ולגבי המפיקים לגבי המפיקים.

<שייקה לוי: אתה רואה היום זוג נערים כמו סטטיק ובן אל שהם היו מוכנים לנשק את האדמה שעליה דורך המפיק.

<שייקה לוי: אבל מישהו צריך לקדם אותם, מישהו צריך להשקיע כסף, מישהו צריך להרים אותם למעלה, לפרסם אותם, לצלם אותם.

<שייקה לוי: להשקיע את כל מה שצריך כדי שהם יהיו מוצלחים וירוויחו.

<שייקה לוי: אז המפיקים לא פחות חשובים מאף אחד.

<שייקה לוי: אני מוכרח לציין שאנחנו המפיקים של עצמנו.

<שייקה לוי: מדברים פה על יוצרים.

<שייקה לוי: עם כל הכבוד למילה יוצרים, אנחנו ישבנו עם הבמאים שלנו שנה שלמה עם נייר ועיפרון וכתבנו כל מילה יחד איתם בחדר סגור.

<שייקה לוי: מוטי קירשנבאום, זכרו לברכה אמר בזמנו לאחר שעבד אצלי בבית חודשים ארוכים: תגידו לי, מה זה הקשקוש הזה שאתם שותפים לכתיבה?

<שייקה לוי: אתם 87% מהכתיבה.

<שייקה לוי: דני רווה כתב לנו תכנית שביים מוטי קירשנבאום.

<שייקה לוי: הוא בא לפרמיירה ואמר: אני לא כתבתי את זה אבל זה נפלא.

<שייקה לוי: דן בן אמוץ אמר על "בוטיק הספרים: לא אני כתבתי את זה אבל זה יוצא מן הכלל וכן לאה.

<שייקה לוי: אז המבצעים הם לא איזה מן משהו אלמוני שלא יודע ומקבל.

<שייקה לוי: זה לא ככה.

<שייקה לוי: אני המפיק של "הגשש החיוור" ואני חושב שהמפיק הוא חשוב מאוד.

<שייקה לוי: המבצע הוא היוצר של הביצוע .

<שייקה לוי: אף אחד לא יכול לבצע את הדברים כמוני.

<שייקה לוי: אף אחד לא יכול לחקות אותי.

<שייקה לוי: המגירות של פאשנל היו מלאות בכאלה ששלחו לנו מערכונים ושירים רק שאנחנו נשיר ונבצע אותם.

<שייקה לוי: איך אמר דן מרידור פעם בישיבה במשרד המשפטים?

<שייקה לוי: הוא אמר: מה זה מעניין אותי?

<שייקה לוי: אני הולך לשמוע את פבארוטי.

<שייקה לוי: פבארוטי הוא הדבר, מצידו שהוא ישיר גם את ספר הטלפונים.

<שייקה לוי: באנו פעם להופיע בטבריה.

<שייקה לוי: הגענו מוקדם והסתובבנו בעיר.

<שייקה לוי: ראינו מסעדה מלאה באנשים ועל מסך מקרינים את הגשש.

<שייקה לוי: בא אלי בעל המסעדה ואומר לי: דחיל ראבאק, תעשו משהו חדש.

<שייקה לוי: הוא יושב ונהנה, המסעדה שלו מלאה כשהמסעדה שליד ריקה ואני לא אקבל מזה שום דבר לאחר איקס זמן?

<שייקה לוי: אני לא אוכל להוריש משהו לאשתי ולילדים שלי?

<שייקה לוי: איזה מן דבר זה?

<שייקה לוי: למה אקו"ם זה 50 ועוד 70 עד יום מותו?

<שייקה לוי: מה הדבר הזה בכלל?

<שייקה לוי: במה אנחנו שנים מהם?

<שייקה לוי: אנחנו יותר חשובים מהם, הרבה יותר חשובים מהם.

<שייקה לוי: יוסי בנאי היה יוצר גדול.

<שייקה לוי: נסים אלוני היה יוצר גדול, כולם היו יוצרים גדולים.

<שייקה לוי: ניסים אלוני היה בא אלינו כדי שאנחנו נצבע דברים שלו, כי בתיאטרון הוא לא כל-כך הצליח.

<שייקה לוי: יוסי בנאי בכלל התחיל לכתוב אצלנו.

<שייקה לוי: הוא לא כתב לפני זה.

<שייקה לוי: שירים ומערכונים הוא לא כתב לפני כן, הוא לא ידע לכתוב.

<שייקה לוי: אז נא לא להפחית ולהמעיט בערכו של המבצע ובערכו של המפיק.

איתן כבל: אנחנו כבר התכנסנו ואני לא רוצה שעשה את כל הדיונים מהתחלה.

איתן כבל: יש כאן שתי נקודות מרכזיות.

איתן כבל: אין חולק על העניין הזה של המבצעים.

איתן כבל: אני גם לא מתכוון בשום פנים ואופן לפתוח את העניין הזה של המבצעים.

איתן כבל: אבל, הסעיף השני שנוגע לחברות התקליטים ואם יש מחלוקות הן בעיקר לגבי חברות התקליטים.

איתן כבל: אני מבקש התייחסות בלי הרצאות.

איתן כבל: הרצאות מעייפות אותי ולא מלמדות אותי.

איתן כבל: להיות מאוד נקודתי.

יואל חסון: בשלב הזה של חייך.

יואל חסון: בשלבים קודמים זה לימד אותך לא רע.

איתן כבל: אדוני צודק.

איתן כבל: אני מברך את הקבוצה השלישית של הסטודנטים למשפטים מהאוניברסיטה העברית, אורחים של הלשכה המשפטית בכנסת, תבורכו.

<איל פרייס: אני יועץ משפטי לפדרציה לתקליטים.

<איל פרייס: אני מברך את הוועדה שמתכנסת היום כדי לדון בתיקון החשוב הזה.

<איל פרייס: בכל העולם אנחנו נמצאים במקום חדש, במקום שבו יש הגנה של 70 שנה לתקליטים.

<איל פרייס: אנחנו בישראל, נותרנו כדברי ישעיהו: "כסוכה בכרם, כמלונה במקשה".

<איל פרייס: נותרנו מאחור וטוב שהוועדה התכנסה היום לתקן את הדבר הזה.

<איל פרייס: אני מקווה שהדבר הזה היום יעבור.

<איל פרייס: אני רוצה לתת כמה דגשים, אדוני, ברשותך.

<איל פרייס: נאמר שההגנה צריכה להיות מוגבלת.

<איל פרייס: אני מבקש לענות לחבר הכנסת הנכבד דב חנין שאמר שחשוב שלא להרחיב את ההגנה כי מה יקרה, עוד יבוא מישהו מחר ויבקש הארכה.

<איל פרייס: אני מבטיח לכנסת פה, מילתי, אף אחד לא יבוא לכנסת ויבקש להעמיד את תקופת זכויות היוצרים על 70 שנה.

<איל פרייס: מדוע?

<איל פרייס: כי אין שום יצירה בישראל שנהנית מהגנה של 70 שנה.

<איל פרייס: כולם נהנות מחיים פלוס 70 שנה.

<איל פרייס: רק אנחנו היחידים מבקשים להאריך הארכה צנועה שאפילו עוד לא משווה לזכויות יוצרים האחרות מ-50 ל-70.

<איל פרייס: אף אחד לא יבקש את ההארכה הזאת.

איתן כבל: אני רוצה שאדוני יהיה ממוקד בעניין של חברות התקליטים.

איתן כבל: בוא נ עשה סדר.

איתן כבל: חברות התקליטים זה דמון לא רק בישראל.

איתן כבל: דמוניזציה של חברות התקליטים היא לא המצאה מקומית.

איתן כבל: נכתבו על זה ספרים, סרטים, סדרות.

איתן כבל: אגב, לצערי ויניל לא הצליחה, שהיתה אמורה להראות את העלייה וההתפתחות של המוסיקה בארצות הברית ואת ההתפתחות של חברות התקליטים.

איתן כבל: לצערי, למרות שזה היה סקורסזה ומייק ג'אגר, הסדרה לא התפתחה והחליטו להוריד אותה.

איתן כבל: כל מי שעוקב ורואה את מערכות היחסים שהתקיימו במשך שנים בין המבצע לבין חברות התקליטים – אני צריך שתיתנו לי לא רק הרצאות.

איתן כבל: תהיו תכליתיים, בסוף אני אחתוך.

<מוטי אמיתי: אדוני היושב ראש, בשלושה משפטים בקצרה.

<מוטי אמיתי: אתם מדברים כל הזמן על חברות התקליטים מבלי באמת להבין מה זה אומר המשפט הזה.

<מוטי אמיתי: קודם כל, מה שנקרא ריכוזיות חברות התקליטים, מה שנקרא ומה שנשאר ממנה נמצא בארץ ובעולם לא בגלל הרווחיות והריכוזיות ההולכת וגוברת אלא בגלל שחברות פושטות רגל וחברות מפסידות הרבה מאוד כסף והן מממנות את ההפקות האלה.

<מוטי אמיתי: שניים.

<מוטי אמיתי: בתוך מה שנקרא חברות תקליטים, יש את אדון דב זעירא מחברת התקליט, יש את אדון ניסים מחברת "וויזארד" שמייצג את האמנית אריאלה סביר ששלחה לכם את המכתב.

<מוטי אמיתי: יש את אדון קובי שמעוני מסאב לימינל, שגם למיטב זכרוני שלח לכם מכתב.

<מוטי אמיתי: יש את הגברת ורד היימן, אלמנתו של היוצר הנערץ והמפיק נחום היימן.

<מוטי אמיתי: אלה אותן חברות התקליטים שכולנו מדברים עליהן.

<מוטי אמיתי: זה נכון שגם בתוך אותן חברות תקליטים יש את חברת "הד ארצי" ויש את חברת "אן.

<מוטי אמיתי: אמ.

<מוטי אמיתי: סי" ויש את חברת "הליקון".

<מוטי אמיתי: אבל מה אלה החברות האלה?

<מוטי אמיתי: אלה החברות שממיטב כספן משקיעות.

<מוטי אמיתי: במקום ללכת ולהשקיע בנדל"ן ובמניות, משקיע בהפקה של עוד תקליט ושל עוד תקליט, כדי שאנחנו נהיה בקדמת הבמה העולמית בעניין הזה.

<מוטי אמיתי: זה העניין.

<מוטי אמיתי: אנחנו כבר לא נמצאים בעולם של הטייקונים הגדולים שעושים מזה מיליארדים.

<מוטי אמיתי: נקודה נוספת שחשוב לי להסביר זה האינטרס הציבורי.

<מוטי אמיתי: האינטרס הציבורי לא נפגע כאן במאומה.

<מוטי אמיתי: להיפך, ברגע שניתן הגנה ארוכה יותר, לבעלי הזכויות יהיה את האינסנטיב הכלכלי להנגיש את היצירות האלה לציבור.

<מוטי אמיתי: יהיה לו את האינטרס לקחת ליוטיוב ולערוצים שאותן חברות - - -

איתן כבל: אני רוצה לעצור אותך בדיוק בנקודה הזאת.

איתן כבל: אני רוצה להתקדם, אני לא רוצה שנרצה אחד לשני.

איתן כבל: גם פנו אלי.

איתן כבל: אנחנו מבינים, חברות התקליטים רוצים להאריך לנו.

איתן כבל: אבל אנחנו אומרים שבדרך הזאת תן לנו את התחושה שזה בסדר.

איתן כבל: הן כבר לא אותן חברות גדולות ולא ולא ולא והכול בסדר.

איתן כבל: יש את השוק החדש של יוטיוב ואת ההתחברויות הפירטיות.

איתן כבל: זה הכול בסדר.

איתן כבל: אני מנסה שתיתן לי בדרך גם כן קצת חבל, שבדרך אתה יודע להתחייב לי שאם אתה לא מחדש - - -

יעקב מרגי: אם אתה לא מייצר הכנסות, אז שחרר אותו.

איתן כבל: שחרר אותו.

איתן כבל: אני רוצה לייצר מצב שאם אנחנו כאן בוועדה הולכים לקראתך, אנחנו רוצים שתהיה רשת ביטחון לאחרים.

איתן כבל: אני יודע, החוק יסתיים וכל אחד ילך למקום אחר וזהו.

<מוטי אמיתי: אני אתייחס לשתי נקודות.

<מוטי אמיתי: אחד, בזכותך אדוני היושב ראש ובזכות הוועדה הנכבדה הזאת, אתם חברי הכנסת שלחתם אותנו להכין שיעורי בית.

<מוטי אמיתי: הלכנו לספריה הלאומית שיושבת כאן והגענו איתם להסדרה, שיוכלו לעשות הנגשה של היצירות הללו לציבור ולתועלת הציבור.

<מוטי אמיתי: אני יכול להצהיר לפרוטוקול.

<מוטי אמיתי: יושב כאן ארגון נוסף בשם "זמר רשת", שהוא גם כן סוג של גוף פילנתרופי לטובת הנגשת היצירות.

<מוטי אמיתי: אני מוכן להצהיר לפרוטוקול שיקבל בדיוק את אותה הרשאה כמו שקיבלה הספרייה הלאומית.

<מוטי אמיתי: שלחתם אותנו לעשות גם שיעורי בית עם האמן - - -

<אתי בנדלר: אתה יכול להסביר מה זאת ההנגשה הזאת?

<מוטי אמיתי: ההנגשה זאת הנגשה דרך אתר הספרייה הלאומית, או לחילופין דרך האתר של "זמר רשת", שמנגיש לציבור.

<מוטי אמיתי: כל אחד שירצה לשמוע שירים, שעדיין לא עברו עליהם 50 השנים, יוכלו להנגיש את זה לציבור, יוכלו להאזין לזה.

<מוטי אמיתי: כמובן שזה ללא תמורה או בתמורה מאוד סמלית ועל זה הסכמנו.

<מוטי אמיתי: שלחתם אותנו לעשות שיעורי בית עם האמן אריאל הורביץ, הבן של האמנית נעמי שמר, שמקים מיזם מאוד יפה להנגשה של יצירות של אמנים ישראלים בלבד שלא הגיעו לתודעה הציבורית.

<מוטי אמיתי: גם איתו הגענו להסכמה .

<מוטי אמיתי: זאת אומרת, עשינו פה הרבה מאוד עבודה לקראת העניין של ההנגשה הציבורית.

<מוטי אמיתי: בעניין של use it or lose it.

<מוטי אמיתי: באופן עקרוני אין לנו התנגדות לסעיף הזה.

<מוטי אמיתי: אם הוועדה חושבת שזה נכון, בבקשה.

<מוטי אמיתי: הבקשה שלנו היא שזה יסתיים היום ואנחנו נסיים את זה היום ולא נצטרך להימרח לעוד דיון.

איתן כבל: אני רוצה לסכם ולעבור ולסיים בהקראה.

איתן כבל: חברים, עשו לי טובה, מי שבא להרצות לי, אני חותך אותו.

איתן כבל: רק משהו שלא שמענו.

<רויטל עמיר: אני היועצת המשפטית של "עילם", שמייצגת את המוסיקאים, נגנים ומנצחים.

<רויטל עמיר: אני מדברת היום גם בשם "אשכולות", שמייצגת את האמנים המבצעים בישראל, שחקנים, זמרים, רקדנים ובדרנים.

<רויטל עמיר: אנחנו מברכים על התיקון הזה ומודים לוועדה.

<רויטל עמיר: אנחנו רוצים שהחוק יעבור סוף סוף ואם אפשר היום.

<רויטל עמיר: אנחנו חושבים שצריך להכפיף את זה לסעיף של use it or lose it, אבל אנחנו באמת רוצים שהסעיף הזה יעבור.

<רויטל עמיר: אנחנו לא רוצים למשוך את זה לעוד 6 שנים.

<מרים מרקוביץ ביטון: אני חברת סגל בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן ואני מייצגת את הפדרציה לתקליטים במסגרת הדיון הזה.

<מרים מרקוביץ ביטון: אני רוצה להתייחס נקודתית לדברים שעלו.

<מרים מרקוביץ ביטון: הגשתי חוות דעת מאוד ארוכה עם נימוקים משפטיים ועם ניתוח משפטי שנאמן למציאות.

<מרים מרקוביץ ביטון: אני גם רוצה להדגיש, שלמרות שאני מייצגת גוף, עדיין יש את האקדמיה ושמי הטוב חשוב לי.

<מרים מרקוביץ ביטון: שמעתי את הטענות שעלו פה.

<מרים מרקוביץ ביטון: הליך החקיקה זה אחד הדברים שהכי צורמים לי, כי זה לא ההליך הראשון שאני שומעת או כותבת עליו או עוסקת בו.

<מרים מרקוביץ ביטון: חקיקה חייבים להיות מגובים אמפירית כשמנהלים שיח על מונופולים, או על עסקים קטנים שנפגעים ועוד כל מיני טענות שעלות פה באופן עקרוני.

<מרים מרקוביץ ביטון: אין ביסוס אמפירי, או אין גם מקום להעלות טענות שעסקים קטנים הולכים להיפגע, מונופולים, דמוניזציה של המונופול ועוד ועוד.

<מרים מרקוביץ ביטון: צריך להבין שאם מעבירים תיקון חקיקה מתוך אמפטיה ליוצרים ישראלים או למפיקים ישראלים, אתה לא יכול לבוא וליצור משטר מפלה רק לטובת ישראלי ולהחריג זרים, כי אנחנו מחויבים מכוח הסכמים בינלאומיים.

<מרים מרקוביץ ביטון: "אמנת הטריפס" בסעיף 3 מחייבת טיפול לאומי, יחס זהה לכל המפיקים.

<מרים מרקוביץ ביטון: מעבר לזה, הצגנו הרבה נימוקים כבדי משקל לגבי מצבם של מפיקים ישראלים וזרים.

<מרים מרקוביץ ביטון: שוב המוסיקה השתנה, טכנולוגיה שהשתנתה.

<מרים מרקוביץ ביטון: המציאות הטכנולוגית מאתגרת מאוד את כל החברות האלה.

<מרים מרקוביץ ביטון: אני מאוד מזדהה עם הדברים שחבר הכנסת חנין מעלה פה כשיקולים ציבוריים והדברים האלה צריכים לעלות .

<מרים מרקוביץ ביטון: מצד שני, אין גיבויים אמפיריים לטענות בעלמא, שאלו המונופולים הגדולים ויש פה רמיסה של זכויות ועוד.

<קריאה: כן היו נתונים כאלה.

<קריאה: הגשנו נתונים כאלה.

<מרים מרקוביץ ביטון: אני לא מכירה את הנתונים.

<קריאה: הצד השני לא הגיש אבל אנחנו הגשנו.

<מרים מרקוביץ ביטון: לגבי החריגים המוצעים צריך לזכור.

<מרים מרקוביץ ביטון: לא צריך לייבא אוטומטית הסדרים עם מדינות אחרות.

<מרים מרקוביץ ביטון: האיחוד האירופי אימץ משטר כפשרה בין עשרות מדינות בסופו של יום, זכויות יוצרים שונות בין הרבה מאוד מדינות.

<מרים מרקוביץ ביטון: הפשרה הזאת משקפת איזה איזון שהולם את השוק ההוא .

<מרים מרקוביץ ביטון: אף אחד לא בדק האם האיזונים האלה הולמים את ישראל.

<מרים מרקוביץ ביטון: מעבר לזה, להתערב ביחסים חוזיים מתוך טענות בדבר כוחם של המבצעים והמפיקים - יש פה איזה מאזן אימתני לטובת המפיקים.

<מרים מרקוביץ ביטון: גם הדברים האלה נעדרים ביסוס אמפירי.

<מרים מרקוביץ ביטון: כך הטענות האלה הן לא טענות שיכולות לבסס חריגים.

דב חנין: תשמעי הרבה מאוד טענות לגמרי אמפיריות שמאחוריהן יש בני אדם שמתארים חוסר איזון מוחלט בין מפיקים לבין מבצעים.

איתן כבל: מרים, תני לי להגיד לך מילה.

איתן כבל: אני מאוד מכבד את מה שאת אומרת.

איתן כבל: אני תמיד אומר שמכל מלמדיי השכלתי, אבל אני לא אוהב שבאים לפה להטיף לי.

<מרים מרקוביץ ביטון: אני לא מטיפה.

איתן כבל: את לא שמה לב.

איתן כבל: את מגיעה לכאן ואת אומרת – את מייצגת אותם.

איתן כבל: אין בעיה, אני אחכה לנתונים האמפיריים, אנחנו נכין את החומר, אנחנו נצעד עקב בצד אגודל אמפירי.

איתן כבל: מה אני מנסה לומר לך?

איתן כבל: בידידות אני אומר, שלא תביני אותי לא נכון.

איתן כבל: אנחנו כבר טוחנים את העניין הזה מספיק.

איתן כבל: הנושא הזה נטחן עד דק פה.

איתן כבל: יש פה ויכוח שהוא לא רק ויכוח אמפירי.

איתן כבל: לא כל דבר הוא ויכוח אמפירי.

איתן כבל: גם אם כל הנתונים יהיו לצידך, יש גם ויכוח אידיאולוגי ותפיסתי איך הדברים צריכים להיראות.

איתן כבל: את באה מאוניברסיטת בר-אילן והחבורה שיושבת באוניברסיטת חיפה מהקליניקה, באים עם תפיסה אחרת לגמרי שבאה ממקום אחר.

איתן כבל: יש גם את הפרופסור מאוניברסיטת תל-אביב.

איתן כבל: לכן, מה העניין?

איתן כבל: אני מנסה למצוא את נקודות האיזון.

איתן כבל: אין אמת מוחלטת.

איתן כבל: בחקיקה אתה לא מסתובב עם פלס ומסתכל שהעינית עומדת באמצע.

איתן כבל: התחלנו להתכוונן, אל תוציאי אותנו שוב לשיח הרחב.

<מרים מרקוביץ ביטון: חלילה.

איתן כבל: לפחות את שולחייך תייצגי.

<מרים מרקוביץ ביטון: אני מייצגת את שולחיי בנאמנות.

איתן כבל: אני מבין, אני רק אומר לך שלא תפתחי.

איתן כבל: היו לנו שתי נקודות.

איתן כבל: סגרנו עניין עם היוצרים, אף אחד לא פותח אותו.

איתן כבל: עברנו לעניין חברות התקליטים.

<קריאה: המפיקים.

איתן כבל: המפיקים.

איתן כבל: לי יותר קל להגיד חברות תקליטים.

איתן כבל: אני אסביר גם למה?

איתן כבל: כשאני אומר מפיק זה מקהה את העניין, אתה עושה לי יותר לחלוחית בעין.

איתן כבל: כשאני מסתכל על שייקה או על זעירא, יותר קל לי.

איתן כבל: אם היתה לי הבעיה של זעירא ושייקה, השיח מזמן היה מסתיים.

איתן כבל: שמעת מה שאני אומר?

איתן כבל: אל תקלקלו בעניין הזה.

איתן כבל: לא כל הרצאה מוסיפה.

איתן כבל: על זה חכמינו אמרו: כל המוסיף גורע.

איתן כבל: קידמתם אותנו, הכנסתם אותנו לתוך נקודה שאני יודע להתקדם איתה, עם ה-use it or lose it וגם עניין המשאים ומתנים.

איתן כבל: אני שלחתי אתכם לנהל את המשאים והמתנים.

איתן כבל: יש עוד איזו נקודה או שתיים שצריך לחדד אבל זה הכול.

איתן כבל: בואו לא נפתח עוד פעם את הדיון.

איתן כבל: תודה, גברתי, אלא אם כן יש לך משפט סיום.

<מרים מרקוביץ ביטון: ניסיתי לומר שאם אנחנו רוצים לייבא חריגים, צריך לבחון את הנתונים של השוק שלנו.

איתן כבל: יש לי מספיק עם הפרובינציה שלי.

<דלית קן-דרור פלדמן: אנחנו מהקליניקה למשפט.

<דלית קן-דרור פלדמן: אנחנו לא חוזרים על מה שנאמר.

<דלית קן-דרור פלדמן: תודה רבה לחבר הכנסת חנין שבאמת קרא את חוות הדעת שלנו.

<דלית קן-דרור פלדמן: אנחנו רק רוצים לחדד כמה דברים שעלו כאן.

<דלית קן-דרור פלדמן: קודם כל, חוזה ניתן לביטול.

<דלית קן-דרור פלדמן: אנחנו מברכים על החוזה שנעשה עם הספרייה.

<דלית קן-דרור פלדמן: חוזה ניתן לביטול תמיד אבל חוק קשה יותר לשנות ולכן אנחנו כן מבקשים לעגן את החריגים בחקיקה ולא רק להסתפק בהסכמים אחרים.

<דלית קן-דרור פלדמן: בהמשך למה שאמרה עמיתתי המלומדת מרים, אנחנו לא רוצים להתערב בחוזים שנעשו.

<דלית קן-דרור פלדמן: אנחנו נותנים כאן כוח לצד אחד, לכן אנחנו מבקשים לעגן גם איזה כוח לצד השני לתקופה של ההארכה ולכן אנחנו מבקשים את אותם חריגים.

<דלית קן-דרור פלדמן: לפרוטוקול, ביקשנו את הנתונים מספר פעמים ונאמר לנו שזה סוד מסחרי ולכן הנתונים מעולם לא הועברו אלינו.

<דלית קן-דרור פלדמן: זה רק לפרוטוקול כי אמרו שלא הגשנו נתונים.

<דלית קן-דרור פלדמן: אנחנו מבקשים גם תחולה פרוספקטיבית על-מנת שבאמת מי שכרת את החוזים ציפה ל-50 שנה הכנסות ולא ציפה לארכה.

<דב זעירא: על סמך מה את אומרת את זה?

<דלית קן-דרור פלדמן: על סמך זה שהחוק אמר לך 50 שנה עד היום.

איתן כבל: זעירא, בעזרת השם שיהיו לך עוד 70 שנה ולא 50 שנה.

<דלית קן-דרור פלדמן: מכיוון שהיו כאן הסטודנטים מהפקולטה למשפטים בירושלים, אני מבקשת שיתנו לסטודנטית שלי מחיפה לדבר.

<חן תהל כהן: אני מהקליניקה למשפט וטכנולוגיה.

<חן תהל כהן: אני אבקש להדגיש את הצורך לדרוש מהמפיקים להשאיר כסף בצד למבצעים עבור התקופה הנוספת של 20 השנה.

<חן תהל כהן: אני חייבת לומר שאנחנו לא מבינים את התנגדות חברות התקליטים ל- use it or lose it אלא אם כן - - -

יעקב מרגי: אנחנו אחרי.

<אתי בנדלר: יש לכם הצעה קונקרטית לגבי use it or lose it?

איתן כבל: תכף נחזור לזה.

<ורד אברמסון הימן: שלום לכולם.

<ורד אברמסון הימן: אני ורד אברמסון היימן, אלמנתו של נחצ'ה.

<ורד אברמסון הימן: במהלך השנים נחצ'ה השקיע הרבה מאוד מהכסף שלו ומהמרץ שלו בהפקה, בהוצאת תקליטים.

<ורד אברמסון הימן: הוא התחיל עוד לפני הגבעטרון, התקליטים הראשונים של חוה אלברשטיין ומאז עוד הרבה מאוד מים עברו בירדן.

<ורד אברמסון הימן: לפני שנים ספורות השקענו הרבה מאוד כסף בשימור ושחזור דיגיטלי של רוב החומרים האלה והוצאנו אותם בתקליטים.

<ורד אברמסון הימן: אנחנו חברת תקליטים.

<ורד אברמסון הימן: נוצר מצב שלזקנתו של נחצ'ה ובגיל אליו הוא הגיע לא נשאר.

<ורד אברמסון הימן: גם אם הוא חשב בגיל צעיר ש-50 שנה זה הרבה זמן אבל זה מה שקרה.

<ורד אברמסון הימן: מה שקרה זה שהרבה כסף יצא לעריכה דיגיטלית ובעצם מאפשר ליוצרים ולמבצעים להמשך ולקבל כספים מההשמעות.

<ורד אברמסון הימן: אם לא היינו עושים את העריכה הדיגיטלית הזאת, לא היו השמעות.

<ורד אברמסון הימן: אז גם עשינו את העריכה והוצאנו את הוכל מחדש ובעצם לא נשאר מזה כלום.

<ורד אברמסון הימן: התקופה עכשיו, מבחינתי ומבחינת נחצ'ה, זה הזמנים שאנחנו מאבדים עכשיו על אותה השקעה.

<ורד אברמסון הימן: שמעתם את הזעקה של נחצ'ה.

<ורד אברמסון הימן: זה באמת גם לא כל-כך הרבה כסף.

<ורד אברמסון הימן: זה רק מאפשר להמשיך ולהשמיע את זה.

<ורד אברמסון הימן: זה מה שעשינו.

איתן כבל: תודה גברתי, אני מודה לך מאוד.

<נועם סולן: אני מנהל זכויות יוצרים בספרייה הלאומית.

<נועם סולן: אני רוצה להתייחס למשהו נקודתי לגבי ה-use it or lose it.

<נועם סולן: לפני כן משפט אחד כי מוטי הזכיר את ההסכם עם הספרייה.

<נועם סולן: בכנסת הקודמת הספרייה התנגדה להצעת החוק.

<נועם סולן: ראינו חשיבות בניסיון לדבר עם ארגוני יוצרים.

<נועם סולן: זה משהו שקורה יותר באירופה ויש לו גם יתרונות ולא רק חסרונות.

<נועם סולן: באמת בהסכם שהגענו אליו מול הפדרציה, הספרייה תוכל להנגיש לכולי עלמא, במקום עד שנת 1965-1966 ב-2017, נוכל להנגיש עד שנת 1995 תקליטים.

<נועם סולן: כלומר, קיצרו לנו, לציבור, את התקופה ב-30 שנה.

<נועם סולן: לטווח הארוך זה קיצור קבוע שבעצם נוכל להנגיש כל דבר מעל 30 שנה, לא מעל 50 וגם לא מעל 70.

<נועם סולן: רק לומר שההסכם הזה לא באמת ניתן לביטול, אלא אם הפדרציה מתפרקת.

<נועם סולן: גם אז צריך לחכות שלא יגיע גוף במקום.

<נועם סולן: ההתייחסות שלי לגבי use it or lose it.

<נועם סולן: ההסדר אומר דבר פשוט: אם יש תקליט שלא מונגש מסחרית, כאשר תמה תקופה של 50 שנה, הוא בעצם לא יוארך.

<נועם סולן: כלומר, הוא ייפול לנחלת הכלל.

<נועם סולן: אבל, ההסדר באירופה, ובגלל זה הוא לא עובד, תלוי בזה שהמבצע עצמו, הנטל עליו.

<נועם סולן: כלומר, מבצע צריך להודיע לחברת התקליטים: אתם לא מנגישים את התקליט שאותו אני מבצע.

<נועם סולן: חלפו 50 שנה ואני מודיע לכם ולכן זה צריך לעבור לנחלת הכלל.

<נועם סולן: בפועל התוצאות של זה עלובות.

איתן כבל: למה?

<נועם סולן: מכיוון שמבצעים הם אנשים פרטיים.

<נועם סולן: בן-אדם פרטי משכלל ילדים, עבודה, הנאה.

<נועם סולן: הוא לא משכלל את האינטרס הציבורי הכולל של נחלת הכלל.

<נועם סולן: כשל השוק שנוצר כתוצאה ממניעת הנגשה של חומרי תרבות ומורשת, הוא קיים בספרים.

<נועם סולן: 250,000 או 300,000 ספרים שאף אחד לא מוכר, אנחנו לא יכולים להנגיש לציבור בגלל מגבלות זכויות יוצרים.

<נועם סולן: הוא קיים בעוד כל מיני מקומות.

<נועם סולן: לכן, לגבי הסעיף הזה היה ראוי לומר את הדבר הבא: אם הוא לא הונגש מסחרית, הוא נופל לנחלת הכלל אחרי 50 שנה, נקודה.

<נועם סולן: זה אומר שלספרייה הלאומית ולגופים אחרים תהיה אפשרות לא להודיע ולא כלום - להנגיש.

<נועם סולן: אם טעינו, יתבעו אותנו ונשלם כסף.

<נועם סולן: לא צריך להפעיל את זה.

<נועם סולן: אני חוזר ואומר שבאירופה לא קרה עם זה שום דבר.

<אתי בנדלר: אני רוצה להבין את ההצעה.

<אתי בנדלר: ברירת המחדל היא שאם בפועל אין הנגשה של התקליט הזה לציבור – אני צריכה להבין מה זאת הנגשה.

<אתי בנדלר: למשל, אם לא ניתן להשיג אותו בחנויות - - -

<נועם סולן: איננו מוצע בדרכים המקובלות בשוק.

<אתי בנדלר: איננו מוצע בדרכים המקובלות בשוק למכירה לציבור, אפשר לעשות בו שימוש.

<נועם סולן: נכון, נפל לנחלת הכלל.

<מוטי אמיתי: אפשר, גברתי, אולי להכריז שככל שבעל זכויות היוצרים בתקליט לא עשה בו שימוש לפי אחד השימושים המנויים בסעיף 11 לחוק - - -

<אתי בנדלר: מתי?

<מוטי אמיתי: אם הוא לא עשה בתום 50 שנה אחד מהשימושים - - -

<אתי בנדלר: מתי אני יכולה לבדוק את זה, בשנה ה-51?

<מוטי אמיתי: בשנה ה-51.

<נועם סולן: מה שמוטי אומר זה בסדר גמור.

<נועם סולן: אני רוצה לומר רק דבר אחד.

<נועם סולן: בעצם, הבעיה שלנו כאן היא לא מול חברות פעילות, שסביר שיעלו את כל הרפרטואר לאינטרנט.

<נועם סולן: אלא שיש קורפוס ענק של יצירות ענק שאין להן כבר אבא ואימא וגם אותם לא נוכל להנגיש.

<נאוה בת-צו"ר: אני מייצגת את "זמרשת".

<נאוה בת-צו"ר: כתבתי לך וגם הגשנו לך דוחות מפורטים עם נתונים.

<נאוה בת-צו"ר: לגבי הבדיקה בשנה ה-51 התשובה היא לא כי אז ירוצו כולם ובשנה ה-50 ינסו לעשות איזו הפקה או משהו כזה ולמכור את התקליט.

<נאוה בת-צו"ר: אנחנו הצענו בזמנו 10 שנים אחורה שלא נעשה כלום.

<נאוה בת-צו"ר: זאת אומרת שאי-אפשר היום לרוץ ולעשות משהו כדי לקבל את ה-20 שנה.

<יאיר אבן זוהר: אני מ"זמרשת".

<יאיר אבן זוהר: בתור אתר שמנגיש באינטרנט, אני מצטרף להצעה של נועם ולמה שמתגבש פה.

<יאיר אבן זוהר: לא צריך להמציא את הגלגל מחדש אבל לחשוב על פתרון שיוסכם עליו.

<יאיר אבן זוהר: אני רוצה להגיד על אנשים שהיו פה בדיונים הקודמים ולא נמצאים פה היום.

<יאיר אבן זוהר: יצא לי לדבר עם חלק מהם.

<יאיר אבן זוהר: הם גם לקוחות של הפדרציה.

<יאיר אבן זוהר: למשל, לקוחות עסקיים, מבית מלון ועד נהגי אוטובוס.

<יאיר אבן זוהר: הם כפופים למונופול של הפדרציה.

איתן כבל: אני מציע לאדוני להתמקד בשני מישורים, זמר ורשת.

איתן כבל: תשאיר את האחרים.

איתן כבל: הם כותבים לי בנפרד, אל תהיה מודאג.

<יאיר אבן זוהר: לפרוטוקול, מכיוון שהם לא נמצאים והייתי בקשר עם חלקם, הם לא יודעים שהחוק יגרום להם לשלם יותר שנים ויזה ינציח את המונופול.

<ניר בוסקילה: התחייבנו שלא נבקש תוספת.

איתן כבל: אתה מדבר לעניין אבל יצאת מהאטמוספרה.

<יאיר אבן זוהר: אני רציתי רק להזכיר - - -

איתן כבל: אני יודע אבל זה לא עניין שנוגע ל"זמרשת".

איתן כבל: כתבו לי בעלי עסקים ששואלים: למי אני צריך לשלם.

איתן כבל: זה דיון אחר שאני לא מתעסק איתו בחוק הזה.

איתן כבל: זה דיון, אני לא אומר שלא.

<יאיר אבן זוהר: וגם המבצעים, הזמרים הוותיקים, שעם חלקם אנחנו בקשר, הם מקווים שההארכה תבטיח להם שהם ימשיכו לקבל עוד אחוזים.

<יאיר אבן זוהר: אני אומר שהחוק לא מבטיח ולא עוסק בכך.

איתן כבל: מה קרה?

איתן כבל: משפט אחרון שהוא לא על בתי המלון.

<יאיר אבן זוהר: אני מייצג את חובבי הזמר העברי.

<יאיר אבן זוהר: אנחנו רוצים שהתחולה תהיה פרוספקטיבית, כאתר שכבר מסתמך על דברים שאמורים להשתחרר.

<קריאה: אני חייבת להגיד - - -

איתן כבל: את יודעת כמה דברים אני חייב ולא עושה?

<קריאה: אבל היועצת המשפטית ביקשה ניסוח של ה- use it or lose it.

יואל חסון: אתם מדברים יותר מחברי כנסת, מה קורה פה?

<קריאה: אבל זה מעקר מתוכן - - -

איתן כבל: זה התפקיד שלנו לעקר.

איתן כבל: גברתי, נגיע להקראה.

איתן כבל: צריך גם לדעת מתי.

איתן כבל: עוד מעט אנחנו עוברים להקראה.

איתן כבל: זה כבר נהיה לא לעניין.

איתן כבל: אתם מנצלים את טוב ליבי וזה רע מאוד.

<ניר בוסקילה: אני מנכ"ל הפי"ל, הפדרציה למוסיקה ישראלית.

<ניר בוסקילה: אני מצטרף לכל הדברים.

<ניר בוסקילה: שני דברים חשובים.

<ניר בוסקילה: אנחנו בעולם חדש, עידן חדש, שבו כמעט וכבר אין חברות תקליטים.

<ניר בוסקילה: כמו שאמר עורך דין אמיתי, מדובר במפיקים עצמאיים.

<ניר בוסקילה: אנחנו מייצגים כ-400 מפיקים עצמאיים, שמה שמאפיין את רובם שהם האמנים עצמם, כמו שייקה ואמנים רבים אחרים.

<ניר בוסקילה: אני רוצה להתייחס למה שאמרה הגברת לגבי הסכמים וחוזים.

<ניר בוסקילה: גם הפדרציה וגם הפי"ל, אנחנו ארגונים שכפופים לרגולטור, לרשות להגבלים עסקיים.

<ניר בוסקילה: ככל שהזכות בידינו, אנחנו מחויבים להעניק רישיונות ולא ניתן לבטל סתם הסכמים.

<ניר בוסקילה: גם אם מתבטלים, אנחנו חייבים להעניק רישיונות.

<ניר בוסקילה: דבר אחרון לגבי "זמרשת".

<ניר בוסקילה: גם "זמרשת" קיבלה מאיתנו הצעה שיחולו עליה אותם תנאים, או תנאים דומים כמו לספרייה הלאומית.

איתן כבל: תודה חברים.

איתן כבל: אני רוצה שנסכם את העניין ונבהיר לפני ההקראה.

איתן כבל: כמו שאמרתי, אנחנו עוסקים בעניין חברות תקליטים לוכסן מפיקים.

איתן כבל: אנחנו כן הולכים לכיוון של use it or lose it.

איתן כבל: אנחנו הולכים לכיוון הזה.

איתן כבל: יש נקודה מתי זה ייחשב, 50 שנה או לפני?

איתן כבל: אני רוצה שנחדד את העניין הזה.

איתן כבל: גברתי, כשנגיע לזה, את תדברי.

איתן כבל: אני ארצה לראות איך אנחנו יודעים לחדד יותר את העניין הזה.

איתן כבל: אם נוכל לחדד עוד נקודה, נעשה את זה.

איתן כבל: זה הכיוון.

איתן כבל: אם מישהו רוצה להגיד לי משהו שהוא לא בכיוון הזה, שישכח מזה.

איתן כבל: זה הכיוון, זאת המסילה, זה הנתיב ועליו אנחנו הולכים.

<נעמה דניאל: אני מייעוץ וחקיקה אזרחי, משרד המשפטים.

<נעמה דניאל: רציתי לוודא האם הכוונה היא גם לנסח ולהצביע על הסעיף של use it or lose it?

איתן כבל: אני רוצה לגמור הכול עכשיו.

<נעמה דניאל: זה משהו שאנחנו חושבים שדורש מחשבה.

<נעמה דניאל: לא ידענו שזה יעלה ולא ניסחנו טיוטה של סעיף.

<נעמה דניאל: קצת קשה לעשות את זה עכשיו על רגל אחת.

איתן כבל: אנחנו נציע.

איתן כבל: את אישה נבונה וכיף לי איתך בדיונים על העיצובים.

דב חנין: אגב, החוק ההוא הוא חוק מסובך.

איתן כבל: זה הדיון על הגופנים.

איתן כבל: כפי שראיתי אותך שם, את חדה וברורה.

איתן כבל: אין לי ספק שנצליח להתמודד עם העניין הזה כאן.

איתן כבל: אם תגידי שזה לא מסתדר ושאת לא יודעת להמשיך, אני אכבד את הבקשה שלך.

איתן כבל: בסדר?

<לאה ורון: אז אנחנו נשים את יהבנו על היועצת המשפטית של הוועדה והיא תדע לנסח.

איתן כבל: נעמה, בואו נתחיל ונראה איך אנחנו מתקדמים.

איתן כבל: אבקש להקריא.

<אתי בנדלר: "הצעת חוק הארכת תקופת זכות יוצרים בתקליט וזכויות מבצעים (תיקוני חקיקה), התשע"ו–2016 תיקון חוק זכות יוצרים 1.

<אתי בנדלר: בחוק זכות יוצרים, התשס"ח–2007, (להלן – החוק)" - - -

דב חנין: גברתי התקדמה עם שם החוק, אני מציע, כמובן, לקרוא להצעת החוק: הצעת חוק הארכת תקופת זכויות מבצעים".

איתן כבל: היא מקריאה, אחר-כך תגיש מה שאתה רוצה.

<אתי בנדלר: אני קוראת את הצעת החוק כפי שהיא מופיעה כרגע.

<אתי בנדלר: קודם כל, ברור שיחולו שינויים בשם כי זה לא יהיה התשע"ו אלא זה יהיה התשע"ז.

<אתי בנדלר: זה לא יהיה 2016, זה יהיה 2017.

<אתי בנדלר: אחר-כך, אם זה יהיה רק הארכת חוק זכויות מבצעים, אז השם ישתנה בהתאם.

<אתי בנדלר: אם זה יהיה שני החוקים, אז זה יישאר כפי שזה.

<אתי בנדלר: זאת הסיבה שלא ניתן להגיש הסתייגויות לשם של חוק שמתקן חוקים.

<אתי בנדלר: ניתן להגיש הסתייגות לשם של חוק רק אם הוא חוק חדש.

<אתי בנדלר: השם נגזר מתוכן ההצעה.

<אתי בנדלר: "בחוק זכות יוצרים התשס"ח-2007 (להלן "חוק זכויות יוצרים)" - - -

<שייקה לוי: זכויות יוצרים או מבצעים?

<אתי בנדלר: יוצרים.

<אתי בנדלר: אנחנו מתקנים שני חוקים.

<אתי בנדלר: חוק אחד זה חוק זכות יוצרים בקשר לתקליטים.

<אתי בנדלר: החוק השני זה חוק זכויות מבצעים ומשדרים בקשר לזכויות המבצעים והמשדרים.

<אתי בנדלר: אנחנו כרגע מדברים על תיקון חוק זכות יוצרים בקשר לתקליטים.

<אתי בנדלר: אני רוצה לקרוא את נוסח הסעיף כפי שהוא יהיה אם הנוסח הזה יתקבל כפי שהוא: סעיף 41 לחוק זכות יוצרים, כותרת השוליים שלו היא: "תקופת זכות יוצרים בתקליט", והוא קובע כדלקמן, כפי שמופיע בנוסח המתוקן: "זכות יוצרים בתקליט תהא לתקופה של שבעים שנים ממועד יצירתו ואם פורסם במהלך אותה תקופה – לתקופה של שבעים שנים ממועד פרסומו.

<אתי בנדלר: " לפי סעיף 11(2) לחוק זכות יוצרים, שקובע מה זה בכלל זכות יוצרים נאמר: "1.

<אתי בנדלר: זכות יוצרים ביצירה היא הזכות הבלעדית לעסוק ביצירה ובחלק מהותי ממנה פעולה אחת או יותר כמפורט להלן בהתאם לסוג היצירה.

<אתי בנדלר: 2.

<אתי בנדלר: פרסום לגבי יצירה שלא פורסמה".

<אתי בנדלר: זאת אומרת, הפרסום הראשון בעצם של היצירה.

<איל פרייס: ההגדרה של פרסום בחוק זכות יוצרים היא בסעיף 1 לחוק בסעיף ההגדרות.

<אתי בנדלר: אז אני אראה אם לעשות את זה סעיף 11(2).

<אתי בנדלר: אני אבדוק את זה.

<אתי בנדלר: זאת הצעה לגבי הארכת תקופת זכות היוצרים בתקליט.

<אתי בנדלר: ברשותכם, אני רוצה לעבור ישר לסעיף 3, כי סעיף 3 הוא בעצם השלמה לסעיף 1, שמדבר קודם כל על התחולה, עוד לפני התנאים.

<אתי בנדלר: "תחולה 3.

<אתי בנדלר: הוראות חוק זה יחולו על תקליט שטרם חלפה לגביו התקופה הקבועה בסעיף 41 לחוק זכות יוצרים כנוסחו ערב תחילתו של חוק זה.

<אתי בנדלר: " דהיינו, אם כבר חלפה תקופה של 50 שנה והתקליט הפך לנחלת הציבור, לא יטילו על זה שוב הגבלה ולא יחזירו זכות יוצרים לאחור.

<אתי בנדלר: אם התקופה טרם חלפה, בהתאם להצעה, אז תוארך ההצעה.

דב חנין: כאן נמצא את ההצעה שלי, שהיא רלוונטית לסעיף 3, שהתחולה תהיה פרוספקטיבית, זאת אומרת, על תקליט שיופק מיום קבלת החוק.

<אתי בנדלר: אתה מציע לשנות את זה.

<אתי בנדלר: במקום האמור בסעיף הזה אתה אומר: "הוראות חוק זה יחולו על תקליט שפורסם לראשונה לאחר תחילתו".

<איל פרייס: אם נלך לפי החלופה שמציע חבר הכנסת חנין, אין טעם בהצעת החוק.

<איל פרייס: המשמעות היא, שרק תקליטים שנוצרו בשנת 2017 ייכנסו לתוקף והוראת החוק תיכנס בשנת 2067 לראשונה.

<איל פרייס: אני מבקש לחדד משהו.

<איל פרייס: הדיון בפני הוועדה נקבע כמועד נדחה להיום, 3.1.2017.

<איל פרייס: הוא היה קבוע לחודש שעבר.

<איל פרייס: בעקבות המצב הזה, אדוני, נוצר מצב שתקליטים שחלפה לגביהם תקופת ההגנה ב-31.12.2016 – בגלל שאנחנו שלושה ימים באיחור כי היום אנחנו נמצאים ב-3.1 – החוק קובע שזכויות יוצרים פגות ממש בסוף שנה.

<איל פרייס: כדי שלא תיווצר בעיה לגבי התקליטים האלה, אנחנו נבקש להבהיר שהתיקון לחוק - - -

דב חנין: רטרואקטיבית?

<איל פרייס: זה רק שלושה ימים.

<אתי בנדלר: זה לא שלושה ימים.

<קריאה: איל, אנחנו כבר הנגשנו אותם.

<קריאה: אני רוצה לומר שאני כבר פתחתי את התקליטים הללו של יפה ירקוני ואחרים.

יעקב מרגי: היא צודקת, זה לא שלושה ימים.

יעקב מרגי: זה צריך לעבור בקריאה שנייה ושלישית.

<אתי בנדלר: אני גם צריכה להכין את הנוסח.

איתן כבל: סליחה, גם אם זה היה בזמן, זה לא היה מסתיים לפני ה-31.12.

<אתי בנדלר: היינו עסוקים בחוק ההסדרים ובחוקים דחופים אחרים וכל החוקים נדחו.

איתן כבל: אני רוצה להבין מה הבעיה?

<מוטי אמיתי: זה עניין מאוד פשוט ומינורי.

<מוטי אמיתי: אין לנו ולא תהיה לנו שום דרישה לגבי תקליטים שיצאו בשנת 1966 ואני מצהיר את זה פה לפרוטוקול.

<מוטי אמיתי: אנחנו לא נפנה לאף אחד שעושה שימוש בתקליטים שיצאו לאור בשנת 1966.

<מוטי אמיתי: אנחנו כן מבקשים מהוועדה שתאפשר לנו לחלק תמלוגים לאדון דב זעירא, שחלק מהרפרטואר שלו יצא בשנת 1966, לאדון נסים מחברת ויזארד, שחלק מהרפרטואר שלו יצא בשנת 1966.

<מוטי אמיתי: בלי תיקון של הסעיף הזה, רק לגבי רפרטואר שיצא מ-1966, לא נוכל לעשות את זה כי אנחנו מפלים בתנאי הממונה.

<מוטי אמיתי: אנחנו מפלים בין המשתמשים בתוך הפדרציה.

<מוטי אמיתי: אני מצהיר שוב לפרוטוקול.

<מוטי אמיתי: אמר חברי עורך דין סולן לגבי הספרייה הלאומית.

<מוטי אמיתי: הנה, אני מצהיר שאני לא מתכוון לפנות אליו לגבי רפרטואר שיצא מ-1966.

<יאיר אבן זוהר: החומרים כבר בנחלת הכלל.

<מוטי אמיתי: אני לא מתכוון לפנות לאף משתמש בדרישה לתשלום תמלוגים.

איתן כבל: אני מנסה להבין.

איתן כבל: אתה ביקשת לחלק, מה מונע עכשיו?

<מוטי אמיתי: אני אסביר.

<מוטי אמיתי: למעשה, יש חברים שיש להם רפרטואר שיצא רק לפני שנה.

<מוטי אמיתי: זה משחק סכום אפס.

<מוטי אמיתי: נניח שבשנה אני גובה 100 שקלים.

<מוטי אמיתי: אם אני מנתב 10 שקלים מתוך ה-100 שקלים האלה על רפרטואר של 1966, זה בא על חשבון מישהו שיצא תקליט שלו לפני חודש.

<מוטי אמיתי: אותו אחד שהתקליט שלו יצא לפני חודש, הוא חי מפרסומות, מהופעות.

<מוטי אמיתי: דב זעירא לא יכול לחיות מזה.

<מוטי אמיתי: אני לא יכול לנתב את הכסף הזה בלי שאתם תאשרו לי את הסעיף הזה.

<מוטי אמיתי: אני אומר ומצהיר וחוזר ואומר ואני בטוח שגם חבריי מארגונים אחרים יצטרפו אלי.

<מוטי אמיתי: אנחנו לא מתכוונים לפנות למשתמשים שכבר עשו שימוש ברפרטואר 1966.

<מוטי אמיתי: זה חד משמעי וזאת הצהרה שלי לפרוטוקול.

<מוטי אמיתי: אבל תאפשרו לי - - -

<אתי בנדלר: סליחה, אני רוצה לדעת, האם אתם היחידים שהחוק יחול עליהם?

<מוטי אמיתי: יש פה את הפי"ל, יש כאן את המבצעים.

<אתי בנדלר: האם אתה יכול להצהיר בשם כל מי שהזכות הזאת חלה עליו, שהוא לא ידרוש מהמשתמשים תמלוגים?

<מוטי אמיתי: בשם 99.9%.

<אתי בנדלר: הוא אומר שזה בגלל הגבלה של הממונה על ההגבלים העסקיים אז כדאי לשמוע אותם.

איתן כבל: אני לא רוצה שנתקן משהו ובאמצע יוצרים סוג של עוול.

איתן כבל: אם אנחנו יודעים לתת לזה מענה הגון, נשתדל לעשות את זה.

<ניר בוסקילה: אני מצטרף לדבריו של מוטי אמיתי.

<קריאה: בכמה אנשים מדובר?

<מוטי אמיתי: לא הרבה.

<קריאה: אז אתה רוצה לעשות חוק בשביל אותם מעטים?

איתן כבל: גברתי, לא מכובד מה שאמרת.

איתן כבל: יכול להיות שאחד זה כל עולמו.

<קריאה: הצעתי פתרון גם לאותם היחידים.

איתן כבל: סליחה, בינתיים אנחנו המחוקקים ומחוקקים פה דברים גם על פחות מזה.

איתן כבל: זה לא העניין, השאלה היא שאלה של צדק.

איתן כבל: אני מתייחס לשאלה של הצדק ולא לחקיקה.

איתן כבל: אם אני אצליח לתת לזה את המענה, אני אעשה את זה.

איתן כבל: זה הכול.

איתן כבל: יש רגעים שזה לא חברת תקליטים, זה בני אדם ואני מסתכל על האנשים.

איתן כבל: אני אבקש לתת לי את המענה לזה.

איתן כבל: אתם כל-כך הרבה, כל אחד עם החלק שלו.

איתן כבל: אני מציע שאולי תתחילו לדבר גם קצת בשפה משותפת ולראות איך פותרים את הבעיות.

<טובי הריס: לעניין השאלה שהועלתה בעניין התנאים של הפדרציה.

<טובי הריס: התנאים שיקבעו מפתח חלוקה שוויוני ושהוא בהתאם לשימוש.

<טובי הריס: למשל, באקו"ם, יש מושג שקוראים לו "תמלוגי זהב", שאותם הם מחלקים למי שכבר לא משמיעים את המוסיקה שלו.

<טובי הריס: בניגוד להצעה הזאת, שרק תעזור למי שעדיין משמיעים את המוסיקה שלו מלפני 50 שנה.

<טובי הריס: התנאים של אקו"ם שהם בניסוח דומה הם לא אוסרים על-כך.

<טובי הריס: כשלעצמו, אני לא חושבת שיש פה תנאים כדי לאסור על הפדרציה לחלק תמלוגי זהב למיניהם.

<מוטי אמיתי: קיים אצלנו היום דבר כזה?

<מוטי אמיתי: אני יכול להחליט ששיר אחד שווה 10 שקלים ושיר שני שווה שקל?

<טובי הריס: זה צריך להיות שוויוני.

<מוטי אמיתי: אם הגברת הנכבדה והממונה על ההגבלים העסקיים מאשרת את הדבר, אני חוזר בי מהצעתי.

<מוטי אמיתי: אני חב באחריות פלילית כלפי הרשות להגבלים עסקיים וכלפי בית הדין להגבלים עסקיים אם אני אעשה את זה.

<מוטי אמיתי: הפתח של זה הוא, עורכת דין הריס, שאתם תובילו למצב שיצבעו בצבע אחר שיר מסוים לעומת שיר אחר.

<מוטי אמיתי: אתם פותחים פה פתח שלא הייתי נכנס אליו.

<מוטי אמיתי: האם שיר ישראלי שווה יותר משיר זר?

<מוטי אמיתי: שיר זר שווה יותר משיר ישראלי?

<מוטי אמיתי: האם שיר בן 60 האם הוא שווה יותר משיר בן 40 או בן 30 או 40?

<מוטי אמיתי: אבל אם את אומרת לי כאן לפרוטוקול שזה מותר לי על-פי התנאים הקיימים, אני חוזר בי מהצעתי.

<טובי הריס: זאת שאלה של פרשנות

<מוטי אמיתי: הפרשנות הזאת תוביל אותי לכלא, אדוני היושב ראש.

<טובי הריס: אני לא רוצה לענות על רגל אחת.

<טובי הריס: אני מבקשת לצאת ולהתייעץ.

איתן כבל: אני רק אומר את הדבר הבא.

איתן כבל: אני רוצה פתרון.

איתן כבל: היא תבדוק את העניין.

איתן כבל: אני רוצה לתת לזה פתרון.

איתן כבל: אני אומר את זה כאדם.

איתן כבל: לא כל דבר זה חקיקה שצריך להמציא אליה לגבהים.

איתן כבל: ניתן לזה מענה.

איתן כבל: אם אדוני יודע לתת לי מענה שלא מזיז לי פה - - -

<אתי בנדלר: היא תחזור עם תשובה.

<אתי בנדלר: עכשיו צריך לדון במסגרת סעיף 1 בנושא של התנאים להארכה ל-50/70 שנים.

<אתי בנדלר: כאן עלו מספר תנאים מספר תנאים שאולי הוועדה רוצה לדון בהם.

<אתי בנדלר: האחד זה הנושא של use or lose it.

<אתי בנדלר: הנושא השני הוא האם ההארכה תהיה בתנאי שאם שולם תמלוג חד פעמי בעבר ליוצרים, ההארכה תותנה בכך שישולם להם תמלוג נוסף?

<אתי בנדלר: היתה עוד הצעה?

דב חנין: היתה הצעה של אפשרות לסיום החוזה של המבצע עם המפיק.

דב חנין: אפשרות להגיד: אני לא רוצה להמשיך עם המפיק הזה אחרי 50 שנה.

<אתי בנדלר: אז בזה את מאיין את הצעת החוק.

דב חנין: לא, אני משאיר את הזכות בתקליט למבצע ולא למפיק.

איתן כבל: חברים, אני לא מרחיב.

איתן כבל: בואו נתמקד בשלב הזה בשתי הנקודות: use or lose it והעניין השני של התמלוג הנוסף בתקופת ההארכה.

איתן כבל: אם היה תשלום חד פעמי בתחילת ההתקשרות ביניהם, הוא יכול לדרוש.

יעקב מרגי: איך יחשבו את החלק היחסי?

<אתי בנדלר: אני לא יודעת, אבל אחרת המשמעות היא שאתה מאריך ב-20 שנה בלי שבעל זכות היוצרים נהנה מזה.

איתן כבל: הנקודה השלישית זאת הנקודה שהעלו "זמרשת", לגבי בעלי ברים ומסעדות בנקודת אי השימוש.

<אתי בנדלר: זה שייך ל- use or lose it.

איתן כבל: את צודקת.

איתן כבל: בואו נלך עכשיו צעד צעד.

<רויטל עמיר: אני עורכת דין, יועצת משפטית של עיל"ם המייצגת נגנים ומנצחים ומדברת גם בשם "אשכולות" שמייצגת את האמנים המבצעים.

איתן כבל: בפעם הבאה אני מוותר, רק שם ותפקיד.

<רויטל עמיר: לנו יש ניסוח של סעיף השבת הזכויות בעברית, use or lose it, ואני אקריא אותו: "זכויותיו של מבצע שהועברו לנעבר, יוחזרו למבצע בתום 7 שנים ממועד העברת הזכויות במידה ולא נעשה בהם שימוש משמעותי".

<אתי בנדלר: את יכולה להגדיר מהו מועד העברת הזכויות?

<אתי בנדלר: דבר שני, מה זה שימוש משמעותי?

<רויטל עמיר: מועד העברת הזכויות זה המועד שבו עברו הזכויות למפיק המקורי.

<אתי בנדלר: זאת אומרת שיכול להיות שאת בעצם מקצרת את התקופה של 50 שנה.

<רויטל עמיר: אני לא מקצרת את התקופה.

<אתי בנדלר: נניח שהזכויות הועברו בשנת 1980.

<רויטל עמיר: הזכויות שלנו הן מ-1984 ואילך.

<אתי בנדלר: את צודקת.

<אתי בנדלר: את מדברת על זכויות מבצעים ואני מדברת כרגע על זכות יוצרים, שזה הרבה לפני 1984.

<אתי בנדלר: נניח שבשנת 1980 נחתם הסכם והופק תקליט.

<אתי בנדלר: לא ניתן להשיג את התקליט החל מ-1990.

<אתי בנדלר: מאז לא נעשה שום דבר כי הזמר אולי לא הצליח, הוא לא פרץ.

<רויטל עמיר: זה לא שהזמר לא הצליח אלא שהמפיק לא עשה בזה שימוש מסחרי.

<רויטל עמיר: הוא לא גרם לזה שהתקליט יגיע לחנויות.

<אתי בנדלר: מתי פגות הזכויות של המפיק.

דב חנין: 7 שנים אחרי זה.

<אתי בנדלר: ב-1980?

<אתי בנדלר: ב-1990?

<אתי בנדלר: אחרי 7 שנים?

<רויטל עמיר: הזכויות של המפיק לא פגות.

<רויטל עמיר: הסעיף הזה נובע מפערי מיקוח בין המפיק לבין המבצע.

<רויטל עמיר: כשהמבצע נדרש לחתום עם המפיק, הוא נדרש להעביר את כל הזכויות שלו ואז הוא שבוי בחוזים ארוכי טווח למשך עשרות שנים.

<רויטל עמיר: שמענו לא מזמן על משפטים שהתנהלו בנושא הזה.

<אתי בנדלר: נכון.

<רויטל עמיר: אנחנו רוצים למנוע את הסעיף הזה.

<רויטל עמיר: הארכת תקופה יכולה להחריף עוד יותר את המצב הזה.

<רויטל עמיר: לכן אנחנו אומרים שלמבצע תהיה האפשרות.

<רויטל עמיר: כמובן שזה לא רלוונטי לגבי דברים שהיו בעבר.

<רויטל עמיר: זה רלוונטי לגבי התיקון של הסעיף.

<אתי בנדלר: את מדברת על תקופת ההארכה.

<רויטל עמיר: נכון.

<רויטל עמיר: ברגע שתקופת ההארכה והסעיף הזה יוסף, אז אם מבצע במשך כל השנים הוא היה שבוי - - -

<אתי בנדלר: אז את מדברת בשנים 50 עד 57?

<רויטל עמיר: זה לא חייב להיות, בגלל שיכול להיות מבצע - - - קודם כל, אנחנו חשבנו על 7 שנים בגלל שזאת תקופת ההתיישנות והכפפנו את זה לתקופת ההתיישנות.

<רויטל עמיר: לכן חשבנו על 7 שנים.

<רויטל עמיר: זה לא חייב להיות 50 שנה.

<רויטל עמיר: יכול להיות שנחתם הסכם לפני 8 שנים, הסעיף זה עבר והמבצע יושב כשידיו כבולות.

<רויטל עמיר: הוא כבול בהסכם שלא נעשה בו שום שימוש.

<רויטל עמיר: הוא לא יכול לקדם את היצירה שלו.

<רויטל עמיר: היצירה שלו גם לא מגיעה לציבור כי לא מעבירים אותה לאינטרנט או לא מפיקים תקליטים ומוכרים בחברות התקליטים.

<רויטל עמיר: הוא שבוי בידי המפיק, כי בגלל פערי המיקוח הוא נאלץ לחתום על הסכם של 20 שנה.

<רויטל עמיר: אם עברו 7 שנים מיום העברת הזכויות, הוא יכול לבוא למפיק ולהגיד לו: אני מבקש שהזכויות יחזרו אלי כדי שאני אוכל לעשות בהם שימוש.

<דב זעירא: בתנאי שהוא יחזיר את ההשקעה.

<רויטל עמיר: אז תעשה עם הדבר הזה שימוש מסחרי.

<אתי בנדלר: אני רוצה להשיב לך בקצרה.

<אתי בנדלר: הצעת החוק הזאת עניינה בהארכת תקופת זכות היוצרים בתקליט ולא בקיצורה.

<אתי בנדלר: מה שאת מציעה זה מנגנון להשתחררות מחוזה, ובזה דנה הצעת חוק אחרת שנדונה בוועדת החינוך של הכנסת, שעניינה הגנה על זכויות - - -

דב חנין: בתור יוזם הצעת החוק האחרת, אני בעד לחסוך לכם ולקדם את זה במסגרת הזאת.

<איל פרייס: אדוני, בכל 60 המדינות ומעלה שיש בהן הארכה לתקופות ארוכות כל-כך, זה קיים אך ורק בקהיליה האירופית ואין סעיף כזה במדינות אחרות.

יעקב מרגי: שנהיה אור לגויים.

דב חנין: אני צריך לצאת.

דב חנין: יש לך רוב?

איתן כבל: אני לא יכול להצביע כשאתה לא נמצא.

נאוה בוקר: אם אתה רוצה הסתייגויות אתה צריך להיות פה.

דב חנין: אני נימקתי את ההסתייגויות ויש לך רוב.

דב חנין: אני יכול להישאר אבל יש לך סמכות.

דב חנין: להבדיל מחברי כנסת אחרים שלא מכירים את התקנון אני מכיר אותו.

דב חנין: יש לך סמכות, אדוני היושב ראש.

<אתי בנדלר: אני אומר לך מה הן שלושת האפשרויות ואז יושב הראש יחליט: 1.

<אתי בנדלר: הוא הציג בדיון את הצעתו.

<אתי בנדלר: 2.

<אתי בנדלר: חבר כנסת אחר הציג בשמו את הצעתו.

<אתי בנדלר: 3.

<אתי בנדלר: הוא הגיש את הצעתו בכתב לפני הדיון וביקש כי הוועדה תדון.

איתן כבל: אנחנו ב-1.

<אתי בנדלר: אנחנו ב-1, הצגת, הוועדה תצביע, תודה רבה.

<איל פרייס: התחלתי לומר, אדוני, שהמקום היחיד בעולם שבו קיים use it or lose it, הוא אך ורק בדירקטיבה האירופית ושם ההסבר הוא כדלקמן: הוא אומר שאם חלפו 50 שנה מיום תחילת ההגנה ובעל זכויות היוצרים בתקליט, או צד שלישי מטעמו, לא עשו בתקליט אף אחת מהפעולות שבעל זכויות יוצרים עושה (סעיף 11 לחוק שלנו) ולא פעל לעשות כן בחלוף שנה מיום שפנה אליו המבצע בדרישה לעשות כן, יהיה בעל זכויות המבצעים זכאי לבטל את זכות המבצעים בתביעת הביצוע ואז לא יחולו הוראות הארכת התקופה לתקליט.

<איל פרייס: זה מה שזה אומר.

<איל פרייס: אני יכול לנסח את זה בלשון משפטית, אבל זה מה שזה אומר.

<איל פרייס: אין בעולם use it or lose it אחר.

<קריאה: יש.

איתן כבל: גברתי, אמרת מעל ומעבר.

<חן תהל כהן: אני מהקליניקה למשפט וטכנולוגיה מאוניברסיטת חיפה.

<חן תהל כהן: אני מבקשת להציע נוסח: "אף על האמור בסעיף בסעיף קטן א', אם המפיק בתום 50 שנים מיום תחילת ההגנה ובטרם חלף מועד ההגנה, לא יפיק את התקליט או לא יעשה שימוש משמעותי בו, תעבור הגנה למבצע לבקשתו.

<חן תהל כהן: אם ויתר המבצע תפוג ההגנה.

<אתי בנדלר: לא כל-כך הבנתי את ההצעה.

<אתי בנדלר: אה, זה רק בין 50 ל-51.

<קריאה: גברתי צודקת.

<קריאה: "בטרם חלף זמן ההגנה", הכוונה - - -

<אתי בנדלר: במהלך אותם 20 שנה.

<חן תהל כהן: "לא יפיק את התקליט או לא יעשה שימוש" - - -

<איל פרייס: התקליט הופק.

<איל פרייס: כל הדיון פה שהתקליט כבר הופק.

<קריאה: "לא יעשה שימוש משמעותי בו".

<מוטי אמיתי: אדוני, אפשר להמשיך עם הנוסח הזה אבל להכניס את השימושים של סעיף 11 לחוק.

<מוטי אמיתי: "ובתנאי שלא עשה אף אחד מהשימושים המנויים בסעיף 11" ואז זה בסדר.

<קריאה: אז המבצע שבוי 50 שנה בידי המפיק.

<קריאה: אז מה עשינו פה?

<קריאה: אז איפה use it or lose it?

<קריאה: 50 שנה הוא קשור בהסכם והמפיק לא עושה שום דבר.

יעקב מרגי: מה שאת רוצה לעשות זה בחקיקה אחרת.

<קריאה: הארכת התקופה משנה את היחסים עוד יותר לרעה בין המבצע למפיק.

<קריאה: לכן אנחנו רצינו להכפיף את זה ל- use it or lose itכדי - - -

יעקב מרגי: בהקשר של ההארכה הזאת.

איתן כבל: גברתי, אין לך רוב בוועדה.

איתן כבל: אין רוב להצעה שלך.

איתן כבל: אנחנו מוצאים עצמנו בין שתי הצעות ואנחנו מנסים לראות איך משלבים ביניהן.

<נועם סולן: אם אני מבין נכון, את השארת בעצם את היוזמה בידיים של המבצע, כמו באירופה.

<נועם סולן: עו"ד איל פרייס אומר שבאירופה זה שונה והוא צודק אבל באירופה זה לא עובד.

<נועם סולן: אני כרגע אולי מבטא אינטרס יותר כללי, לפחות בנגזרת הזאת.

<נועם סולן: ההצעה שלי היא כזאת: "על אף האמור לעיל, אם התקליט אינו מוצע לציבור על-ידי בעל זכות היוצרים בתקליט בדרכים המוגדרות להלן, תפקע זכות היוצרים בתקליט בתוך 50 שנה ממועד ההפקה.

<נועם סולן: תקליט ייחשב כמוצע לציבור, אם התקליט מוצע למכירה ו/או להשכרה ו/או להורדה ו/או באמצעות סטרימינג לציבור, דרך קבע, בדרכים המקובלות בשוק למשך תקופה רציפה של 6 חודשים לפחות בשנתיים שלפני תום תקופת 50 שנה ממועד ההפקה".

איתן כבל: זה יותר ארוך מחמישים שנה.

יעקב מרגי: התחלת טוב.

איתן כבל: זה ארוך מידי.

איתן כבל: אני צריך משהו שכשאתה מסתכל עליו, אתה מבין על מה אנחנו מדברים.

<נועם סולן: אתה צודק.

<נועם סולן: אפשר להגיד: "מוצע למכירה בתנאים המקובלים בשוק".

<נועם סולן: רק דבר אחד.

<נועם סולן: לדעתי זה לא מאמץ גדול של חברות התקליטים, אבל תגיד אתה, מוטי.

<נועם סולן: אני מציע שחברת התקליטים תעדכן בפרק זמן סביר, בתום כל שנה קלנדרית באתר האינטרנט שלה, את כלל התקליטים שמוצעים לציבור על ידה.

<נועם סולן: למה?

<נועם סולן: כי אז תהיה ודאות.

<שייקה לוי: רציתי רק לחדד מילה.

<שייקה לוי: כשמדברים על זכות מבצעים, זכות מבצעים לא ניתנת להעברה, היא אישית של האומן.

<שייקה לוי: לא למפיק ולא לאף אחד.

<שייקה לוי: זכות מבצעים היא אישית של האומן.

איתן כבל: אנחנו נידרש לעוד ישיבה אחת, אין ברירה.

איתן כבל: אני רוצה לסיים את ההחלטות היום.

איתן כבל: אני מסכם את הכול היום וכל מה שיובא לנו זה הניסוח הטכני כדי לאשר אותו.

יעקב מרגי: מה נשאר לך?

יעקב מרגי: רק ההצבעה, כבר הקראת.

<אתי בנדלר: את סעיף 2 עדיין לא הקראתי ולדעתי על סעיף 2 ו-3 אפשר להצביע.

איתן כבל: אני רוצה לאחוז בשוק בקרניו.

איתן כבל: נבוא לפה בשבוע הבא לחמש דקות ונצביע.

<קריאה: אבל אדוני.

<קריאה: עשית את זה בעבר בכישרון רב.

<קריאה: אולי אתה יכול להצביע על זה שינוסח סעיף ברוח האווירה של use it or lose it?

איתן כבל: אני מודה לאדוני שהוא מחמיא לי ואתה לא יודע עד כמה אני כשרוני.

איתן כבל: יש דברים שאני לא מרשה לעצמי להפעיל את הכישרון שלי.

איתן כבל: יש חקיקה ואני מתייחס אליה בדחילו וברחימו.

איתן כבל: מה שהעברתי, העברתי ואנחנו נסכם את הכול.

איתן כבל: יש עוד שני סעיפים ונצביע עליהם.

איתן כבל: אני רוצה שאדוני יבין.

איתן כבל: יש פה את משרד המשפטים שיש להם שאלות.

<קריאה: איפה הם היו עד היום?

איתן כבל: זה לא רלוונטי מה שאתה אמור.

איתן כבל: זה חלוט.

איתן כבל: כל משפט נוסף רק מפריע לי.

איתן כבל: אני אומר לכם, אני סיכמתי את זה.

איתן כבל: אנחנו נצא מפה כשאנחנו יודעים במה הדברים אמורים.

איתן כבל: אני מבין את דאגתו של אדוני, היא דאגה לגיטימית.

איתן כבל: אני מנהל את העניינים האלה.

איתן כבל: ברגע שניהלתי ואני מסכם את זה היום, זה חלוט.

איתן כבל: לא יהיה יותר מזה.

איתן כבל: אני רוצה את החיבור של הדברים.

<מרים מרקוביץ ביטון: שמעתי את ההצעות ואת הרוח שלהן.

<מרים מרקוביץ ביטון: אני מבינה לאן אנחנו רוצים להגיע.

<מרים מרקוביץ ביטון: אני רק חושבת שכדאי לזכור את העוגן שלנו בחוק זכויות יוצרים.

<מרים מרקוביץ ביטון: מה שאנחנו מנסים לעשות זה, לוודא שהמפיק ממשיך להנגיש את היצירות האלה בדרכים שונות.

<מרים מרקוביץ ביטון: לדעתי, שימוש משמעותי, זה כשל לא טוב שנותן פתח לפרשנויות ולא כדאי לעשות את זה.

<מרים מרקוביץ ביטון: יש לנו עוגן בחוק.

<מרים מרקוביץ ביטון: העוגן בחוק הוא רשימת הזכויות הבלעדיות של היוצרים.

<מרים מרקוביץ ביטון: יש לנו את סעיף 11 שמגדיר את כל הזכויות הבלעדיות.

<נועם סולן: היא לא רלוונטית, זאת העתקה.

<נועם סולן: מה קשור?

<נועם סולן: את מעתיקה את זה.

<מרים מרקוביץ ביטון: רגע.

<מרים מרקוביץ ביטון: יש לי מסגרת.

<מרים מרקוביץ ביטון: אתה אומר שימוש משמעותי.

<נועם סולן: לא אמרתי שימוש משמעותי, אמרתי שזה מוצע - - -

<מרים מרקוביץ ביטון: לא כדאי להיכנס להגדרות תלויות טכנולוגיה.

<מרים מרקוביץ ביטון: מחר פתאום ימציאו דרך אחרת.

<מרים מרקוביץ ביטון: אתה מדבר על סטרימינג או דברים שיתיישנו.

<נועם סולן: הכוונה היא, שאם חברת התקליטים עושה בזה שימוש בסרט מסחרי אך אינה מוכרת את זה לציבור, אז זה לא ייחשב, אין מה לעשות.

<נועם סולן: הציבור צריך להיות רשאי להאזין לזה.

<מרים מרקוביץ ביטון: הדאגות המרכזיות פה זה המשך של שימור והנגשה של יצירות.

<מרים מרקוביץ ביטון: אנחנו צריכים לתת פלטפורמה של אפשרויות.

<מרים מרקוביץ ביטון: הייתי רוצה להציע, אם באמת אנחנו רואים מה שהאירופאים - - -

איתן כבל: גברתי, אני אחרי ואני מסכם.

איתן כבל: אנחנו עוברים לאישור שני הסעיפים האחרים, 2 ו-3.

איתן כבל: אני אקריא, אני אחזור ל-1.

איתן כבל: אנחנו נצביע על העקרונות שלו, אני אאשר את העקרונות שלו.

איתן כבל: אני אנחה את היועצת המשפטית ואתכם להעביר לנו, בלו"ז שאני אקבע אותו.

איתן כבל: כל אחד יעביר את הנוסח שלו.

איתן כבל: אני כבר אומר שזה יהיה סביב ה-use it or lose it ועוד שתי נקודות שתכף נתייחס אליהן.

איתן כבל: היועצת המשפטית תניח בפני את ההצעה.

<אתי בנדלר: הצעה שאני אחבר על סמך כל ההצעות שאני אקבל.

איתן כבל: בפעם הבאה אני אביא את זה להצבעה.

<אתי בנדלר: אני מבקשת שכל ההצעות יועלו לאתר הוועדה.

<אתי בנדלר: כדי שכולם יראו.

איתן כבל: אני רוצה שעד סוף שבוע הבא נסיים את כל התהליך הזה.

איתן כבל: בשבוע שאחרי לאה כבר משבצת את החצי שעה שנצביע על הסעיף הזה.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, שהזמן מוקצה לכל מי שמעוניין להעביר הצעה.

איתן כבל: לא יאוחר מיום ראשון הקרוב.

<אתי בנדלר: לא נצליח.

איתן כבל: יש להם כבר ניסוח.

איתן כבל: אני רוצה עד סוף שבוע הבא לסיים את זה.

<אתי בנדלר: בסדר.

איתן כבל: היום אנחנו ביום שלישי ואני מבקש שתעבירו עד יום ראשון הבא.

איתן כבל: אני מזכיר שרציתם שנצביע כבר היום, כל אחד בדרכו.

איתן כבל: אין שום סיבה בעולם שעד יום ראשון בשעה 14:00 החומר יהיה מונח הנהלת הוועדה.

איתן כבל: כל החומרים יועלו לאינטרנט.

איתן כבל: אין סודות, אנחנו מעלים את כל החומרים כדי שכולם ידעו מה כל אחד הציע.

איתן כבל: היועצת המשפטית תיתן לי את ההתייחסויות שלה ואת הניסוח שהיא מציעה.

איתן כבל: כמו שאמרתי לכם, פחות משבוע אחרי אנחנו נבוא לכאן.

איתן כבל: הדיון יהיה לא יותר מחצי שעה, נצביע בעד ונגד וזהו.

יעקב מרגי: אני שמח שהבירור נעשה בצורה שקולה ובכבוד ראש.

איתן כבל: יש נושאים שהם כבדי משקל.

איתן כבל: כבר עברנו את כל הדרך הזאת.

איתן כבל: אמנם אף אחד לא יוצא עם מלוא תאוותו בידו.

איתן כבל: אני משתדל שהדברים ייעשו באופן הזה.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר את ה- use it or lose it.

איתן כבל: דיברנו גם על העניין של התמלוג הנוסף ומתי מתחילים.

איתן כבל: זה קשור ל- use it or lose it.

<יאיר אבן זוהר: לא בהכרח, זה שני דברים שונים.

<יאיר אבן זוהר: יש use it or lose it וסעיף 3 עוסק בתחולה הפרוספקטיבית שיכולה להיקבע.

<יאיר אבן זוהר: לא היה פה עדיין דיון בנושא.

<אתי בנדלר: זה סעיף 3.

<יאיר אבן זוהר: סעיף 3 הוא בנוגע להארכה שתחול רק על תקליטים שייווצרו ממועד כניסת החוק לתוקף.

<אתי בנדלר: זאת היתה הצעה של חבר הכנסת חנין שהוועדה תצביע עליה.

<אתי בנדלר: זאת הצעה חלופית במקום סעיף 3.

<אתי בנדלר: אדוני, העקרונות לעניין סעיף 1 שעניינו בתיקון חוק זכות יוצרים (הארכת תקופת ההגנה לתקליט) היא כפי שהוקרא, ובלבד שהסעיף הזה יחול בתנאים.

<אתי בנדלר: התנאים הם מה שנקרא כאן use it or lose it וכן תמלוגים נוספים, או תמלוג נוסף למי שקיבל תמלוג חד פעמי.

<אתי בנדלר: הנוסח הסופי יובא להצבעה בישיבה הבאה.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: מי בעד סעיף העקרונות?

איתן כבל: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין סעיף העקרונות אושר.

איתן כבל: תודה, אושר.

<נעמה דניאל: לגבי סעיף 2 ו-3, זה רק הצעה לוועדה.

<נעמה דניאל: החשש שלי הוא, שאם יתברר שצריך תיקונים בחוק זכויות מבצעים ומשדרים ותצביעו עכשיו על החוק, אי-אפשר יהיה לעשות את זה בדיון הבא.

<אתי בנדלר: איזה תיקונים?

<נעמה דניאל: קשה לי לחשוב על זה.

<נעמה דניאל: על פניו נראה לי שיהיה צורך - - -

<אתי בנדלר: אם כתוצאה מהארכת התקופה לתקליט - - אני רוצה לומר.

<אתי בנדלר: ההצעה כרגע מדברת על תיקון סעיף 10 לחוק זכות מבצעים ומשדרים ואני מייד אקרא את זה.

<אתי בנדלר: אם הוועדה תצביע על זה, אין בכך כדי למנוע תיקונים נוספים.

<אתי בנדלר: לא במקום סעיף 10 אלא תיקונים נוספים בחוק.

איתן כבל: נכון, צודקת.

איתן כבל: הלאה.

<אתי בנדלר: ובכן, חוק זכות יוצרים ומבצעים, סעיף 2, תיקון החוק: "בחוק זכויות מבצעים ומשדרים בסעיף 10, במקום "חמישים" יבוא "שבעים".

<אתי בנדלר: " הסעיף לאחר תיקונו, שעניינו, התקופה לזכויות מבצעים יומר.

<אתי בנדלר: "הוראות חוק זה לא יחולו על ביצוע לאחר 70 שנים מתום השנה שבה בוצע הביצוע המקורי".

<אתי בנדלר: זאת אומרת, הארכת ההגנה ליוצרים מחמישים לשבעים שנה.

איתן כבל: מי בעד?

<מוטי אמיתי: טעית במונח.

<מוטי אמיתי: אם את מדברת על זכות יוצרים אז זה ממועד ההפקה.

<אתי בנדלר: אמרתי זכויות מבצעים ומשדרים.

איתן כבל: מי בעד ירים את ידו?

איתן כבל: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין סעיף 2 אושר.

איתן כבל: הסעיף אושר.

איתן כבל: הלאה, סעיף 3.

<אתי בנדלר: בסעיף 3 ההצעה היא: "תחולה הוראות חוק זה יחולו על תקליט שטרם חלפה לגביו התקופה הקבועה בסעיף 41 לחוק זכות יוצרים כנוסחו ערב תחילתו של חוק זה".

<אתי בנדלר: זאת אומרת, תקליט שכבר חלפו 50 שנה מאז שהוא פורסם, לא תוארך לגביו התקופה.

<אתי בנדלר: אני מציעה קודם להצביע על הצעתו של חבר הכנסת דב חנין, שאומר שחוק זה יחול על תקליטים שנוצרו מיום תחילתו של החוק.

איתן כבל: מי בעד ההצעה של דב חנין?

איתן כבל: הצבעה בעד – אין נגד – רוב נמנעים – אין הצעתו של חבר הכנסת דב חנין לסעיף 3 לא נתקבלה.

איתן כבל: ההצעה לא התקבלה.

<אתי בנדלר: נרשום לו הסתייגות.

איתן כבל: מי בעד סעיף 3 כפי שנוסח?

איתן כבל: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין סעיף 3 נתקבל.

איתן כבל: הסעיף אושר.

איתן כבל: הישיבה נעולה.