הוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 23, 2017-01-09 00:00

מכלוף מיקי זוהר: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הוועדה לצדק חלוקתי ושוויון חברתי.

מכלוף מיקי זוהר: הנושא שיש לנו היום על סדר היום: השוואת ההטבות הניתנות ליישובי הפריפריה הגיאוגרפית גם ליישובי הפריפריה החברתית.

מכלוף מיקי זוהר: זו בעצם החלטת ממשלה שהתקבלה ביום 15 במאי 2016, בתמיכתו ובעידודו ובדחיפתו של שר הפנים המכהן, שהוא גם שר הפריפריה, השר אריה דרעי.

מכלוף מיקי זוהר: בהזדמנות זו אני רוצה לשבח את השר אריה דרעי על הנכונות שלו, והרצון שלו לעזור לאזרחי הפריפריה שמבחינתו כמובן אין זה משנה אם זה פריפריה חברתית או אם זה פריפריה גיאוגרפית.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו כמובן נעמוד על כך שהמשרד אכן מיישם הלכה למעשה, בתוספת נושאים מסוימים שיועלו פה על-ידי ראשי הרשויות שהגיעו לכאן.

מכלוף מיקי זוהר: אני באמת מתכבד לקבל בברכה את ראש העיר לוד, מר יאיר רביבו.

מכלוף מיקי זוהר: ראש העיר רמלה, מר יואל לביא.

מכלוף מיקי זוהר: ראש העיר, ראש הרשות, המועצה, קריית עקרון, לחובב צברי, וראש הרשות של כפר ורדים סיון יחיאלי.

מכלוף מיקי זוהר: אני מודה לכם שהגעתם - אתם כמובן תספרו לוועדה את הסוגיות.

מכלוף מיקי זוהר: קודם לכן, אני רוצה לומר משפט אחד בשמי, כמובן שגם חבר הכנסת יוסי יונה יאמר את הדברים, ועוד חברי כנסת שהצטרפו, וזה חלק מהעניין.

מכלוף מיקי זוהר: בזמנו, הוועדה הזאת הרבה שאלו לגביה שאלות, שאמרו, מה תעשה הוועדה?

מכלוף מיקי זוהר: מהן המטרות שלה, ולמה צריך עוד ועדה בכנסת?

מכלוף מיקי זוהר: אז בינתיים הוכחנו לא מעט מקרים שלוועדה הזו יש הרבה מאוד השפעה, כי היא באמת נוגעת בסוגיות הכי כואבות בחברה הישראלית.

מכלוף מיקי זוהר: היא נוגעת בקיפוח בחברה הישראלית שהוא קיפוח עתיק יומין, זה לא פיקוח חדש.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו רוצים להתמודד אתו בוועדה ללא חטא וללא מורא באופן שלפעמים גם מביא למצב שאנחנו מבקרים את הממשלה ואת המדיניות שלה, כי אנחנו כמובן לא רוצים להיות במצב שאנחנו צריכים לבקר את הממשלה, ולפעמים אין ברירה.

מכלוף מיקי זוהר: אני גם כחבר בקואליציה מוצא את עצמי בהרבה מאוד מקרים דורש מהממשלה הסברים, לשמחתי הרבה, דברים זזים ודברים משתנים.

מכלוף מיקי זוהר: על כן, אני שמח על הדיון הזה היום, כי תראו - פריפריה זה לא בהכרח פריפריה גיאוגרפית, צריכים להבהיר את זה.

מכלוף מיקי זוהר: פריפריה זה גם פריפריה חברתית עם ערים מסוימות שאמנם המיקום הוא מרכז הארץ, או קרוב למרכז הארץ, אבל הנתונים שלהם, וחיי היום יום שלהם לפעמים קשים יותר מהערים בפריפריה הגיאוגרפית, וקשים יותר מהערים שנמצאות בדרום ובצפון, ולכן אנחנו עורכים את הדיון הזה.

מכלוף מיקי זוהר: נתחיל בסדר הדוברים.

מכלוף מיקי זוהר: יתחיל ראש העיר לוד, מר יאיר רביבו.

מכלוף מיקי זוהר: לאחר מכן, ראש העיר רמלה, יואל לביא, ואחר כך נעבור לעוד ראשי רשויות שירצו לדבר במידה והם מעוניינים כי לא ראיתי שהם נרשמו, אבל מי שירצה כמובן יירשם וניתן לו לדבר, וחברי הכנסת תוך כדי יעירו את ההערות.

<יאיר רביבו: שלום לכולם, אדוני היושב ראש, תודה רבה על הדיון שזומן לבקשתי.

<יאיר רביבו: שוחחנו מספר פעמים על העניין, ואני רוצה להודות לך שזימנת אותי לדיון הזה.

<יאיר רביבו: אני רוצה להודות לחברי הכנסת, ראשי הערים שהגיעו.

<יאיר רביבו: אני לא יודע מי הגיע מהממשלה, אבל נשמע בהמשך.

<יאיר רביבו: המשפט האחרון שלך, למעשה, הוא תמצית הדיון, ואנחנו רוצים לשאוף להגיע לכך שיהיה מונח אחד שייקרא פריפריה.

<יאיר רביבו: במהפכה המדהימה שקורית בעשור האחרון בנושא הכבישים והרשות התחבורתית והרכבות, למעשה, נמחק המושג פריפריה גיאוגרפית.

<יאיר רביבו: אתם יודעים שהיום אפשר להגיע תוך שעה מתל אביב לדימונה, ותוך שעה מתל אביב לטבריה, מה שפעם היה לוקח לפחות כפול.

<יאיר רביבו: למעשה, היום בשעה נסיעה דרומה, צפונה, אתה כמעט מגיע מטבריה לדימונה, שזה 90% מאוכלוסיית המדינה.

<יאיר רביבו: מה שקורה – מבחינת ההתייחסות של כל החקיקה, וכל ההטבות, וכל ההסברים מתייחסים אך ורק לפריפריה הגיאוגרפית.

<יאיר רביבו: מתחו קווים – קו דרומה שממנו אתה בפריפריה, צפונה ממנו פחות או יותר גדרה, חדרה, יותר רחוק, ואז נוצרים עיוותים.

<יאיר רביבו: למשל, יישוב עומר בדרום, ויישוב ורדים בצפון, שהיום אפשר להגיע אליהם בפחות שעה נסיעה.

<יאיר רביבו: ברגע שמתחו את הקו אך ורק על בסיס גיאוגרפי נוצרים עיוותים.

<יאיר רביבו: בסופו של דבר, הילדים הבדואים שנמצאים בלוד, או האתיופים שנמצאים ברמלה, הם לא שונים מאותם ילדים חלשים שנמצאים בבאר-שבע, בדימונה או בירוחם.

<יאיר רביבו: אבל היום מבחינת ההתייחסות הממשלתית הם לא זכאים לכלום, ולכן, אני וידידי או לביא ואחרים במרכז הארץ, כל הזמן צריכים להיות לולייניים כדי לקבל הטבות כאלה ואחרות בחקיקה מיוחדת, ואז זה תמיד מושך אש – למה יש חקיקה מיוחדת ללוד?

<יאיר רביבו: או איזו החלטת ממשלה, אפילו לירושלים.

<יאיר רביבו: הרי גם ירושלים היא לצורך העניין פריפריה, אך לא עומדת בכללים האלה.

<יאיר רביבו: ולכן, כאשר הממשלה הקימה את המשרד של הפריפריה אצל אריה דרעי בנובמבר 1915, היא הוסיפה לו את המשרד – הנגב, הגליל והפריפריה.

<יאיר רביבו: ואז ראו שלמלה פריפריה לא מתווסף אף יישוב – למה?

<יאיר רביבו: כי אמרו מדד פריפריאליות של 1-7, כלומר, כמה שאתה יותר רחוק ממרכז הארץ.

<יאיר רביבו: באו אחרי חצי שנה, אמרו, תראו, הנגב, הגליל והפריפריה, נתן את אותם יישובים כמו הנגב והגליל – אז מה הועילו חכמים.

<יאיר רביבו: בא אריה דרעי ואמר, אני מבקש לבטל את המושג הזה שנקרא מדד פריפריאליות.

<יאיר רביבו: פריפריאליות – כמה אתה קרוב למרכז הארץ.

<יאיר רביבו: ברגע שהורידו את התנאי הזה, התווספו עוד רשימה של 30 יישובים, היא מחולקת לפניכם, שנמצאים במרכז הארץ.

<יאיר רביבו: אפשר לראות את היישובים כולם, זה או יישובים חרדים, או יישובים ערבים, או יישובים מעורבים – חלשים שנמצאים במרכז הארץ.

<יאיר רביבו: למשל: בית"ר עילית, ג'סר אל-זרקא, רכסים, טירת הכרמל, רמלה, לוד, בני-ברק ירושלים.

<יאיר רביבו: יש רשימה של 30 יישובים, בהמשך הוסיפו גם שכונות שנמצאות ביישובים חזקים.

<יאיר רביבו: כרגע אני שם את הדיון הזה כי מאוד קשה להתייחס לתוך שכונות בהטבות של יישוב.

<יאיר רביבו: לצורך העניין, במשרד של אריה דרעי, יש לו סמכות לטפל היום בשכונת רמת אליהו בראשון, למרות שראשון חזקה, או בשכונת ג'סי כהן בחולון, למרות שחולון חזקה – למה?

<יאיר רביבו: כי אמרו, השכונה הזאת חלשה.

<יאיר רביבו: שכונת הארגזים בתל-אביב, כולם יסכימו איתי, שתל-אביב היא עיר חזקה מאוד, אבל שכונת הארגזים או כפר שלם חלשים מאוד.

<יאיר רביבו: ולכן, אם נתייחס רגע לרשימת היישובים, אדוני היושב ראש, יש רשימת יישובים שבמשרד של אריה דרעי מכירים עכשיו במושג פריפריה.

<יאיר רביבו: היום כאשר אריה דרעי מוציא קול קורא לאירועי חנוכה או לקייטנות, או לשיפוץ מוסדות תרבות, הערים לוד ורמלה ובני-ברק וחריש ואחרים יכולים להתמודד.

<יאיר רביבו: אני רוצה לאמץ את מה שקרה במשרד של אריה דרעי, ולהכפיף אותו לכל המשרדים.

<יאיר רביבו: באותה החלטת ממשלה, וזה מה שאני רוצה שיגידו פה היועצים המשפטיים.

<יאיר רביבו: כתוב שאותם יישובים נכנסים תחת המושג של עדיפות לאומית, כלומר, זה כתוב.

<יאיר רביבו: לצורך העניין, יש כבר החלטה שאומרת שאותם יישובים - ההחלטה ממאי 15 קובעת שיובהר שהיישובים האלה נכנסים תחת הביטוי: לתקן את סעיף 3 בהחלטת ממשלה, ולהגדיר על האזורים האלה כעל עדיפות לאומית לעניין החלטת ממשלה וכו'.

<יאיר רביבו: כשאני הולך למפת יישובים בעדיפות לאומית, היישובים האלה לא מופיעים, כלומר, זה בדיוק הוועדה שלך - לקחת החלטות שהחליטו ולדעת להלביש אותן.

<יאיר רביבו: אם עכשיו מחליטים שיבואו ממשרד המשפטים ויגידו, שהחלטת הממשלה שקבעה – אגב, לפני חודשיים התכנסה.

<יאיר רביבו: בנובמבר 16' הממשלה התכנסה בהחלטה מס' 20/19, וקבעה להאריך את תוקף ההחלטה של עדיפות לאומית עד 31 לדצמבר 2018, כלומר, מתייחסים ליישובים האלה.

<יאיר רביבו: אבל כשאני בא למשרד השיכון, משרד השיכון הודיע עכשיו שהוא נותן מחיר למשתכן – החליטו להעלות את אלה שזכאים מבני המקום מ-50%.

<יאיר רביבו: אתה בא אומר למשרד השיכון, זה חל עלינו?

<יאיר רביבו: אומר, לא, אני לא מכיר אתכם, אנחנו יודעים נגב גליל, אבל אתה אומר, כן, אבל אנחנו פריפריה.

<יאיר רביבו: הוא אומר, לא אמרו לי את זה.

<יאיר רביבו: זה ברור לנו כמה חשוב שבערים כמו לוד ורמלה בני המקום יישארו לגור בעיר ולא רק בדימונה או בקריית שמונה.

<יאיר רביבו: המאפיינים של התושבים בערים האלה דומות מאוד.

<יאיר רביבו: אני אתן לכם דוגמה על לוד.

<יאיר רביבו: לוד עכשיו נערכת לקראת קליטה של 25 אלף תושבים חרדים שבעוד חודשיים יגיעו לעיר לוד - עכשיו התחילו לבנות את השכונה.

<יאיר רביבו: אגב, היישוב היחידי במרכז הארץ שנאות לקלוט אוכלוסייה חרדית שהוא יישוב לא חרדי.

<יאיר רביבו: בעוד שנתיים בלוד יהיו 100 אלף תושבים.

<יאיר רביבו: תראו מה הפילוח שלהם יהיה - 25 אלף חרדים, 25 אלף ערבים בדואים, 25 אלף עולים ומשפחות רווחה מתוך 100 אלף.

<יאיר רביבו: כלומר, 75 אלף תושבים יוגדרו בסוציו-אקונומי אחד או שתיים, כי אתם יודעים, יישובים חרדים או ערבים זה אחד או שתיים הנחשבים בתחתית הסולם החברתי.

<יאיר רביבו: עיר של 100 אלף תושבים לא יכולה להתבסס ש-25 אלף יהיו בסוציו-אקונומי כמו עבדכם הנאמן ממוצע פלוס.

<יאיר רביבו: זה אומר, שיש יישובים במרכז הארץ שהתמהיל החברתי שלו הוא בדיוק עונה על הגדרות הפריפריה - מבחינת שיקום שכונות, מבחינת היבטים כאלה ואחרים.

<יאיר רביבו: ולכן, מה שאנחנו מבקשים בסך הכול כשמקבלים החלטה - למשל, אדוני היושב ראש, ישב פה בוועדת כספים, היינו פה במרתון, החליטו לתת הטבות למפעלים של הייטק שיגיעו וישקיעו את עצמם בפריפריה.

<יאיר רביבו: אז לכאורה אם אין עכשיו את ההחלטה הזאת שמתכללת - אנחנו לא שם.

<יאיר רביבו: תסכימו איתי שחשוב שמפעל HP יבוא וישקיע לא רק בגבעת שמואל או בראש העין, אם יהיה לו תמריץ לבוא לערים כמו לוד, כי הרי מה אומרים אותם מפעלים?

<יאיר רביבו: חבר'ה, אתם עושים תמריצים רק לבוא לירוחם ולקריית שמונה, מהנדסים לא רוצים לבוא דרומה או צפונה - עושים פה איזון, אין בעיה, מפעל הייטק בלוד, תאמינו לי, חשוב לא פחות.

<יאיר רביבו: מבחינת המיקום אפשר לנצל את היתרון שמהנדסים מאזור המרכז יכולים לבוא ולעבוד.

<יאיר רביבו: רוצה לומר, ובזה אני מסכם, אני מבקש שאחת ולתמיד יהיה פה צדק חלוקתי שאומר - יש פריפריה אחת במדינה, הפריפריה הזאת מדברת בעיקר על מצבה הסוציו-אקונומי של הרשות, בלי קשר לריחוק שלה ממרכז הארץ.

<יאיר רביבו: עוד פעם אני אומר, בלי חלילה לפגוע באף אחד מהמתיישבים שמתיישבים רחוק בצפון או בדרום.

<יאיר רביבו: גם במרכז הארץ יש אוכלוסייה חלשה שצריכה לקבל את אותן הטבות שהיא צריכה לספק לתושבים מבחינה חברתית.

<יאיר רביבו: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: מה שאמרת כדי לחדד - רשויות למשל, אני לוקח דוגמה ממספר שמות של רשויות שלא מופיעות: בית"ר עילית - ידוע בדיוק מה מצבה.

מכלוף מיקי זוהר: אום-אל-פאחם, בית שמש, קריית מלאכי, ירושלים, לוד, רמלה, קריית עקרון, בני עייש, אור עקיבא, טייבה, באקה אל-גרביה, דלית אל-כרמל, כפר קאסם, קריית ארבע, כפר קרע, עוספיה, אבו גוש, ג'סר אל-זרקא, מעלה עירון – כל המקומות הללו אינם נכללים במפת ההטבות שאנחנו מעניקים לנגב וגליל, זה בעיניי באיזושהי צורה אבסורד, ואסביר לכם גם למה, אבסורד כפול.

מכלוף מיקי זוהר: כי לא רק שאלה רשויות חלשות, הן גם נמצאות באזורים שהמחיה שלהן יותר יקרה מאזורי הצפון והדרום.

מכלוף מיקי זוהר: זה אומר, שאם אנחנו יודעים מנתונים שאנחנו מכירים אותם, שעלויות המחיה באזור הפריפריה בסופו של דבר מעט יותר נמוכות, בניגוד למה שראיתם בתקשורת כי המציאות שונה.

מכלוף מיקי זוהר: באזורי הפריפריה עלויות המחיה יותר נמוכות, ככל שאתה מתרחק יותר ממרכז הארץ אתה מפסיד פה פעמיים – פעם אחת, אתה נמצא במרכז הארץ ועלויות המחיה שלך מאוד גבוהות, ופעם שנייה – את מפסיד, כי אתה במצב סוציו-אקונומי נמוך אבל המדינה לא מכירה בזה ולא נותנת לנושא הזה הטבות.

מכלוף מיקי זוהר: לכן, הסוגיה הזאת בעצם הרבה יותר מורכבת וזקוקה יותר לטיפול.

יוסי יונה: במילים ספורות, גם כדי להתמקד בבעיה או הנושא שלשמו אנחנו מתכנסים כאן.

יוסי יונה: קיימת החלטה של הממשלה כדי להרחיב את התחולה של מה שנחשב לפריפריה, וגם יישובים ממרכז הארץ, זה אלה שאתה מנית אותם מן הסתם הם יהיו תחת הקטגוריה של פריפריה.

יוסי יונה: זאת אומרת, המשרד לנגב והגליל, הוא מכיל בתוכו - בעצם התכולה שלו היא גם על פריפריה במרכז הארץ.

יוסי יונה: יש לנו פה החלטה שהיא החלטת ממשלה, שהיא החלטה פורמלית.

יוסי יונה: זה ברור.

יוסי יונה: במאמר מוסגר, אדוני היושב ראש, הוועדה לצדק חלוקתי, אכן אין ועדה טובה יותר לדון בנושאים האלה מאשר הוועדה הזו שמטרתה בסופו של יום זה להביא לחלוקה מחודשת והוגנת של החברה, ונוסיף על כך, ונגיד של העושר הלאומי של החברה שלנו, של המדינה שלנו, משום שהמדינה שלנו יחסית מאוד עשירה, העושר הלאומי מאוד גדול, אך הוא לא מתחלק באופן שווה.

מכלוף מיקי זוהר: עושר ב-"עין" או ב"אלף"?

יוסי יונה: ב"עין".

יוסי יונה: יש כאלה שאומרים שבממדי עושר אנחנו גם - - -

מכלוף מיקי זוהר: יש לנו אושר לאומי.

מכלוף מיקי זוהר: אני עוקב אחרי התקשורת, ואני אומר לך, שהעושר ב"אלף" הרבה יותר חשוב היום.

<יואל לביא: ה"עין" שמדבר עליו חבר הכנסת יוסי יונה, הוא 38 אלף דולר לשנה שזה באמת שם אותנו במקום גבוה.

<יואל לביא: כשאתה בוחן באמת איך הוא מתחלק, אנחנו במקום עם שיפוע מאוד מסוכן לנו.

יוסי יונה: מר יואל לביא אמר לפני כן, אם אתה תדבר לפניי, לא תהיה לך הזדמנות לשמוע אותי.

יוסי יונה: עכשיו הוא דאג לכך שזה לא יקרה כי אני אשמע אותו, אבל זה בסדר גמור.

יוסי יונה: לא, אין שום בעיה, אני חייב לשמוע אותך.

יוסי יונה: התייחסת לעניין של ה"אלף", אדוני היושב ראש, על כן, גם על-פי נתונים בינלאומיים שביעות הרצון של אזרחי מדינת היא דווקא מרשימה בהשוואה למדינות אחרות.

יוסי יונה: חזרה לעניין הזה.

יוסי יונה: אנחנו פה בכלל, לא חושב שרק בוועדה הזאת, עניינו לחלק מחדש את העושר הלאומי של המדינה שלנו, ולא כדי להגיע לאיזשהו שוויון טוטלי, אבל שאנשים, כפי שאתה ציינת, אדוני היושב ראש, יוכלו לחיות בכבוד במדינה הזאת.

יוסי יונה: חזרה לעניין העקרוני.

יוסי יונה: ישנה החלטת ממשלה.

יוסי יונה: למעשה שתי סוגיות שונות שגם חברי כאן יאיר העלה.

יוסי יונה: משעה שהתקבלה החלטת ממשלה, השאלה שאנחנו, כגוף שמפקח על פעולות הממשלה, מבקר פה את הממשלה, אנחנו רוצים לדעת מהן ההשתמעויות, מהן ההשלכות משעה שהתקבלה החלטת ממשלה שבעצם פריפריה זה גם - - - למרכז הארץ ופריפריה חברתית.

יוסי יונה: מה נעשה?

יוסי יונה: יש תקציבים?

יוסי יונה: היו תקציבים?

יוסי יונה: ניתנו תקציבים – מה נעשה עד עכשיו?

יוסי יונה: זו סוגיה אחת שהיינו רוצים לשמוע מפקידי הממשלה דין וחשבון לגבי הסוגיה הזאת.

יוסי יונה: סוגיה אחרת שגם ידידי העלה, והיא סוגיה שאני חושב שהיא גם מצריכה איזושהי החלטת ממשלה.

יוסי יונה: המשרד לנגב והגליל הוא זה שהורחבו סמכויותיו והורחבו באשר לפעולותיו.

יוסי יונה: אתה ציינת, אדוני ראש העיר, מקרה אחר של משרדי ממשלה אחרים, כמו משרד השיכון, אם הוא נותן איזשהן הטבות לתושבי פריפריה, או בכלל למפעלי פריפריה, נשאלת השאלה מהו המנגנון, אדוני ראש העיר, האם מתחייבת כאן איזושהי החלטת ממשלה נוספת שאומרת, שכל משרד ממשלתי שישנן איזשהן תקנות שמעניקות הטבות לפריפריה, הרי אנחנו רוצים גם שיבוא שינוי שכזה שיאמר כהחלטת ממשלה, בכל משרדי הממשלה בשעה שניתנות הטבות לפריפריה, הרי שגם המושג הזה יורחב ויכלול גם הפריפריה החברתית - אלה שני הנושאים.

מכלוף מיקי זוהר: זה בדיוק מטרת הדיון, סיכמת אותה במשפט אחד.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, אלה יהיו מסקנות הוועדה.

איתן ברושי: אחרי שדימונה תהיה כמו עמונה, או עמונה כמו דימונה, אז נעשה גם את ההשוואות האחרות.

מכלוף מיקי זוהר: באנו לדבר על דברים חשובים.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני ראש העיר, יואל לביא בבקשה.

<יואל לביא: בוקר טוב, תודה אדוני היושב ראש, תודה לחבר הכנסת יוסי יונה שנוכח כאן, חבריי, עמיתיי ראשי רשויות, כמובן למנגנון המקצועי הממשלתי, ואני לא יודע מי עוד שאמור להשתתף, לדווח.

מכלוף מיקי זוהר: הגיעו – גם משרד ראש הממשלה פה, משרד לפיתוח הנגב, משרד האוצר, משרד הבינוי והשיכון, החינוך, הפנים - זה כוח של ועדה – אמרו, מה תעשה הוועדה?

מכלוף מיקי זוהר: המחנה הציוני, כל הכבוד, אתם מתחילים להשתתף קבוע.

מכלוף מיקי זוהר: אני מברך את כניסתו של ראש עיריית ירושלים מר ניר ברקת.

<יואל לביא: שתי הערות מקדמיות לאור הדברים ששמעתי גם מראש עיריית לוד יאיר רביבו, ידידי.

<יואל לביא: קודם כל, מה שהוא הציג, משקף ברובו את מה שקורה ברמלה.

<יואל לביא: אני רוצה להגיד משהו לחבר הכנסת יוסי יונה, כי מה שאני קלטתי מתוך הדברים שלו, שכאשר דנים בפריפריה, אחד הדברים שמשרדי הממשלה נוהגים בהם לאורך הנתיב של מאז הקמתה של הכנסת הראשונה, זה ההסכמים שיש בין השלטון המרכזי למרכז השלטון המקומי.

<יואל לביא: על חלוקה בעבודות הקבלניות שאנחנו, הרשויות המקומיות מקיימים, של 75% על קופת המדינה, ו-25% תקצוב.

מכלוף מיקי זוהר: תקצוב - אנחנו נלחמים פה על משהו שהתחיל להוביל ראש העיר ירושלים, ואנחנו נלחמים פה בוועדה, ועשינו פה מספר דיונים, ונמשיך לגבי תקצוב דיפרנציאלי בחינוך ורווחה.

מכלוף מיקי זוהר: אתה מתפרץ לדלת פרוצה, לא פתוחה.

<יואל לביא: אני שמח לפעמים לעזור לכם בפריצה.

<יואל לביא: אני חושב שזה יהיה הממד הכי חשוב בהחלטות העתידיות על תמיכה בפריפריה.

<יואל לביא: אגב, משרד התחבורה לפני הרבה שנים החליט שערים פריפריאליות או בדירוג סוציו-אקונומי 1-4, אנחנו משתתפים ב-10% מהעלות של פרויקטים תחבורתיים, ולא כמקובל במדינה.

<יואל לביא: אני לא רוצה להרחיב בתחומים שדיבר עליהם ראש עיריית לוד.

<יואל לביא: אני רוצה קצת לשכלל את ההבנה של פריפריה חברתית.

<יואל לביא: גם בהרצליה פיתוח, יש הרצליה שיקום.

<יואל לביא: שאף אחד לא התבלבל – שבירוחם פתאום חיים יותר גרוע מאשר בשכונה ברמלה זה ממש לא נכון.

יוסי יונה: אז זה יוצר בעיה.

מכלוף מיקי זוהר: נכון.

מכלוף מיקי זוהר: גם בתוך הרשויות החזקות יש שכונות שהן נחשבות לפריפריה חברתית.

<יואל לביא: אני מסכים עם זה שיש בעיה בהגדרת הקריטריונים להבחנות המדויקות האלה.

<יואל לביא: אבל עדיין ברמת איכות החיים אתה יכול לגור במרכז ועדיין חייך גרועים יותר ממישהו שחי בפריפריה הגיאוגרפית, נקרא לזה כך.

<יואל לביא: אחרי ההערות האלה, אני רוצה להעיר משהו שנוגע לעיר רמלה דווקא.

<יואל לביא: אני רוצה לשכלל קצת מההחלטות.

<יואל לביא: גם בפריפריה יש הפרדות – עכשיו יקפצו עלי שני ראשי ערים שיש חוק ירושלים וחוק לוד.

<יואל לביא: זאת אומרת, מבדיל אותם מאחרים ויוצר להם התניות יותר טובות.

<יואל לביא: זוהי עיר מעורבת, 80 אלף תושבים, 19 אלף מהם ערבים, לא זכיתי להימנות לא בהקצבות למגזר הערבי שהממשלה מתגאה בהם 15 מיליארד שקלים על פני חמש שנים.

<יואל לביא: בגלל שאין חוקים מיוחדים לעיר, אנחנו לא מקבלים דבר.

<יואל לביא: ממש לא מקבלים דבר.

<יואל לביא: עכשיו אני רוצה להגיד שתי הערות למה חשוב שנקבל.

<יואל לביא: האחד – מעבר לעניין החברתי והסוציו-אקונומי של תושבי העיר.

<יואל לביא: רמלה העיר היחידה שנוסדה על-ידי המוסלמים בארץ ישראל.

<יואל לביא: העיר הזאת קמה כעיר בירה חליפית לירושלים.

<יואל לביא: לפעמים את הטיעון הזה חשוב יהיה להשתמש בו.

<יואל לביא: אנחנו מרדימים את רמלה – אף אחד לא רואה אותה, אף אחד לא שומע עליה.

<יואל לביא: במקום ללכת ולבנות בה את האתרים התיירותיים שהם חלק בדיוק מהחוק שהממשלה מחוקקת לטפל בדברים האלה – בתרבות, בתיירות, בכל מיני, כי זה תעסוקה תיירות.

<יואל לביא: במקום ללכת ולחזק מספר מבנים שהם אתרים היסטוריים בעלי ערך, ודרך זה להעלות את קרנה של העיר כדי שניתן – קודם כל האנשים יבקרו בה.

<יואל לביא: שנית, כדי להפיץ את העניין שהאסלאם בתחילת דרכו, זה טיעון היסטורי חשוב.

<יואל לביא: מעל 300 שנה, העיר הזאת שימשה כבירה, וניסו לפגוע במעמדה של ירושלים.

<יואל לביא: דבר שני.

<יואל לביא: יש לנו כל מיני – אמרתי חוק, אמרתי אתרי תיירות.

<יואל לביא: מדברים על פריפריה, מנסים לתקן את העולם.

<יואל לביא: פתאום מראים – אני 19.6% רק עולים חדשים, בגלל זה בוטל הסטטוס שלי, הסטטוס של העירייה כמובן כעיר עולים.

<יואל לביא: מה המשמעות הכספית של זה בתקציב, במאזן – מינוס 8.6 מיליון שקל.

מכלוף מיקי זוהר: אני יכול להגיד לך שאני באופן אישי כמרכז הקואליציה בוועדת הכספים, נלחמנו לילה שלם כדי שבשש השנים הקרובות לא תיפגע באגורה, וזה גם מה שיקרה.

מכלוף מיקי זוהר: אם יש לך תכנית להיות ראש עיר יותר משש שנים, אז זו בעיה אחרת שאני לא יכול לעזור לך.

מכלוף מיקי זוהר: בשש השנים הקרובות אתה לא תיפגע באגורה.

<יואל לביא: נותנים לי פיצוי.

איתן ברושי: אתה פתאום מאמין להם?

איתן ברושי: לילה שלם צעקת שאתה לא מאמין להם, עכשיו אתה מאמין לאוצר?

איתן ברושי: אתה בכלל חושב שאפשר לסמוך על האוצר?

איתן ברושי: אז מה פתאום עכשיו שינית את דעתך?

איתן ברושי: הוא צודק.

איתן ברושי: באנו לברך ונמצאנו מקללים.

<יואל לביא: אדוני היושב ראש, אם מישהו יודע לי להגיד לי כמה הפריפריה החברתית - - - החוק הזה, כמה הוא יתמוך בעיר רמלה, הוא לעולם לא יגיע למיליון שקלים.

מכלוף מיקי זוהר: איזה חוק?

<יואל לביא: זה שעכשיו הממשלה חוקקה.

<יואל לביא: קרן של תמיכה בפריפריה החברתית.

<יואל לביא: אני אומר לך שבין מה שמובטח בחוק הזה לערים של הפריפריה החברתית, או סוציו-אקונומי 1-4, לעולם לא יכסה את הנזקים של החלטות אחרות.

<יואל לביא: אף אחד לא בודק בראיה רוחבית את המשמעויות ואת ההשלכות על הערים.

<יואל לביא: אמר איתן ברושי שאני ראש עיר ותיק, נמאס לי כבר להיות ראש עיר ותיק, אי אפשר להמשיך ככה חברים.

<יואל לביא: מקימים מרכז קשתות, לדוגמה, שזה מרכז פעילות לתעסוקה, ללימודים, לתמיכה, לטיפול במגזר כזה, לטיפול במגזר אחר - בכמה הוא מתוקצב?

<יואל לביא: – מקרנות באופן מקרי, מקול קורא כזה או מקול קורא אחר, לא מנהלים כך.

מכלוף מיקי זוהר: בעניין הזה אני מצטרף לדבריך שהקיפוח הזה הוא בולט אל העין, ושוכחים שההתמודדות של ראשי הרשויות בסופו של דבר מול אוכלוסיות לא פשוטות, בשונה מאוכלוסיות שיש ראשי רשויות שמתמודדים איתן בהרבה יותר נינוחות והרבה פחות משאבים שהם צריכים להקצות, הוא שונה לחלוטין.

מכלוף מיקי זוהר: ואם לא יעשו את הדיפרנציאציה הזאת בין רשות לרשות, שום דבר לא התקדם, לצערי הרב.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת איתן ברושי, בבקשה.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש, חבריי ראשי הרשויות, יש כאן ערבוב בין עדיפות לאומית וטיפול נקודתי.

איתן ברושי: עוד בתקופה של רבין, זכרונו לברכה, קראו לזה מפנה 97, הייתה לממשלה התייחסות לאזורים שהיה בהם צורך בסיוע מיוחד בלי לטשטש את העדיפות לאזורים שנקראים אצלנו - הפריפריה הגיאוגרפית, הנגב והגליל.

איתן ברושי: דרך אגב, שר הפנים דרעי, הוא שר של כולם, הוא יכול לעשות יותר במסגרת היותו שר הפנים.

מכלוף מיקי זוהר: תתפלא, שר הפנים עובד קשה למען הפריפריה - ייאמר לזכותו.

איתן ברושי: קודם כל, אני יודע שהוא עובד קשה, ואין לי שום בעיה עם זה שהוא עובד קשה.

איתן ברושי: למדנו שצריך לבדוק את התוצאות, לא את האנרגיה של העבודה.

מכלוף מיקי זוהר: בינתיים יש תוצאות.

איתן ברושי: מאה אחוז.

איתן ברושי: עכשיו אני אומר גם לחבריי, צריך להבחין.

איתן ברושי: בלי לתת שמות של ערים, ויושב פה ראש העיר ירושלים שזאת הבירה – ראינו רק אתמול ואני לא רוצה להאריך, זה לא עניין רק גיאוגרפי, יש פה דברים נוספים.

איתן ברושי: אבל אזורים שהם חזקים, גם סוציו-אקונומי, ויש להם גם בתוכם חלקים חלשים שתפקידם לטפל בתוך העיר שלהם או ברשות שלהם.

איתן ברושי: הממשלה, וכל הממשלות, כולל ממשלות מצד זה או מצד זה, לא הייתה לעולם מחלוקת שצריך ליישב את הנגב, את הגליל, וצריך ליצור מגנט גדול שהתגבר על כוח המשיכה של המרכז ויביא אנשים למקומות הרחוקים כי גבולותיה של המדינה הם לא רק במקומות של גדרה חדרה, הדברים ידועים.

איתן ברושי: דרך אגב, ממשלות ישראל בשנים האחרונות ידעו לתת עדיפות לאומית ליהודה ושומרון, ויצרו שם יישובים עם סוציו-אקונומי גבוה, עם גידול אוכלוסייה מרשים, לטענתם לפחות זה לא מספיק.

איתן ברושי: ואני חושב, וקורא לכם, גם ליושב ראש הוועדה, חברי מיקי, חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר, ליצור מדרגה של טיפול נקודתי - זה לא סתם טיפול נקודתי ביישוב, זה גם טיפול נקודתי בתחום.

איתן ברושי: יש תחום כזה או תחום אחר - בזמנו עכו הייתה טיפול נקודתי, והלכו עליה עכו, נצרת, עם התיירות, דברים כאלה.

איתן ברושי: לכן טיפול נקודתי הוא הדבר הנכון, הוא בא להשלים את הטיפול של עדיפות לאומית שהיא גיאוגרפית באופן טבעי, כי מדינת ישראל רוצה פיזור אוכלוסייה, ורוצה לממש את הריבונות על האדמה שכל כך מעט שיש לנו.

איתן ברושי: אני רוצה להוסיף עוד משפט - הנקודה הזאת של הרווחה.

איתן ברושי: אני הגשתי בידיעת השלטון המקומי, הצעת חוק שהיא מונחת להכרעה, מי שעצר אותי לאחרונה קיבלתי דווקא מהמחנה הציוני את הזכות להציג אותה.

איתן ברושי: מי שעצר אותי היה חיים ביבס שמנהל עוד משא-ומתן.

איתן ברושי: הצעת החוק שחתומים עליה חברי הכנסת מכל המפלגות, אומרת שברווחה ממדרגות של עד חמש, יש הצעת חוק שאני העברתי אותה יחד עם השלטון המקומי, קיבלה כבר "פ", היא מוכנה להחלטה שפותרים את המצ'ינג ברשויות מ-1-5 או לגמרי, או בצורה ברורה - הצעת הזאת החוק הזאת מוכנה.

איתן ברושי: לסיכום, ממשלה שהחליטה רק על תכנית גרנדיוזית לגליל, השאלה מה היא יכולה לממש אותה, היא לא קיבלה החלטה על הגליל שהיא נובעת מהתפיסה שגם הגליל חלש, וגם צריך להפוך את זה ליעד לאומי מועדף בגלל שזה הגליל עם הגבול, עם הכול.

מכלוף מיקי זוהר: לא חולק עליך.

איתן ברושי: לכן אני חושב, אם רוצים להיות רציניים, ולא רק לזרוק מלים, אני מציע להוביל מהלך, אדוני היושב ראש, תכנית שהיא נקראת טיפול נקודתי, שהיא מנותקת משאלת הגבול, ומנותקת משאלת הביטחון, או השאלה של רוב יהודי בגליל ובנגב, וליצור תכנית יהודים וערבים כאחד, שהיא מטפלת ביישוב מסוים, לפרק זמן מסוים ובחולשות מסוימות, ולא משהו כללי.

איתן ברושי: אתה בא למטולה, אתה רוצה אנשים במטולה שיהיו אנשים חזקים, הם סוציו-אקונומי תשע, אז מישהו ייקח מהם את הסיוע כשהם על הגדר ממש?

איתן ברושי: - אין חיה כזאת.

איתן ברושי: לכן אני מציע לחזק את הטיפול באזורים שהם יעדים לאומיים, ולחזק בצורה נקודתית את הטיפול ביעדים החלשים של החברה, ואתם מייצגים אותם.

איתן ברושי: ירושלים היא שילוב של שניהם - היא גם יעד לאומי כבירת ישראל ומאוימת לצערי, וגם יש לה את המגבלות של אזורים שיש בהם אוכלוסייה חלשה.

מכלוף מיקי זוהר: נבקש לקצר, אנחנו רוצים לשמוע גם את משרדי הממשלה, שזה המענה לדיון הזה.

מכלוף מיקי זוהר: ראש העיר ירושלים, ניר ברקת.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: חברי הטוב.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו גם עומדים לצד העיר ירושלים.

ניר ברקת: תודה רבה מיקי, תודה רבה, אני מעריך מאוד ומודה לכם.

ניר ברקת: ראשית, אני רוצה לברך על קיום של הוועדה כמכלול, והנושא שבחרתם בפרט.

ניר ברקת: זה לא סוד, אני לא אגלה לאף אחד סוד שיש כשל מערכתי בקשר בין השלטון המרכזי למקומי.

ניר ברקת: אם אנחנו בוחנים מה צריך לעשות בעיר בשביל להוציא אותה מעוני – ירושלים סוציו-אקונומי 3, כבר הרבה שנים, רק עכשיו גילו את זה, אנחנו ידענו את זה מזמן.

ניר ברקת: בשביל להוציא אנשים מעוני, צריך לפתח משאבים לפיתוח כלכלי; צריך להניח תשתיות; צריך להשקיע במערכת החינוך יותר מאשר ערים אחרות – אם לא נשקיע יותר לעולם לא נצמצם את הפערים.

ניר ברקת: נכון להיום, המשאבים הם ביחס הפוך או ביחס ישיר לעוני.

ניר ברקת: ככל שהעיר יותר עשירה, יש לה יותר משאבים.

ניר ברקת: ככל שהעיר יותר עניה, יש לה פחות משאבים.

ניר ברקת: זאת אומרת, שנכון להיום, המצב הוא שהעשירים נהיים יותר עשירים, עיר עשירה נהיית יותר עשירה, ועיר ענייה נהיית יותר ענייה, היא פחות ופחות תחרותית, אלא אם כן יהפכו את הקערה.

ניר ברקת: תפנטזו דקה אחת שהיום אחד מחוללי פערים זה ארנונה עסקית, דוגמה.

ניר ברקת: תפנטזו רגע שאין ארנונה במדינה, מחליפים ארנונה ב-2%, 3% מע"מ ומחלקים את המשאבים קצת יותר לעיר ענייה מאשר לעיר חזקה.

ניר ברקת: הרי באותו יום ה-50 ערים החזקות במדינה, קורסות במקום, במקום הן קורסות, כי הן מקבלות דה-פאקטו, כל תושב מקבל סדר גודל יותר משאבים פר תושב.

<סיון יחיאלי: אבל למה אתה הולך בתשלומים כאלה?

<סיון יחיאלי: למה במערכות מס רגרסיביות?

<סיון יחיאלי: יש מערכת פרוגרסיבית, קוראים לה מס הכנסה.

<סיון יחיאלי: יש מערכת אחרת, קוראים לה תשלומי העברה, למה לא ללכת בדרך המלך?

<סיון יחיאלי: תפסיק עם כל המסים העקיפים, תגדיל מסים ישירים, תן תוספת לאוכלוסייה שלך, לא תהיה לך אוכלוסייה כל כך ענייה - כל הסיפור הזה הוא עקום.

ניר ברקת: אז, הנה, אתה רק מחזק את דבריי, כי מס הכנסה נאסף באופן אחוד על-ידי המדינה.

ניר ברקת: תאסוף את הארנונה באופן אחוד במדינה - - -

<סיון יחיאלי: מע"מ הוא רגרסיבי, ארנונה היא רגרסיבית, מס הכנסה הוא פרוגרסיבי.

<סיון יחיאלי: מס הכנסה מייצר צדק חלוקתי, ארנונה לא מייצגת צדק חלוקתי, מע"מ לא מייצר צדק חלוקתי, כל גישת המס כאן היא עקומה.

ניר ברקת: רק תן לי לסיים את דבריי.

ניר ברקת: החלופה לארנונה לטובת העניין היא חלוקה אחודה, או לחליפין, לתת לעניים יותר באמצעות איסוף כל המסים של המדינה וחלוקתם באופן אחיד או אפילו לטובת החלשים.

מכלוף מיקי זוהר: ראש העיר אומר דבר מאוד ברור, וזה הרי גם דבר צודק.

מכלוף מיקי זוהר: כל רשות מתאפיינת במשאבים היסטוריים שהם שונים מרשות כזו ואחרת.

מכלוף מיקי זוהר: העיר ירושלים לדוגמה, או העיר לוד, או העיר רמלה, מתאפיינת במשאבים הרבה יותר נמוכים מהערים שהם מכורח ההיסטוריה, עוד מקום המדינה, קיבלה משאבים בילט אין הרבה יותר גדולים.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו אתה לא יכול לעשות צדק חלוקתי אם אתה לא תיקח חלק מהמשאבים שלהם שהם קיבלו את זה מכורח ההיסטוריה, ותחלק את זה לרשויות הרבה יותר חלשות.

יעקב אשר: התחלתם בפנטוז והמשכתם בפנטוז.

ניר ברקת: דוגמה – ירושלים 5,600 שקל לתושב.

ניר ברקת: את התושב הירושלמי ממש לא מעניין מה חלקה של המדינה, מה חלקה של העיר - זה לא מעניין אותו.

ניר ברקת: הוא משלם מסים, הוא עושה את מה שהמדינה מטילה עליו, הוא מצפה לקבל באופן אחוד כמו כולם - שירותיות.

ניר ברקת: לטובת העניין, תל-אביב – 10 אלפים שקל לתושב.

ניר ברקת: פורום ה-15 – 8,000 שקלים לתושב.

ניר ברקת: חיפה – 9,000 שקלים לתושב.

ניר ברקת: לכן אין שום סיכוי בעולם, אם המדינה לא תבין שיש פה פער מובנה, ותחפש מודלים שמקדמים צמצום פערים, לעולם הפערים יגדלו במקום לקטון.

ניר ברקת: ההצעה שאתה מציע, אדוני היושב ראש, היא מקדמת אותנו, ואם במעט לכיוון הזה.

ניר ברקת: היא באה ואומרת, תנו טיפול מיוחד לפריפריה.

ניר ברקת: תנו טיפול מיוחד – משאבים ייחודיים.

מכלוף מיקי זוהר: יכללו בתוך זה פריפריה חברתית, לא רק גיאוגרפית.

ניר ברקת: פריפריה חברתית, כי בסוף הפריפריה החברתית שיש כיסים שלה ברחבי הארץ, צריך להתמודד איתם.

ניר ברקת: עיר שהיא בסוציו-3 או סוציו-4, מ-4-1 לטובת העניין כפי שמנוסחת ההחלטה, ברגע שהיא תקבל יותר משאבים, כמובן מתוך הנחה שהיא משקיעה אותם נכון בפיתוח כלכלי, בפיתוח השירותיות, בחינוך, היא תהיה יותר תחרותית, והסיכוי שלה להוציא אנשים מעניים גדל יותר.

ניר ברקת: לכן, ההחלטה הזאת היא ברוח התפיסה שאומרת יותר צדק חלוקתי.

ניר ברקת: אני אומר לכם באחריות, האתגר שלנו בעיר ירושלים ספציפית כפי שאתם מבינים, הוא לא רק אתגר של פריפריה כסמל.

ניר ברקת: אנחנו נדרשים להתמודד עם אתגרים מאוד גדולים של לראות איך מוציאים אנשים מהעוני, להתמודד עם איך מייצרים יותר תעסוקה - הדבר הזה לא ניתן לביצוע עם רגל ויד קשורים מאחורי הגב.

מכלוף מיקי זוהר: יחד עם אתגרים ביטחוניים כמובן.

ניר ברקת: יחד עם אתגרים נוספים.

ניר ברקת: אבל האתגר שלנו לא רק שלנו, אני מודע לכך.

ניר ברקת: אני חושב שהמדינה צריכה לשנות את התפיסה לגבי פריפריה בכלל, בוודאי גם בירושלים – שזה מחר, אני תקווה שיהיה דיון בוועדת הכספים על תקציב ירושלים.

ניר ברקת: אני מקווה שמה שאתם תראו – אני לא מקווה, אני יודע, יזיז לכם, כיוון שההתייחסות לעיר ירושלים היא רחוק מאיפה שהיא צריכה להיות.

ניר ברקת: אבל אני עוד פעם אומר, זה לא רק ירושלים, זה הפריפריה כמכלול.

ניר ברקת: אני חושב שההחלטה היא נכונה וטובה, היא מקדמת אותנו, גם אם זה צעד קטן אז הוא צעד לכיוון הנכון.

מכלוף מיקי זוהר: בהחלט אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה על הדברים החשובים.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, חבר הכנסת אכרם חסון.

אכרם חסון: אדוני היושב, חוסר ההיגיון וחוסר השוויון מורגש בהרבה תחומים ובהרבה יישובים.

אכרם חסון: האשם העיקרי זה מרכז השלטון המקומי, הוא לא דאג לכל היישובים בצורה שווה ובצורה אחראית כדי להוציא את אלה שנמצאים בסוציו-אקונומי נמוך להעלות אותם, ובאמת לטפל בעוני ובמצב העגום שקיים בהרבה כפרים בארץ.

אכרם חסון: ידידי, חבר הכנסת ברושי אמר שבזמנו בתקופתו של רבין ז"ל הוא הגיע ליוקנעם, היה ראש עיר, חבר מרכז מפלגת העבודה אצל רבין.

אכרם חסון: הוא השקיע שם אזור תעשייה גדול מאוד - 10% מההייטק מהיצוא, הייטק מיוקנעם, ושני יישובים דרוזים דלית-אל כרמל ועוספיה, מאז הקמתם עד היום לא הוקם מפעל אחד.

אכרם חסון: אז כנראה פיתוח הישובים, וקידום היישובים הולך על-פי המפתח הפוליטי ולא על-פי המצב הסוציו-אקונומי ולא על-פי השרות בצבא, ועל פי הנאמנות, לצערי הרב.

אכרם חסון: אני גם יכול להגיד לך, על חוסר השוויון שקיים באותם יישובים בגליל.

אכרם חסון: למשל, הכפר ינוח – שם מקבל הנחה במס ב-7%.

אכרם חסון: לעומתו, יישובים אחרים לידו באותו אזור מקבלים 12%.

אכרם חסון: אני חושב, כל הטבלה הזאת היא טבלה לא נכונה, לא שוויונית.

אכרם חסון: ההצעה שלך היא מצוינת, צריך לתמוך בה.

אכרם חסון: כל מי שנמצא בסוציו-אקונומי ואשכול מ-1-4 הוא עני, לא חשוב אם הוא יהודי או ערבי או דרוזי.

אכרם חסון: צריך לתת את כל המשאבים שם, צריך להעלות את הרמה שם.

אכרם חסון: אני אומר לך, אם נפתח את הכפרים האלה, זה מה שצריך הממסד הישראלי וממשלת ישראל שתשכיל.

אכרם חסון: אם אנחנו נתמוך ביישובים האלה גם כלכלת ישראל תצמח, ואנחנו במקום שנחזיר את כל העניים בדלת המסתובבת יעלו לנו הרבה כסף בלשכות החברתיות ובמועצות המקומיות לא ישלמו מסים, אז אנחנו נציל את כל המערכת.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני, אני רוצה לחדד בדיוק את מה שאתה אמרת, וגם מה שעוד חברים פה בוועדה.

מכלוף מיקי זוהר: המדד הקריטי ביותר והקובע ביותר חייב להיות המצב הסוציו-אקונומי של הרשות.

מכלוף מיקי זוהר: הווי אומר, קודם כל, בראש הקריטריונים כשזה מהווה, לדעתי, באזור ה-60% עד 70% מגובה החשיבות של הקריטריון, צריך להיות המצב הסוציו-אקונומי של הרשות.

מכלוף מיקי זוהר: אפשר אחר כך להכניס מדדים נוספים על מצב גיאוגרפי.

מכלוף מיקי זוהר: זה אומר שאם נקבע ש-60% מהקריטריון לגבי גובה ההטבה וגובה הסיוע יהיה המצב הסוציו-אקונומי של הרשות.

מכלוף מיקי זוהר: ונניח שעוד 20%, 30% יהיה המצב הגיאוגרפי של הרשות, ועוד 10% על עוד איזשהו קריטריון כמובן שהוא יכול לקבוע, אפשר יהיה באמת לאזן את הסיטואציה, ולהביא למצב שממילא מי שזכאי לסיוע יקבל אותו, ומי שפחות זכאי יקבל פחות.

מכלוף מיקי זוהר: חובב צברי, ראש המועצה קריית עקרון.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה.

<חובב צברי: אדוני היושב ראש, תודה רבה, אני חושב שהכינוס הזה הוא חשוב.

<חובב צברי: אני רוצה גם לתת כמה דוגמאות.

<חובב צברי: יושב פה ראש העיר לשעבר של בני-ברק.

<חובב צברי: אני, בגילוי נאות, הייתי פעם במשרד החינוך, זה אני אומר גם לחברים שנמצאים פה במשרדי ממשלה, ועשינו תיקון כי בני-ברק לא מצליחה לעשות מצ'ינג בשום מצב, ולא מקבלת תקציבים לנושאים מסוימים שהיו צריכים לקבל ממשרד החינוך, ובסופו של דבר, כן סודר בעניין.

<חובב צברי: אני עכשיו בא ורוצה לתת דוגמה, אני חושב שאתם עושים פה תיקון.

<חובב צברי: אני לא רוצה לקרוא לזה תיקון עולם, כי כבר דיבר ראש העיר של הבירה שלנו ירושלים, זה תיקון קטן, אז אני בטח קטונתי מלהגיד תיקון עולם.

<חובב צברי: אבל יש פה תיקון, ואני רוצה לתת דוגמה אצלי ביישוב שלי.

<חובב צברי: לי ביישוב יש 11,141 תושבים, ש-23% מהם מטופלי רווחה על כל המנעד – גם קשישים, גם חד-הוריות, וגם אוכלוסייה מהקהילה האתיופית שקלטנו אותה בזמנו בכל הסיפור.

<חובב צברי: אני טוען שמדינת ישראל עד היום לא קלטה את הקהילה האתיופית בכלל, וצריכים לתת להם את המשאבים הנכונים, בלי לוותר להם על עצמם בעניין - זו דעתי האישית, אפשר להתווכח עליה, אפשר לעשות על זה גם תיזה, אני מוכן להתווכח עם כל אחד בעניין עצמו.

<חובב צברי: אנחנו רואים את זה גם בתוצאות, כי בסוף אתה צריך להסתכל גם במבחן התוצאה, בסוף מתמודדים אם זה עם משטרה, ומתחילים למצוא לזה כל מיני סיפורים כאלה ואחרים, צריך לתת להם את העדיפות בעניין.

<חובב צברי: אני אומר גם לא רק פריפריה גיאוגרפית שאני מכבד.

<חובב צברי: איתן ברושי לא פה, אבל הייתי תושב שלו אפרופו בעמק יזרעאל בכפר החורש, בתקופה מסוימת, ואני כן חושב שצריך לטפל בהם, ולתת להם את כל המשמעויות, אבל עדיין בתוך מרכז המדינה, יש מקומות שצריך לטפל בהם, וזה בא לעשות תיקון.

<חובב צברי: אני מודה לך על העבודה הנהדרת שאתם עושים.

<חובב צברי: תודה לכם.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: אני רק רוצה להבהיר, שאחת מהמטרות הגדולות ביותר של הדיון היום, וזאת צריכה גם להיות בסופו של דבר התוצאה, זה שתהיה הקבלה בין כל משרדי הממשלה לבין ההתנהלות של נגב-גליל.

מכלוף מיקי זוהר: הווי אומר, שגם משרד החינוך, משרד הרווחה, כל משרד במדינת ישראל - - -

יעקב אשר: - - - ברור שכיוונתי לדעת גדולים.

מכלוף מיקי זוהר: הכוונה היא בסופו של דבר, שכל משרד ממשלתי, יראה ברשויות הללו כרשויות פריפריאליות מופלות, קשות יום, שצריך לתת להם את המענה לא רק בנגב-גליל.

מכלוף מיקי זוהר: זאת אומרת, זה חלק מרכזי ממסקנת הוועדה היום, ואנחנו גם נבקש ממשרדי הממשלה להבין האם יש התייחסות כזאת.

יעקב אשר: אני גם אוסיף את הטעם בדברים שאתה אמרת, אדוני היושב ראש, ואני מברך על הישיבה הזאת.

יעקב אשר: קודם כל אנחנו צריכים להסתכל על הדבר הזה לא כסתם איזשהו תקציב שעשו כל מיני קריטריונים חדשים, אני מברך על הקריטריונים הללו.

יעקב אשר: ההסתכלות שלנו צריכה להיות אחרת – אנחנו הרי יודעים, אחד הדברים שאני תמיד אמרתי לראשי עיר אחרים - כל ראש עיר חייב למצוא את באר הנפט שממנה הוא גם מייצר.

יעקב אשר: עכשיו באר נפט, זה לא בדיוק, אבל בוא נחשוב באמת מה צריך.

יעקב אשר: הרי אתה תיתן לו עוד קצת תקציבים, ועוד קצת כאן, ועוד קצת שם, אתה רק תהפוך את הערים האלו לתלותיות יותר.

יעקב אשר: אני לא נגד זה, כי זו עזרה ראשונה, זה אל"ף בי"ת שצריך.

יעקב אשר: ההסתכלות צריכה להיות אחרת לגמרי.

יעקב אשר: ההסתכלות צריכה להיות - וזה מתחבר למה שאמרת, אדוני היושב ראש.

יעקב אשר: מישהו צריך פעם לבדוק את מיפוי אזורי התעסוקה במדינת ישראל.

יעקב אשר: איפה מקומות עתירי הארנונה שמסתובבים במדינת ישראל?

יעקב אשר: האם הם נמצאים במקומות הנכונים?

יעקב אשר: האם הם מפרנסים את המקומות הנכונים, כן או לא.

יעקב אשר: להיות ראש עיר על חוף המדינה, זה דבר קל, תן לי כזה דבר עם ים, עם כל הפסיליטיס מסביב.

<יואל לביא: אתה לא צריך תושבים.

יעקב אשר: לא רק שאתה לא צריך תושבים, אתה יכול גם להביא תושבים כי יש לך עם מה לפרנס אותם.

יעקב אשר: הרי שום ראש עיר לא קיבל את החופים ואת המלונות ואת הדברים האלה בירושה מסבא שלו, הוא קיבל את זה מהמדינה.

יעקב אשר: זאת אומרת, שהוא ראש עיר במקום שיש לו באר נפט, הוא רק צריך לעבוד נכון ולייצר ממנה כסף.

יעקב אשר: מה לעשות, שיש כאלה שנמצאים במקומות אחרים?

מכלוף מיקי זוהר: במדבר, בלי נפט.

יעקב אשר: במדבר, בפריפריה.

יעקב אשר: קחו את בני-ברק, כדוגמה שדיברו עליה.

יעקב אשר: בני-ברק, יש לה יתרון שהיא באזור המרכז, היא לא ניצלה את היתרון הזה.

יעקב אשר: היום, ברוך השם, מנצלת אותו.

יעקב אשר: ייקח לה עוד זמן כדי לצאת מתלות של מענקי איזון ודברים מהסוג הזה.

יעקב אשר: אבל איפה החכמה?

יעקב אשר: – אם עיר כמו בני-ברק, או ערים אחרות, כמו אור-יהודה, או ערים אחרות שנמצאות, יקבלו סיוע מהמדינה, לא בדגים, אל תתנו לנו דגים, תנו לנו חכות.

יעקב אשר: תנו לנו את האפשרות לתת הנחות יותר לבעלי עסקים שיבואו ויפתחו את המשרדים שלהם.

יעקב אשר: שבנקים יהיו באזורים פריפריאליים יותר.

יעקב אשר: לכן, מה שאמרת אדוני זה משתלב.

יעקב אשר: כי הרי מה קורה?

יעקב אשר: יש פה תקנות נהדרות, ועבודה נהדרת של שר הפנים, שהוא שר הפריפריה שצריכים ללכת ביחד, לדעתי הם צריכים ללכת ביחד, יש בזה הרבה היגיון גם בעתיד לבוא.

יעקב אשר: אבל, לדעתי, ההנחיות האלה צריכות להיות גם כשיושב יריב לוין, שר התיירות, ומחליט איפה הוא הולך לתת כרגע עדיפות בבניית מלונות, או תקציבים לעידוד המלונות – איפה?

יעקב אשר: ולא לתת את זה עוד פעם באותם מקומות שהפק"מים שלהם של העיריות נוזלות מחוסר מעש, נקרא לזה.

יעקב אשר: חייב להיות איזשהו שולחן אחד, או איזה משרד אחד, ויכול להיות שמשרד הפריפריה הוא זה שצריך להיות שהוא מתכלל את הדברים האלה.

יעקב אשר: שהוא בעצם זה שבא ואומר, כי אני אומר לכם את זה מניסיון.

יעקב אשר: משרד הפנים אוהב תכניות הבראה, אוהב, לא אוהב - לא משנה.

יעקב אשר: יש תכנית הבראה, יש תכנית שהיא תכנית שיקום.

יעקב אשר: הבראת - עכשיו אתה צריך למלאת את העיר הזאת בפוטנציאל גבייה, בפוטנציאל שיוכל לחיות וללכת לבד, ולא להיות כל היום חי רק על משרדי הממשלה.

יעקב אשר: את הדבר הזה, אם ייקחו את הקריטריונים הללו, ויהפכו את זה גם להחלטות איפה בונים משרדי ממשלה, ושלא יחליטו לבנות משרדי ממשלה דווקא במקומות הכי פופולריים, כי אז אתה מאבד את הארנונה של אותו מקום.

יעקב אשר: מלונות, השקעות כאלה ואחרות, אפשר, אדוני, ליצור לכל עיר את הבאר נפט שלה.

יעקב אשר: ברגע שיש באר נפט, והמדינה עוזרת לראש הרשות בעניין הזה, מפה והלאה הוא צריך לייצר אתה דברים לבד.

יעקב אשר: אז יש ראשי רשויות שייכשלו ולא יעשו את זה, אז יחליפו אותם.

יעקב אשר: אבל מי שיודע לעשות את זה, יוכל לעשות את זה.

יעקב אשר: שלא נפספס את העניין, כי כל הדברים האחרים הם חשובים אבל הם עדיין תקציב.

יעקב אשר: הם עדיין עזרה ראשונה.

יעקב אשר: אנחנו צריכים לצאת מהבוץ הזה רק עם כלים, וכלים המדינה תוכל לתת על-פי הפרמטרים שנמצאים פה במשרד הזה.

מכלוף מיקי זוהר: כל מלה בסלע.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, מי שמכיר את העמדות הסוציאל-דמוקרטיות שלי, אני יכול להיות אלך אתך על הרעיון הזה.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אני אומר – אמר, בוא נאתגר את משרדי הממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: אתם רוצים לעזור לחלש?

מכלוף מיקי זוהר: בוא ניתן לכל עיר שיש בה מצב סוציו-אקונומי 1-4, זאת אומרת, שאם המצב הסוציו-אקונומי נמוך לאוכלוסייה חלשה ביותר שגרה בדירות מאוד קטנות באזור ה-50, 60 מטר, נזכה אותה בארנונה שלילית, בעצם הטבה בחזרה מהרשות או מהמדינה, איך שלא תקרא לזה, לאנשים מאוד מוחלשים, ואז נראה באמת אם ניתן להתמודד עם גודל הבעיה או לא, ואז נכיר גם את טיב החולשה והקושי - אני מאמין שראש רשות צריך להתמודד איתם.

<יאיר רביבו: למעשה זה שיפוי על ועדת ההנחות שאנחנו - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני לא פוסל דבר כזה בכנות רבה.

מכלוף מיקי זוהר: זה הרבה מאוד כסף, אבל אני לא פוסל דבר כזה.

<יואל לביא: אני אומר לך שזה גם יגרום לאנשים להתחיל לגור בדירות קצת יותר קטנות.

מכלוף מיקי זוהר: זה גם יכול להיות, שהם יפסיקו לחפש את ה-100 וה-90 מטר, אבל זה גם נכון.

מכלוף מיקי זוהר: זרקנו את הפצצה, בינתיים עוד לא התפוצצה, אבל זרקנו.

ניר ברקת: זה כמו מס הכנסה שלילי.

מכלוף מיקי זוהר: סיון יחיאלי, ראש מועצת כפר ורדים.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: אני אבקש חברים, שוב, הזמן קצר והמלאכה מרובה.

<סיון יחיאלי: אני אקצר, אבל אני אדבר עכשיו כראש מועצת כפר ורדים, כיושב ראש פורום "קו עימות".

<סיון יחיאלי: בעיניי, הדיון הזה הוא מאוד חשוב, הוא עוסק בחלק מהנקודות שבלי פתרונן לא נביא שלווה לחברה הישראלית מצד אחד.

<סיון יחיאלי: מצד שני, יש פה ליקוי מאורות ענק.

<סיון יחיאלי: ליקוי מאורות, אגב, שממשלת ישראל חוטאת בו הוא ליקוי מאורות בכל הרמות.

<סיון יחיאלי: נגידת בנק ישראל הציגה בסקירה השנתית שלה את מדד אי-השוויון בישראל לפני מס ואחרי מס יחסית ל-OECD.

<סיון יחיאלי: בישראל יחסית ל-OECD לפני מס אנחנו במקום סביר.

<סיון יחיאלי: אחרי מס, אנחנו נמצאים במקום יותר גרוע.

<סיון יחיאלי: זאת אומרת, מערכת המיסוי שלנו במדינת ישראל תורמת לאי-שוויון.

<סיון יחיאלי: מערכת מיסוי אמורה להיות הכלי המרכזי לצמצום אי-שוויון.

<סיון יחיאלי: עכשיו מה אנחנו עושים?

<סיון יחיאלי: מגיעים ידידי, המנהיגים מהשטח, חברי ראשי הרשויות, והם בעצם רואים שהממשלה כושלת, ובמקום הממשלה אנחנו לוקחים את זה על עצמנו, אז יבוא ראש העיר והוא יפתור את בעיית העוני בעירו, וראש העיר הזה יפתור את בעיית העוני בעירו, ואז אנחנו מתחילים לדון בהטבות לרשויות במקום להטבות לתושבים, ואנחנו מתחילים לחפש כל מיני פתרונות מפתרונות שונים, כשרבותיי, יש דרך מלך.

<סיון יחיאלי: מדינת ישראל, עם כל הכבוד, לא המציאה את הכלכלה.

<סיון יחיאלי: יש עוד מדינות בעולם.

<סיון יחיאלי: יש דרך להתנהל.

<סיון יחיאלי: הדרך הנכונה היא לא מה ששר האוצר הציע כרגע להוריד מסים, אלא להיפך – להגדיל מס הכנסה, להוריד מיסים עקיפים שהם מסים רגרסיביים שפוגעים באוכלוסיות החלשות.

<סיון יחיאלי: להגדיל תשלומי העברה, ולייצר מצב שבו מראש בתוך עיר גם אם היא ענייה, לבן-אדם יש את היכולת לשלם את הארנונה.

<סיון יחיאלי: לא יכול להיות ששוויון יושג רק דרך סובסידיה לשירותים ציבוריים שמספקות רשויות מקומיות.

<סיון יחיאלי: באמת, אני מעריך את היושב ראש, אני חושב שמה שאתה עושה זה נהדר, אבל אתה הולך בשביל שהתוו לך – צא ממנו.

מכלוף מיקי זוהר: מי התווה לי את השביל?

<סיון יחיאלי: לא אתה, הממשלה בזה שהיא קובעת את מדיניות המיסוי שלה.

<סיון יחיאלי: לך בשביל האמתי, השביל האמתי הוא שהבן-אדם העני ביישוב יקבל, לא חשוב איפה הוא גר.

מכלוף מיקי זוהר: אתה העלתה טענה.

מכלוף מיקי זוהר: בנושא המיסוי, זה הנושאים שקודם כל נמצאים בסמכות שר אוצר, צריך להעביר, ואנחנו כמובן כל הזמן מקדמים עזרה לפריפריה, אגב, במפת ההטבות, אתה יודע כמה הייתי דומיננטי ופעיל, וגם איזה הישגים הבאתי במפת ההטבות, כולל הרשות שלך שהצלחנו להציל אותה בדקה התשעים מקריסה, מבחינה זאת אנחנו עושים את הפעולות.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב כרגע בדיון שלא מדבר על מס, אנחנו מדברים עכשיו על משרדי ממשלה - ראייה מערכתית של מדינה, של ממשל של משרדי ממשלה כלפי רשויות מסוימות, באופן כזה שאנחנו מבקשים להגיע למצב בו כל רשות מוחלשת, לא משנה מה המיקום שלה, תקבל יחס מועדף מרשויות חזקות.

<סיון יחיאלי: במישור העקרוני זה מקובל לגמרי.

<סיון יחיאלי: במישור הפרקטי, אני תומך - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני יודע שלכפר ורדים זה לא יעזור, אבל אתה פריפריאלי, מצוי בתוך המצב הגיאוגרפי.

<סיון יחיאלי: אני לא חי בכפר ורדים, אני חי במדינת ישראל.

<סיון יחיאלי: אני רוצה כאן לחדד נקודה אחת.

<סיון יחיאלי: הרי בסופו של דבר, הרעיון של למשל לתת סובסידיה למפעלי הייטק שיבואו לאזור תעשייה בלוד, או ברמלה, הוא לא מתקבל על הדעת.

<סיון יחיאלי: יש רעיונות אחרים שמתקבלים, אבל הרעיון הזה בעצם אומר שלעולם לא יבוא מפעל הייטק לא למעלות, ולא לקריית שמונה ולא לקצרין – למה הוא לא יבוא?

<סיון יחיאלי: כי בסופו של דבר רוב ההון האנושי במדינת ישראל מתרכז במרכז, ואם הוא יקבל הטבות כאן במרכז, הוא יישאר במרכז.

<סיון יחיאלי: יוקנעם – הוכחנו את זה ביוקנעם.

<סיון יחיאלי: יוקנעם הייתה הנקודה הדרומית ביותר שקיבלה הטבות בצפון.

<סיון יחיאלי: יוקנעם נבנתה, כל מה שצפונה מיוקנעם לא נבנה.

<סיון יחיאלי: לכן, אני חושב שזה נכון.

<סיון יחיאלי: אני תומך במה שאמר איתן ברושי – צריך לתפור תכניות נקודתיות לאותם יישובים שצריכים לענות על הצרכים של היישובים מהסוציו-אקונומי הנמוך שנמצאים במרכז הארץ, לא להפלות אותם, אבל מצד שני, גם אי אפשר לתפור חליפה אחת לכל מדינת ישראל.

<סיון יחיאלי: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לך.

מכלוף מיקי זוהר: מוטי חי, ראש מועצת אליכין.

<מוטי חי: לדבר על פיצול תושבים באופן כללי להגדיר את זה בין 1 ל-4, בין 5 ל-6, זה לדעתי לוקה בחסר.

מכלוף מיקי זוהר: אמרתי, גם מצב סוציו-אקונומי, וגם מצב גיאוגרפי – שילוב.

<מוטי חי: אבל בעצם צריך לבדוק את סל השירותים שרשות יכולה לתת לתושבים שלה, זה למעשה צריך להיות איזשהו רף מסוים, וזה מה שחשוב.

מכלוף מיקי זוהר: מה הסוציו-אקונומי של אליכין?

<מוטי חי: עכשיו עלה ל-6.

<מוטי חי: היכולת שלי לתת שירותים ברמה של 4 ו-3, על הגבול.

<מוטי חי: צריך לבדוק בעצם איזה סוג של שירותים אתה יכול לתת לתושבים שלך.

<מוטי חי: ברגע שמסמנים רק איזשהו מדרגות כאלו, אז בדרך אפשר לפספס הרבה תושבים.

<מוטי חי: המטרה של רשות מקומית זה לתת שרות לתושבים.

<מוטי חי: המדינה צריכה להבטיח שתושב במדינת ישראל שהוא משלם מסים מקבל שירות מינימלי שמגיע לו, ולאו דווקא אם המשאבים של המדינה חולקו בצורה כזו או אחרת.

<מוטי חי: במקרה הספציפי של אליכין, היינו פעם שייכים למועצה אזורית עמק חפר.

<מוטי חי: עד היום במשך 20 שנה מדברים על לעשות ועדות חלוקה כאלו ואחרות, כל פעם מגיע שר פנים חדש כזה או אחר ודוחה את הוועדה הזו, מקים ועדה חדשה, דוחה את הוועדה השנייה, ובינתיים אנשים קורסים, הרשות לא מסוגלת לתת את השרות.

<מוטי חי: לכן, לדעתי, צריך להחליט על איזשהו סל שירותים מינימלי שתושבים מקבלים במדינת ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו רוצים לעבור למשרדי הממשלה.

<בני פרץ: אני פעיל חברתי.

<בני פרץ: אני רק רוצה להגיד לך, כבוד היושב ראש, אני מכבד אותך, שאני לא מוכן לקבל את המלה עוד פעם, את מכבסת המלים פריפריה לא חברתית ולא בטיח.

<בני פרץ: אני חושב שצריך להגדיר את זה – עיירות פיתוח שהם בתי קברות לאנשים חיים.

<בני פרץ: אם אנחנו מדברים על צדק חלוקתי, צריך לבדוק אחורה 60 שנה היכן חלוקת הצדק.

<בני פרץ: אם אני אדבר על המציאות, תסתכל על כל עיירת פיתוח – יושב מסביבה אם זה מועצה קטנה של איזה קיבוצניק.

<בני פרץ: הם שולטים בשטחים האלה, שואבים מזה כסף, כניסות לגנים, כניסות לכול, ועיירת פיתוח לא יכולה להתפתח.

<בני פרץ: היא לא יכולה להביא לשם אפילו לא מפעל כי אין לה.

<בני פרץ: זה מזכיר לי את הפרה ברוסיה שהיה לה הרבה ראשים בתקופת הקומוניזם, התחלקה לכל הערים, משם אכלו, שם חלבו, זה מה שקרה - צדק חלוקתי.

<בני פרץ: תסתכל לעומק 60 שנה היכן ומי ניתנו לו המשאבים, ורק על-ידי שינוי בתוך הנושאים האלה וחלוקתם נכונה לעיירות הם יזכו לשנות, יזכו להביא גם טכנולוגיה לשם.

מכלוף מיקי זוהר: המסר ברור.

<כפיר מצוינים: אני ראש תחום בכיר פיתוח במשרד רוה"מ.

<כפיר מצוינים: בגדול, משרד ראש הממשלה תומך במתן הטבות, מענקים, העדפה בגדול לפריפריה חברתית.

מכלוף מיקי זוהר: האם משרד ראש הממשלה פועל לא רק תומך?

<כפיר מצוינים: אני אמשיך.

<כפיר מצוינים: לראייה, קודם כל עיריית ירושלים, יושב כאן ראש העיר ניר ברקת.

מכלוף מיקי זוהר: במקרה אנחנו עושים מחר דיון.

מכלוף מיקי זוהר: העיר ירושלים באמת במצב כלכלי לא פשוט כי היא צריכה לטפל בכל כך הרבה דברים, יש לה תקנה שהיא לא מתוקצבת בסכום הנכון.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו מבקשים עוד 300 מיליון שקל סיוע.

מכלוף מיקי זוהר: מה משרד ראש הממשלה עושה בנדון?

<כפיר מצוינים: אני רוצה להתייחס.

<כפיר מצוינים: עיריית ירושלים קיבלה תכנית פיתוח במסגרת החלטת ממשלה מיוני האחרון, יוני 2016 סדר גודל של 800 או 900 מיליון שקל.

<כפיר מצוינים: עיריית לוד, גם כן בעבר לפני כמה שנים קיבלה תכנית פיתוח.

מכלוף מיקי זוהר: מה עם רמלה?

<כפיר מצוינים: לא קיבלה.

<כפיר מצוינים: בגדול, אם אני מתייחס לכל הפריפריה החברתית, עכשיו נעשית עבודת מטה.

מכלוף מיקי זוהר: הגיע הזמן.

<כפיר מצוינים: יש החלטת ממשלה מס' 667, שמתייחסת לעדיפות לאומית.

<כפיר מצוינים: אין בה התייחסות לפריפריה חברתית.

מכלוף מיקי זוהר: הפערים ממשיכים לגדול יום יום.

<כפיר מצוינים: ביולי 2017, פג תוקפה של ההחלטה הנוכחית, ועכשיו אנחנו עושים עבודת מטה עם כל משרדי הממשלה לגיבוש החלטת ממשלה חדשה, בין היתר, אנחנו לוקחים לשיקול דעת גם את נושא הפריפריה החברתית.

<כפיר מצוינים: אנחנו שוקלים את זה, אנחנו בוחנים את זה עם כל משרדי הממשלה.

<יאיר רביבו: החלטת ממשלה שיש פה, שהיא אומרת להכריז על היישובים הנ"ל כבעלי עדיפות לאומית - כל מה שדיברנו עכשיו - 30 יישובים במרכז הארץ 1-4 מירושלים ואזור מרכז הארץ, מה המשמעות הלכה למעשה?

<כפיר מצוינים: ההתייחסות כאן היא לפריפריה.

<כפיר מצוינים: דבר שני, ההתייחסות היא אך ורק לענייני המשרד לפיתוח הפריפריה הנגב והגליל.

<כפיר מצוינים: חשוב להגיד, שהחלטת ממשלה לעדיפות לאומית מתייחסת למשרדים שמשתתפים בה אם זה איכות הסביבה, אם זה משרד הבינוי והשיכון, החקלאות.

<קריאה: - - -

מכלוף מיקי זוהר: כן, איכות הסביבה כבר התחילה ליישם את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מציע למשרד ראש הממשלה לקרוא את המלצות הוועדה היום, להעביר אותן לעיונו של ראש הממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מכיר אותו אישית כמו שאתה יודע, ואני יודע שהפריפריה חשובה לו מאוד.

מכלוף מיקי זוהר: אני גם מתכוון להעביר את ההמלצות של הוועדה לידיו.

מכלוף מיקי זוהר: אני מניח שהוא יידע – כשאתם תבואו אליו עם המסמך הוא יידע, אז זה יעבור לידיו.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שראש הממשלה חייב להיות פעיל בעניין הזה כדי להוביל את המהלך הזה, יחד כמובן עם שר האוצר ועם שאר משרדי הממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: אני כן מבקש להעביר לו את מסקנות הוועדה, המסקנות יהיו מאוד ברורות, בסופו של דבר יקדמו אג'נדה שאתה דיברת עליה אבל קצת יותר בנמרצות וקצת יותר בהרבה.

מכלוף מיקי זוהר: משרד לפיתוח הנגב והגליל, יש פה את שמואל טויטו, חייב להיאמר לזכותו שהוא עשה מאמצים כבירים להגיע.

מכלוף מיקי זוהר: אני אשמח לשמוע את דבריך.

<שמואל ליטוב: דבר ראשון, בהתייחס לנושא של אזור עדיפות לאומית.

<שמואל ליטוב: החלטת הממשלה לפריפריה חברתית מבוסס על הצעת חוק בעצם שאושרה בוועדת כספים ב-2009, שהיא בעצם נותנת לממשלה אפשרות לקבוע אזור עדיפות לאומית.

<שמואל ליטוב: הפריפריה החברתית נקראת אזור עדיפות לאומית כמו כל החוק, זה הוגדר בהחלטת ממשלה לצורך איזה מטרות, זה מטרות שהוגדרו בהחלטת ממשלה, ואנחנו תומכים בכל המטרות שהוגדרו.

<שמואל ליטוב: דבר נוסף, החלטת הממשלה מדברת על אזור עדיפות לאומית לפי הממדים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שמתעדכנים מעת לעת.

<שמואל ליטוב: היה לנו עדכון באוקטובר האחרון.

<שמואל ליטוב: אנחנו העלנו לאתר עדכון של כל היישובים שנכנסו עכשיו בינואר 2017.

<שמואל ליטוב: בנוסף, הייתה החלטה של השר לאמץ את המדד הסוציו-היישובי, שזה הכניס עכשיו – זו החלטה חדשה.

מכלוף מיקי זוהר: נמצאת פה נטליה מירנצ'וב, את עוסקת בנושא הזה?

מכלוף מיקי זוהר: בנושא של הטבות מס.

מכלוף מיקי זוהר: את בקשר עם החבר'ה מהלמ"ס.

<נטליה מירנצ'וב: נכון.

מכלוף מיקי זוהר: כדי לייצר באמת נתונים מדויקים מהשטח.

<שמואל ליטוב: אני רק אשלים.

<שמואל ליטוב: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, פרסמה ב-1 בינואר 2017 מדד של סוציו-יישובי לכל המועצות האזוריות שבעצם מפלחת את כל היישובים מבפנים, ונותנת להם מדד פרטני לכל ישוב ויישוב.

<שמואל ליטוב: השר קיבל המלצה לאמץ את הטבלה הזו, בעצם המשמעות היא שהוספנו עוד כמות של עשרות יישובים שקיבלו סוציו-נמוך, למרות שהמדד של המועצה האזורית שלהם היה גבוה, ואנחנו הוספנו אותם.

<שמואל ליטוב: בנוסף, כמו שאמרו קודם, יש לנו טבלה נוספת שאנחנו מתייחסים אליה שהיא נקראת טבלה של אזורים סטטיסטיים.

<שמואל ליטוב: זה שכונות בתוך היישובים, שגם, לפי דעתי, זו פעם ראשונה שהממשלה מקבלת החלטה כזו לאמץ גם ביישובים חזקים, לקחת את האזורים הסטטיסטיים החלשים יותר בהם ולטפל בהם, מה שנקרא הטבלה של השכונות שגם היא מפורסמת אצלנו באתר.

מכלוף מיקי זוהר: השאלה אם אתם נותנים את אותן הטבות, אותו סיוע בין רשויות בפריפריה לבין ערים שהן לא בפריפריה הגיאוגרפית.

<שמואל ליטוב: לגמרי כן.

מכלוף מיקי זוהר: אני אתייחס גם יותר פרטני למה שדיברו פה קודם.

מכלוף מיקי זוהר: השאלה אם אתם יכולים לעשות קורס מזורז לשאר משרדי הממשלה?...

מכלוף מיקי זוהר: מה מטרת הדיון?

מכלוף מיקי זוהר: מטרת הדיון ששאר משרדי הממשלה יתנו יחס זהה למה שאתם מקבלים היום ממשרדי הממשלה, כדי שבעצם תהיה דיפרנציאציה בין כל הרשויות – כדי שנצמצם פערים באמת הלכה למעשה, זו המטרה.

<שמואל ליטוב: אנחנו נותנים דגש על הנושא הזה של תעסוקה.

<שמואל ליטוב: אני רוצה להוסיף משפט אחד.

<שמואל ליטוב: עד היום כאשר משרדי הממשלה דיברו על תעסוקה, דיברו על מדדים של יעדי תעסוקה כמותי, לאמור, אם ישנה אשה שעובדת שעה בשבוע, אז משרדי הממשלה צבעו אותה בתור מישהי שעובדת, וסימנו אחר כך את היעדים בתור שעומדים ביעדים בגלל שיש פה כמות היעדים שקבעו לנשים שתעבודנה עד 2020 בצורה מדורגת עומדים ביעד.

<שמואל ליטוב: בתכנית העבודה שלנו אנחנו מדברים על תעסוקה איכותית.

<שמואל ליטוב: תעסוקה איכותית, אנחנו מתכוונים לומר אנחנו בודקים גם את ההיקף של המשרה, אנחנו חותרים לזה שהמשרות יהיו כמה שיותר קרוב למשרה מלאה, וגם את גובה ההשתכרות.

<שמואל ליטוב: אנחנו מצאנו שבפריפריה החברתית והגיאוגרפית גובה ההשתכרות לחודש של השכירים רחוק מאוד מהשכר הממוצע במשק.

<שמואל ליטוב: אנחנו בתכנית העבודה שלנו מתכוונים לפעול בנושא הזה.

מכלוף מיקי זוהר: אני בסיום הדיון פה הולך לשר הפנים.

מכלוף מיקי זוהר: אני אעדכן אותו כמובן במה שהיה פה.

מכלוף מיקי זוהר: הרעיון, בסופו של דבר, חייב להיות שאת הקו של משרד נגב-גליל שמשרד הפריפריה נוקט בו זה קו שצריך להיות מיושם על-ידי כל משרדי הממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: נשמע את משרד האוצר.

מכלוף מיקי זוהר: שירה, שמעת את הקו שאנחנו רוצים ללכת בו, מה עמדתכם?

<שירה דימניק: ככלל, אנחנו חושבים שהדברים צריכים להיבחן בהתאם לאיזשהו צורך, צורך של אותו אזור.

<שירה דימניק: תקציבים שהופנו לפריפריה החברתית היו דרך המשרד לפיתוח הפריפריה החברתית הנגב והגליל.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, אני יודע שמשרד האוצר תומך בנושא הדיפרנציאלי.

<שירה דימניק: צריך לזכור גם שיש כלים שהם לא תמיד מתאימים להשתמש בהם, כמו הדוגמה שהועלתה כאן על ידי ראש רשות של כפר ורדים, שבעצם אם אנחנו ניתן איזשהם כלים לדוגמה, היי-טק, או מפעלים, אנחנו נגיע למצב שאנחנו לא מגיעים בעצם לפריפריה הגיאוגרפית, או למקומות שהם רחוקים מבחינה גיאוגרפית, כי הרבה מקומות, או כמה דוגמאות שנתנו פה, דוגמה של לוד ורמלה הם אזורים שנמצאים במרכז.

<שירה דימניק: גם דוגמה שניתנה כאן היה לבני-ברק, מקום שיש לו פוטנציאל בגלל המיקום הגיאוגרפי כן לעלות להשתפר, יש לו איזה פוטנציאל.

<שירה דימניק: מקומות שהם רחוקים גיאוגרפית, יש פעמים רצון לתת להם איזושהי עדיפות על פני המקומות - - -

מכלוף מיקי זוהר: בעצם את אומרת, מהרגע שרמלה ולוד נמצאים באזור המרכז צריך לעזור להם פחות.

<שירה דימניק: אני לא אומרת שצריך לעזור להם פחות, צריך לבחון את הצורך ואיך לעשות את זה.

מכלוף מיקי זוהר: את אומרת שאת צריכה לבחון את הצורך.

מכלוף מיקי זוהר: האם במסגרת הבחינות שאת עושה, את לוקחת בחשבון לא רק את המצב הסוציו-אקונומי – את פילוח האוכלוסייה של הרשות.

מכלוף מיקי זוהר: את פוטנציאל ההתעצמות הכלכלית שלך גם אם תתני לה את הכלים, זה אומר, נניח בעיר רמלה, או בעיר לוד, נקים מפעל – מה המשמעויות?

מכלוף מיקי זוהר: האם יש לזה יתרון, אני מניח שכן, אבל האם יש לזה יתרון, האם יש לזה חסרון, מה סוג האוכלוסייה שיכולה למצוא שם עבודה או לא?

מכלוף מיקי זוהר: גישה, רכבת, אין רכבת, כל הדברים הללו במסגרת השיקולים, כי בסופו של דבר אנחנו יודעים דבר אחד, למשל, אנחנו יודעים שבעיר רמלה ולוד המצב הסוציו-אקונומי יחסית נמוך, זה אומר שגם מצב החינוך הוא לא פשוט לשיפור.

מכלוף מיקי זוהר: זאת אומרת, יש מצב חינוך מסוים, אנחנו רוצים לשפר אותו כל הזמן, אבל זה עולה הרבה מאוד כסף.

מכלוף מיקי זוהר: כדי לפתח ילד במצב סוציו-אקונומי נמוך, שמגיע ממשפחה מאוד חלשה, זה הרבה יותר קשה מאשר לעשות את זה בעבור ילד שמגיע ממשפחה אמידה שגם יכולה להעניק לו חוגים והעשרה גם אחרי שעות בית-הספר – את כל השיקולים האלה אתם לא עושים.

מכלוף מיקי זוהר: אני אגיד לך למה, כי משרדי הממשלה לא נוקטים בגישה הזאת, זאת עובדה, אין דיפרנציאציה בין רשות לרשות.

מכלוף מיקי זוהר: כשאת מסתכלת כרגע, לפי איך שאני מניח ומבין, וככה התחושה שאני מקבל, שהמדיניות היא באמת בהתאם למיקום או לפוטנציאל הגלום בה מבלי לדעת אם באמת היא יכולה לממש אותו, זה מרכז השיקומים שלכם, לצערי הרב.

<שירה דימניק: רק שתי התייחסויות.

<שירה דימניק: משרד החינוך, עד כמה שאני יודעת, יש תוספת של שעות הוראה שניתנת על פי הממדים שמתייחס גם למצב החברתי-כלכלי של הרשות.

<שירה דימניק: בנוגע להקמת מפעל ברמלה, זה לא מצב שאנחנו מתנגדים, רק צריך להבין שיש קבוצת כלים ונקבעו להם קריטריונים.

מכלוף מיקי זוהר: כן, אבל הקריטריונים לא מתאים למציאות, אז מה עושים?

מכלוף מיקי זוהר: משאירים אותם שרירותיים, או שמשנים את הקריטריונים?

<שירה דימניק: צריך להבין - - - בהתאם לזה המשרד לפיתוח הנגב והגליל, יש לו בתוך התכנית - - -

מכלוף מיקי זוהר: לא, אני רוצה להבין.

מכלוף מיקי זוהר: הכספים שמגיעים למשרד נגב-גליל, הם כספים שהם בסופו של דבר שוליים ביחס להוצאות הרשות.

מכלוף מיקי זוהר: הוצאות הרשות הרבה יותר גבוהות מאיזה כמה מיליונים בודדים שמשרד נגב-גליל יכול להעניק ברשות, הרי הוא לא משרד עשיר כל כך.

מכלוף מיקי זוהר: המשאבים שם מוגבלים מאוד, ולכן אי אפשר לבוא ולומר שמשרד נגב-גליל יכול להעניק כל כך הרבה כסף.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לקבוע נחרצות, שמשרד האוצר עדיין לא פיתח תיאוריה וגישה טובה ונכונה ומועילה לרשויות מוחלשות באזורי המרכז.

מכלוף מיקי זוהר: זו קביעה שהיום הוועדה הזאת תקבע, וזה חלק ממסקנות הוועדה, ואנחנו נקרא לשר האוצר לשנות את המדיניות.

מכלוף מיקי זוהר: משרד הבינוי והשיכון.

<סימונה טסטה: יש לנו החלטת ממשלה מיוחדת לאזורי עדיפות לאומית שהיא נשענת על החלטה 667, בהתאם להחלטה הזאת בעצם המרכיב העיקרי שאנחנו נותנים זה סבסוד פיתוח, כשהאלמנט הכלכלי, או כשל שוק כשאתה מסבסד פיתוח הוא האלמנט המרכיב העיקרי.

<סימונה טסטה: מה שאמר ראש העיר לוד לגבי בני מקום, זאת החלטת מועצת המינהל, ככל שהחלטת מועצת המינהל תרחיב את ההחלטות שלה, כמובן שמשרד השיכון - - -

<יאיר רביבו: אני דיברתי עם עדיאל שומרון, הוא אמר לי רעיון יפה.

<יאיר רביבו: שבירושלים בלוד וברמלה, יש חשיבות להשאיר את בני המקום, את הירושלמים בתוך העיר, זה היגיון.

<יאיר רביבו: אני לא צריך להסביר כמה חשוב להשאיר את האנשים בפריפריה.

<יאיר רביבו: אומר לי רעיון יפה, אבל אתם, כרגע, כשאני פותח מפה, אני רואה רק נגב גליל.

מכלוף מיקי זוהר: זה מה שאנחנו מדברים פה – ההקבלה.

<יאיר רביבו: אני דיברתי עם עדיאל, אומר, לי אין שום התנגדות שתושבי לוד יוכלו ב-50% להשתתף.

<סימונה טסטה: אבל זו החלטת מועצת מינהל, זו לא החלטה של - - -

<יאיר רביבו: תראו מה קרה במכרזים של מחיר למשתכן.

<יאיר רביבו: מכיוון שיכלו להירשם כל אחד מבחוץ, זכו רוב האנשים מבחוץ.

<יאיר רביבו: ומה הם עשו יום אחרי שהם זכו?

<יאיר רביבו: החליטו שהם עושים את זה להשקעה כי הם לא רוצים לבוא לגור בלוד, ברמלה, כי המחיר למשתכן איפשר להשכיר ביום הראשון מה שלא היה בעבר.

<יאיר רביבו: אם היו אומרים 50% בני מקום יישארו ביישוב שלהם.

<יאיר רביבו: אגב, זה לא החלטה של הכסף.

<סימונה טסטה: מבחינת משרד השיכון, זו לא החלטה של המשרד שלי, זו החלטה של מועצת מקרקעי ישראל.

<סימונה טסטה: ככל שמועצת מקרקעי ישראל תעביר החלטה ותרחיב את זה מעבר לנגב והגליל גם לפריפריה החברתית אנחנו ניישם את זה.

מכלוף מיקי זוהר: ברור, זו החלטת ממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו רוצים להוביל פה להחלטת ממשלה שקובעת, שכל משרדי הממשלה צריכים להכפיף את הקריטריונים שלהם למצב בו יש העדפה מתקנת לרשויות שהן בפריפריה הגיאוגרפית והחברתית - הקבלה מוחלטת.

<סימונה טסטה: לגבי סבסוד פיתוח, גם כל ראשי הערים שנמצאים פה יודעים שהשיווקים שהיו, היו במחירים והצליחו.

<סימונה טסטה: בעצם מתי מתערב כשאתה נותן סבסוד, בדרך כלל מתערב כשאתה לא מצליח לשווק.

<סימונה טסטה: אכן, בפריפריה של הצפון והדרום ללא סבסוד פיתוח לא היינו מצליחים לשווק.

<סימונה טסטה: ברמלה ובלוד הסיבסודים - -

<יאיר רביבו: זה לא מדויק.

<סימונה טסטה: זאת המציאות.

<יאיר רביבו: שש פעמים המכרז פורסם ולא הצליח כי עלויות פיתוח - - -

<יואל לביא: כי אף אחד לא רוצה ללכת על דירה למשתכן.

<סימונה טסטה: זו בעיה אחרת, בואו לא נערבב.

<יואל לביא: חייבים לשנות את התמהיל.

<יואל לביא: גם אחת השגיאות של האוצר, אם רוצים לפגוע, באמת, לתת מענה לביקוש לדיור, צריך לתת בקומות הנכונים.

<יואל לביא: בדירה למשתכן ברמלה, גם אם תרצו לעשות 200 פעם, אין למשתכן כסף לשלם את ה-10%.

<סימונה טסטה: טוב, זאת החלטה - - -

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, המסר הוא ברור.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו רוצים לעזור, אין לנו את הכלים.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו חלק ממשרדי ממשלה, אין לנו שום קריטריון שגורם לנו איזושהי העדפה מתקנת לרשויות מוחלשות באזור המרכז.

<סימונה טסטה: יש החלטות ממשלה ייעודיות.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו צריכים למשוך להחלטת הממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: רשות המסים.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה.

<נטליה מירנצ'וב: הקשבתי בעיון רב את דבריהם של ראשי הערים, אני שמחה לציין שיש פה הבנה בעצם דיי נכונה של הצרכים.

<נטליה מירנצ'וב: דיברו על תשתיות, דיברו על תקציבים מאזנים.

<נטליה מירנצ'וב: דיברו על כך שבן-אדם או משק בית בעל הכנסה נמוכה מתקשה, ללא קשר איפה הוא מתגורר, בעצם, עם כל זה נותר רק להסכים.

<נטליה מירנצ'וב: אני מתחברת לדבריו של סיון יחיאלי, שדיבר על תפקיד של מערכת המס ליצור חלוקה מחדש.

<נטליה מירנצ'וב: לכן, בעצם, מכאן נובעת הגישה של רשות המסים.

<נטליה מירנצ'וב: אל לנו לטעות בנושא הרגיש הזה, אל לנו לתת פה הטבות לעשירים שמתגוררים במרכז, זו לא מטרת הדיון, וזו לא המדיניות.

<נטליה מירנצ'וב: מה שכן אנחנו יכולים לחשוב, זה לחשוב על אוכלוסיות שבאמת מוחלשות, להגיע בכלים יותר נכונים – כגון: מענק עבודה, בהחלט רשות המסים התחשבה ונתנה סכומים מורחבים, זכאות מורחבת לאימהות חד-הוריות או משפחות חד הוריות.

<נטליה מירנצ'וב: זה בעצם רוח הדברים שצריך לקדם אותו.

<נטליה מירנצ'וב: כמובן, תחום התקציבים זה לא בטיפולנו, אבל אנחנו מייצרים את המשאבים לאותם תקציבים.

<יאיר רביבו: את אחראית על המפה שאומרת בסוף איזשהו ייכנס להטבות מס?

<יאיר רביבו: בג"צ אמר, שהקריטריונים לא ברורים – יישובים ערבים בחוץ, יש"ע בפנים.

<נטליה מירנצ'וב: כרגע הקריטריונים ברורים, מתפרסמים וכתובים בחוק, מתבססים על נתונים שמתפרסמים לציבור הרחב הלמ"ס.

<נטליה מירנצ'וב: בעניין ההיגיון הפנימי של ההטבות בפריפריה, בעצם ההיגיון היה לתת הטבות לאוכלוסייה חזקה – תבוא להתגורר בפריפריה והיא זו שתייצר ביקוש לאותם שירותי התשתיות, הרווחה.

<יאיר רביבו: אני כמובן ימני - - - עובדה שזה יש"ע אז הם בפנים, וישוב חלש בקו הירוק לא – זאת אומרת, זה משהו פוליטי.

<נטליה מירנצ'וב: הם נפלו בקו הרוחב 610 דרומה – פה הקו צריך לעבור איפשהו, אין מה לעשות.

<נטליה מירנצ'וב: בפריפריה השיקול הזה הוא לא ודאי.

<נטליה מירנצ'וב: כתוב בחקיקה בעוד שנתיים של הטבות לחזור ולבחון אותו, אבל בוודאות לא תופס במרכז, כי אותו בן-אדם שמתגורר במרכז ייקח את האוטו וייסע לאן שהוא צריך, הוא לא יביא את הביקוש הזה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: משרד החינוך.

<נביה אבו יוסף: אני יכול להגיד שמשרד החינוך התחיל בשנים האחרונות ליישם את התכנית לתקצוב דיפרנציאלי בשעות הוראה בחינוך היסודי וחטיבות הביניים, כאשר חלק יחסי משעות ההוראה המתוקצבות לפי מדד טיפוח.

<נביה אבו יוסף: מדד טיפוח הינו מדד טיפוח בית-ספרי ולא יישובי, שהוא מורכב מכמה פרמטרים – נניח אזור פריפריאלי, השכלת הורים, הכנסה משפחתית לנפש, וארץ מוצא של ההורים.

<נביה אבו יוסף: ייתכן מצב שאותו יישוב, נניח, אם מדד סוציו-אקונומי – למשל, קח דוגמה את תל אביב, יש בתי-ספר שהם חזקים, ויש בתי-ספר שהם חלשים.

<נביה אבו יוסף: תקציב שעות הטיפוח הולך בהתאם לפי המדד טיפוח הבית-ספרי.

<יאיר רביבו: אגב, מלה טובה למשרד החינוך.

<יאיר רביבו: בסייעת השנייה, למשל, סוציו-אקונומי 1-4 קיבל מאה אחוז השתתפות.

<אפרת קמחי: אני ממשרד החינוך, אחראית על תקצוב שכר לימוד חטיבות עליונות במשרד החינוך.

<אפרת קמחי: אני רוצה לציין איזשהו תקציב משמעותי מאוד גדול.

<אפרת קמחי: משרד החינוך, אני בטוחה שראשי הערים מכירים את תקציב מודל המוחזקות.

<אפרת קמחי: אנחנו מקצים כל שנה בסביבות 250 מיליון שקל.

<אפרת קמחי: המודל הזה בעצם זה תוספת שעות מעבר לשכר לימוד שהוא לוקח בחשבון גם את אשכול המס הרשותי, וגם את ממד הלמ"ס הרשותי.

<אפרת קמחי: סליחה, גם את המדד היישובי, שזה מתחשב במרחק מהמרכז, וגם את המצב של אשכול המס הרשותי.

<אפרת קמחי: אני בטוחה שהמון מוסדות מברכים על התקציב הזה ונלחמים מאוד על התקציב הזה.

<אפרת קמחי: גם בנושא של התקצוב הדיפרנציאלי, אני יכולה להגיד אנחנו מיישמים את התקצוב הדיפרנציאלי, אנחנו בוחנים גם מודל ליישום דיפרנציאלי וגם חטיבה עליונה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: משרד הפנים אחרון הדוברים, לאחר מכן סיכום הוועדה.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה.

<חיים יפרח: הנושא הזה לא בתחום אחריות משרד הפנים.

<חיים יפרח: אנחנו תומכים בנושא הדיון.

<חיים יפרח: אין לי משהו ספציפי להגיד על הנושא.

מכלוף מיקי זוהר: אני מסכם כך: (1) הוועדה קובעת כי לא ניתן לצמצם את הפערים בחברה הישראלית ללא העדפה מתקנת לרשויות מוחלשות, מבחינה סוציו-אקונומי ואין זה משנה מה מיקומה הגיאוגרפי של הרשות.

מכלוף מיקי זוהר: (2) הוועדה קובעת כי קיים קיפוח בקריטריונים הקובעים את הענקת ההטבות בפריפריה הגיאוגרפית, בין הפריפריה הגיאוגרפית לפריפריה החברתית, בין המשרד הפריפריה הנגב והגליל, לבין משרדי הממשלה האחרים, הווי אומר שיש פערים שצריכים לשנות אותם.

מכלוף מיקי זוהר: (3) הוועדה קובעת כי המדד הקריטי והקובע בהכרעת הקריטריונים להטבות הוא המצב הסוציו-אקונומי של הרשות, בראש סדר עדיפויות של הקריטריונים, יש לתת לכך משקל עד ל-60% להערכת הוועדה, במצב הסוציו-אקונומי כמובן, יחד עם התייחסות רצינית לנושא הגיאוגרפי ולממדים הנוספים הרלבנטיים.

מכלוף מיקי זוהר: (4) הוועדה תפנה לראש הממשלה ולשר האוצר, ולשר לפיתוח הפריפריה הנגב והגליל, בדרישה להקביל את הקריטריונים להטבות בין המשרד לפיתוח הנגב והגליל לכלל משרדי הממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: (5) הוועדה תפנה לכל השרים ולכל משרדי הממשלה בדרישה ליישום החלטה 1453 ולהעניק הטבות כפי שניתנות לשאר הפריפריה הגיאוגרפית.

מכלוף מיקי זוהר: (6) הוועדה מברכת את משרד ראש הממשלה על התמיכה בהעדפה של הפריפריה החברתית ועל פעילותו בנושא.

מכלוף מיקי זוהר: (7) הוועדה תעקוב אחר גיבוש החלטה חדשה בנוגע להכנסת הפריפריה החברתית למפת העדיפות הלאומית.

מכלוף מיקי זוהר: (8) הוועדה תפנה לשר האוצר ותדרוש ליצור תכנית קונקרטית לרשויות מוחלשות במצב סוציו-אקונומי 1-4 באזור המרכז.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה מודה למשתתפים ובפרט לראשי הרשויות שהשתתפו בדיון.

מכלוף מיקי זוהר: תודה לכולם.

מכלוף מיקי זוהר: הישיבה נעולה.