ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 446, 2017-02-20 09:30

איתן כבל: בוקר טוב לכם, אנחנו מתחילים את השבוע, היום יום שני, גברתי מנהלת הוועדה, היועצת, רשמת, דוברים, חברותי וחברי חברי הכנסת.

דוד ביטן: בוקר טוב.

איתן כבל: ולמה הפקרתם הפעם?

איתן כבל: זה היה לפני שהוא נכנס לכנסת?

אורי מקלב: בוקר טוב, אני מקווה שזה שם לטובה, ולא שם גנאי, הליטאים.

איתן כבל: לגמרי, שלא ישתמע כאילו יש כאן שם גנאי.

איתן כבל: ברשותך, אנא הצג את ההצעה.

שולי מועלם-רפאלי: מה העניינים?

שולי מועלם-רפאלי: הצלחת ל-10:30?

דוד ביטן: כי עליזה לא יכולה להיות.

דוד ביטן: אבל תתכונני לישיבה, כן?

דוד ביטן: הבנתי שהתחלת גם לאיים בהפלת הממשלה, אבל אני לא אוותר על העניין הזה גם אם יהיו בעיות.

איתן כבל: יקירי, רינה מצליח יצאה, אתה יכול להפסיק.

דוד ביטן: ששר החינוך יתחיל להתעסק בחינוך קצת.

איתן כבל: דודי, רינה מצליח יצאה.

דוד ביטן: לא משנה, אני אומר לה את זה.

דוד ביטן: שמעתי כבר את האיומים.

אורי מקלב: היא קשורה לחוק הזה?

דוד ביטן: בטח.

דוד ביטן: איזה חוק זה?

איתן כבל: שולי, המזל הגדול של הקואליציה הזאת, זאת הקואליציה, השותפים.

איתן כבל: אמרתי לו את זה, המזל הכי גדול שיש להם.

איתן כבל: אם היו צריכים להיבנות אצלנו בתוך הבית.

שולי מועלם-רפאלי: לא שוס.

דוד ביטן: כן, אצלנו זה שוס גדול מאוד.

דוד ביטן: ואתה יודע שאלו חוקים של סמוטריץ, פרופ' ברק נשיא בית-המשפט העליון כותב אותם כל הזמן.

איתן כבל: הוא כותב אותם בכוונה לשגע אתכם.

דוד ביטן: באמת.

איתן כבל: הבעיה היא לא הוא, הבעיה היא אתם, איך אתם עונים לו, איך אתם מטפלים בזה.

איתן כבל: אני מסכים אתך, דרך אגב, פה יש לו - - -

דוד ביטן: היא אומרת שהחוקים שלנו לא מספיק טובים.

דוד ביטן: אמרתי לה, לשרת המשפטים, שאולי החוקים של סמוטריץ נכתבים על-ידי השופט ברק.

איתן כבל: יש לנו סיכוי, עד שיש לנו פה הצעת חוק - - -

שולי מועלם-רפאלי: טובה.

אורי מקלב: טובה, טובה מאוד.

אורי מקלב: ואני אגיד לך גם שבזכות היועצים של חברת הכנסת שולי מועלם - -

דוד ביטן: זה נכון.

אורי מקלב: - - וכאן לא נמצאים כולם בגלל שזה מתחילת המושב, ולצערנו חברת הכנסת מועלם לא הייתה - - -

איתן כבל: אה, נכון, כתוב פה, אם כבר אדוני אומר אז אני אקריא שהצעת חוק זהה הונחה על שולחן הכנסת התשע-עשרה.

דוד ביטן: מועלם, היום יש לך הרבה חוקים.

שולי מועלם-רפאלי: שלושה.

דוד ביטן: שלושה?

דוד ביטן: ויש ח"כים שחמש שנים לא רואים - - -

שולי מועלם-רפאלי: וואי, הוא בא לאכול לי את הראש, הצדיק.

דוד ביטן: זה אומר משהו על ועדת שרים לחקיקה.

שולי מועלם-רפאלי: לא נכון.

שולי מועלם-רפאלי: יעידו איתן כבל ואורי מקלב שגם בכנסת הקודמת זה היה, כי אני למדתי לעשות עבודה עם משרדי הממשלה.

שולי מועלם-רפאלי: וכל מה שאני יודעת למדתי מיריב לוין, נכון, אורי?

דוד ביטן: כן, כן, בסדר.

שולי מועלם-רפאלי: מיריב ומאורי מקלב.

אורי מקלב: מאה אחוז.

אורי מקלב: אי-אפשר לקחת ממך את האמת, את החוקים הטובים, אבל זה לא קשור.

אורי מקלב: זה לא קשור.

אורי מקלב: גם לנו יש חוקים טובים, ולא תמיד עוברים.

דוד ביטן: ולא עוברים, נכון.

שולי מועלם-רפאלי: זה נכון.

דוד ביטן: אני צריך לעשות מלחמה לש"ס ולאגודה?

איתן כבל: חבר הכנסת מקלב, כתוב פה הצעת חוק זהה הונחה על שולחן הכנסת התשע-עשרה על -ידי חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי וקבוצת חברי כנסת, אז זה רק לזכותה.

שולי מועלם-רפאלי: וגם בעשרים, ואני מוצמדת לאורי.

דוד ביטן: אני רק רוצה להדגיש שהפעם אנחנו משנים את התקנון באופן שיכולים שני ח"כים לדבר במליאה על הצעת חוק בקריאה טרומית ולא אחד.

דוד ביטן: כל אחד חמש דקות.

אורי מקלב: אה, יפה.

דוד ביטן: בהסכמת הראשון, כמובן.

דוד ביטן: שיניתי את זה עכשיו וזה יבוא, כדי שכשיש מצב שיש שניים שרצים על חוק, שגם זה יוכל לדבר וגם זה יוכל לדבר.

אורי מקלב: קודם כול, אני מודה לך היושב-ראש – סליחה, אם אתה רוצה להתייחס לדבריו.

איתן כבל: לא, בבקשה.

אורי מקלב: קודם אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, ולהנהלת הוועדה על הנחה של החוק הזה על סדר-היום.

אורי מקלב: המתחיל במצווה אומרים לו גמור, ומצווה גוררת מצווה, אז יש עוד כמה דברים שאני לוחץ עליכם לגמור.

אורי מקלב: אני מודה לכם על ההיענות.

דוד ביטן: איזו קריאה זאת?

אורי מקלב: זה לקריאה ראשונה.

אורי מקלב: הצעת החוק הזאת מבקשת שכשאדם מבקש להתנתק מחברה, יחד עם זאת בילד-אין גם הוא מבקש ממנה להתנתק לגמרי מדבר פרסומת, שלא יהיה עדיין לקוח חי אצלם.

אורי מקלב: יש בחברות האלה, הגדולות או לא הגדולות, הם מקימים מחלקה שנקראת "שימור לקוחות", על אף שהתנתקתי מהם, הם מנסים להשאיר אותי כלקוח חי.

<קריאה: לפתות אותך כל הזמן.

אורי מקלב: פרסומות, ואז כשאני חי אז פתאום יש גם טעויות ונשלחים אלי חיובים, יש איזו דינמיקה לא רצויה.

איתן כבל: אמרה לאה משהו נכון, שבעלה אמר לה, ובצדק, שאם החברות היו משקיעות בלקוח כמו שהן משקיעות אחר כך בלהקים את מחלקת "שימור לקוחות", אז כנראה שהן לא היו צריכות להקים את המחלקה הזאת.

שולי מועלם-רפאלי: לא הייתה עזיבה.

<לאה ורון: את השימור.

<לאה ורון: תשקיעו בלקוח כל עוד הוא לקוח שלכם.

אורי מקלב: בתקופה האחרונה אני מתפלא, למשל, שרשתות השיווק שמשקיעות הרבה בפרסומת, וכשאתה מגיע לקופות, אנשים - - - שעה, שעה ורבע, אז אני לא מבין איפה ההיגיון שלהם?

אורי מקלב: הרי אתם כל כך משקיעים, למה בקצה אתם - - -

דוד ביטן: הכול טוב ויפה, זה חוק מצוין, אבל קודם כל תשיג אותם בטלפון.

אורי מקלב: סוף כל סוף שהשגתי בטלפון, אז שיהיה בילד-אין.

שולי מועלם-רפאלי: לגמרי, לגמרי.

דוד ביטן: שעתיים אתה יכול לחכות בהמתנה, ואתה לא מצליח להשיג אותם.

שולי מועלם-רפאלי: אויש, מי זה החמוד הזה?

<לאה ורון: ואם הזזת את הראש לא ידעת על איזה ללחוץ, על שמונה?

<לאה ורון: על שבע?

<לאה ורון: מחדש.

אורי מקלב: זה הנכד של אורי זוהר.

איתן כבל: מה שמו?

איתן כבל: לפרוטוקול.

איתן כבל: נכניס אותו לפרוטוקול.

<דוד זוהר: אני כבר בפרוטוקול, זה מספיק.

איתן כבל: תגיד את השם שלו, שנכניס אותו לפרוטוקול.

דוד ביטן: מה שמו, מקלב?

<דוד זוהר: בניומינקה.

איתן כבל: בניומינקה.

דוד ביטן: איך?

שולי מועלם-רפאלי: בנימין.

דוד ביטן: אה, זה בנימין.

איתן כבל: ממש, לא הבנתי כשהוא אמר בניומינקה.

שולי מועלם-רפאלי: לא, לביטן, הוא שאל איך.

<דוד זוהר: - - - אמרתי את זה ככה.

אורי מקלב: בשבילך הוא אמר את זה.

דוד ביטן: יפה מאוד, יפה מאוד.

איתן כבל: בן כמה הוא?

<דוד זוהר: שלוש.

אורי מקלב: הוא הבן של אורי זוהר.

אורי מקלב: הבן והנכד.

אורי מקלב: זה בן אחר בן.

אורי מקלב: זה זוהר, זה זוהר אמיתי.

אורי מקלב: לא רואים את הזוהר על הפנים?

<לאה ורון: רואים, רואים.

איתן כבל: יש לנו אורחת.

איתן כבל: שלום, שלום.

<מיטל כוכב: אני מתנצלת על האיחור.

איתן כבל: מזל טוב.

איתן כבל: זו הזדמנות גם.

<מיטל כוכב: תודה.

דוד ביטן: מי זאת?

דוד ביטן: של מי?

<לאה ורון: - - -

דוד ביטן: אה, של yes.

דוד ביטן: יפה מאוד.

אורי מקלב: אז אנחנו לא נכביר במילים, אנחנו רק מבקשים דבר אחד.

אורי מקלב: כמו שהיום ידוע שאסור לשגר דבר פרסום למי שלא לקוח שלך, אסור לשגר דבר פרסום, אבל יש החרגה שאם אתה כבר כן לקוח אתה יכול להמשיך.

אורי מקלב: אם אני אתקשר אתך בעסקי מסחר אני יכול לשלוח לך דברי פרסומת.

אורי מקלב: מה שאנחנו מבקשים, לאחר שהפסקתי – אומנם התקשרתי, והייתי לקוח שלך – והפסקתי להתקשר אתך, הפסקתי להיות לקוח, יחד עם זאת, אנחנו רוצים להתנתק כמו שאני התנתקתי ממך בעניין העסקי אנחנו גם רוצים להתנתק בעניין הזה של שידור דבר פרסומת.

אורי מקלב: אם עכשיו אתם רוצים, אם אני אהיה שוב לקוח, אני רוצה להיהפך לאזרח רגיל, כאילו לא התקשרתי אתכם.

אורי מקלב: הייתי אתכם פעם, ניסיתי אתכם, הייתי אתכם - - -

<לאה ורון: הספיק לי מכם.

איתן כבל: זו לא זוגיות עם משמורת.

אורי מקלב: זה מה שנקרא חתונה יהודית, אחרי החתונה, אחרי הקשר יש גם ניתוק.

אורי מקלב: והניתוק הוא ניתוק מוחלט, ולא צריך להיות לנו שום דברים, סממנים שאני עדיין אהיה לקוח חי אצלכם.

אורי מקלב: תודה.

איתן כבל: שולי, את רוצה להוסיף?

שולי מועלם-רפאלי: רק אני אגיד מילה, כמו שאמר חבר הכנסת מקלב, גם הצעת החוק הזאת עלתה כשוועתם של האזרחים, בדרך כלל האזרחים היותר מוחלשים או קשישים או עולים חדשים, שנקלעים לתוך איזה "לופ" שהם לא מצליחים לשבור אותו בחברות, ובסוף גומרים את זה בחשבונות של 700, 800 שקל שהם בכלל לא יודעים על מה.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שהעבודה שנעשית פה בוועדה בחוק הזה ובחוקים מקבילים של חברי כנסת רבים, שבעצם אומר: זכותו של האזרח להתחבר, זכותו של האזרח להתנתק, ואת שני הדברים האלה צריך לכבד באופן שלם.

איתן כבל: לגמרי.

איתן כבל: כן.

<שרון כ"ץ: אנחנו לא כל כך מבינים למה צריך לקשור בצורה אוטומטית את ההתנתקות מהשירות, שהיא כמובן רצונו של אדם כבודו, להתנתקות מהפרסומות.

<שרון כ"ץ: בעצם מה שזה גורם למעסיקים, שהם מאבדים את כל בנק הלקוחות הפוטנציאליים שקיים.

<שרון כ"ץ: עכשיו, לקוח, ברגע שהוא נתן הסכמה פוזיטיבית שברגע שהוא מתחבר לשירות הוא מאשר גם לקבל פרסומות, יש לו בכל רגע נתון, גם בזמן שהוא מחובר - - -

איתן כבל: גברתי, יש לי - - -

<שרון כ"ץ: שנייה, שנייה, אני אסיים את דברי.

איתן כבל: אני רוצה רק שגברתי תקשיב לעצמה.

<שרון כ"ץ: אני מקשיבה.

<שרון כ"ץ: בכל רגע נתון יש לו אפשרות לבטל.

אורי מקלב: הסברת הכי טוב את החוק.

איתן כבל: אמרת הכול.

אורי מקלב: אמרת הכול.

<שרון כ"ץ: בכל רגע נתון יש לו אפשרות לעשות "הסר" ולבטל את קבלת הפרסומות.

איתן כבל: אבל גברתי אמרה הכול.

<שרון כ"ץ: אבל גברתך לא סיימה.

איתן כבל: אלא אם כן גברתי רוצה שאני אקריא לה את הפרוטוקול של מה שהיא אמרה?

<שרון כ"ץ: לא, לא.

<שרון כ"ץ: למה אי-אפשר שגם הסירוב יהיה בהצהרה?

<שרון כ"ץ: אני לא רוצה, יחד עם הניתוק מהשירות, אני גם מבקש להתנתק מהפרסומות.

<לאה ורון: היא רוצה שני טקטים, שני מהלכים.

איתן כבל: יש לי שאלה אלייך.

<שרון כ"ץ: כן.

איתן כבל: אנחנו בספר שמות, האם הלקוח חייב לעבור את כל עשרת המכות?

<שרון כ"ץ: למה אתה רואה בזה מכה?

איתן כבל: עד לפני שאת אומרת ככה, פעם ראשונה, אחר כך פעם שנייה, אחר כך – לא.

<שרון כ"ץ: למה?

<שרון כ"ץ: להתנתק זה שירות - - -

אורי מקלב: אחרי זה קריעת ים סוף.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: גברתי, נגמר.

אורי מקלב: ואחרי זה קריעת ים סוף להתנתק.

<מרב תורג'מן: אם ההתקשרות הייתה באקט אחד, אז למה - - -

שולי מועלם-רפאלי: אז למה הניתוק לא באקט אחד?

<שרון כ"ץ: ההתקשרות לא באקט.

<שרון כ"ץ: כשבן-אדם מתקשר עם חברה מסוימת לקבלת שירות שואלים אותו האם אתה מסכים לקבל דבר פרסומת.

<שרון כ"ץ: ברגע שהוא אמר שכן, זה שני אקטים.

איתן כבל: גברתי, אנחנו נשיב לך כך: קולך נשמע אך לא התקבל.

<שרון כ"ץ: לזה אני רגילה כבר.

איתן כבל: זה בסדר גמור.

שולי מועלם-רפאלי: לא, חלילה.

<שרון כ"ץ: אל תיקחי את זה אישית.

<שרון כ"ץ: ממש לא, להפך.

איתן כבל: תשתפרו, לא תידרשו.

<שרון כ"ץ: ניפרד כידידים בסוף הישיבה.

איתן כבל: זה סבבה.

איתן כבל: וניפגש שוב.

שולי מועלם-רפאלי: בדיוק, הרי מחר – Tomorrow is another day, בעזרת השם.

איתן כבל: בואו נתחיל את ההקראה.

איתן כבל: כן, גברתי.

<לאה ורון: קודם את המיזוג.

<מרב תורג'מן: אם חברי הכנסת מבקשים למזג את הצעת החוק אז הוועדה צריכה להצביע.

איתן כבל: המיזוג, נכון.

<מרב תורג'מן: בהתאם לסעיף 79 לתקנון הכנסת הוועדה מצביעה על מיזוג הצעות החוק הטרומיות.

שולי מועלם-רפאלי: שלי זה מהכנסת הקודמת, בגלל שלא נכנסתי בהתחלה.

<לאה ורון: חבר הכנסת אורי מקלב מצביע במקום חבר הכנסת יעקב אשר.

איתן כבל: מי בעד המיזוג?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: המיזוג אושר.

איתן כבל: בבקשה, הלאה.

<מרב תורג'מן: אז אני רק אפתח ואומר, ואחרי זה אולי נשמע את נציגי משרד התקשורת ששלחו תיקונים לנוסח, וגם אנחנו אחר כך בלשכה המשפטית עבדנו גם על הנוסח.

<מרב תורג'מן: היו פשוט שני נושאים שלא היו לגמרי ברורים בנוסח של הצעת החוק הטרומית – האם מדובר בהתקשרות שהיא רק התקשרות ארוכת טווח, זאת אומרת, זו לא איזו התקשרות לצורך רכיב בתוך ההתקשרות ארוכת הטווח, והיה צריך לתת לזה איזושהי התייחסות.

<מרב תורג'מן: בהמלצת משרד התקשורת דובר על עסקה מתמשכת, לקשור את זה יחד עם חוק הגנת הצרכן שמדבר על עסקה מתמשכת, וחשבנו שזה נכון.

<מרב תורג'מן: אנחנו רק שינינו קצת את הנוסח.

<מרב תורג'מן: ואם יש לך עוד מה להעיר בהקשר הזה אז אני אשמח שתציג את הנוסח שהם הציעו.

דוד ביטן: איך הגעתם לגז פה?

<לאה ורון: איפה יש פה גז?

דוד ביטן: מה הקשר?

דוד ביטן: זה חוק התקשורת.

<לאה ורון: לא יודעת.

אורי מקלב: יש כאן שאלה של חבר הכנסת, למה הגז כתוב כאן בהדגשה?

דוד ביטן: מה זה קשור לגז?

<מרב תורג'מן: אני אסביר.

<מרב תורג'מן: משום שעסקה מתמשכת בחוק הגנת הצרכן אינה כוללת התקשרות בין ספק גז לבין צרכן גז - - -

איתן כבל: תמיד מוסיפים את זה.

<מרב תורג'מן: בדיוק.

<מרב תורג'מן: ולכן, נדרש לציין את זה במפורש.

דוד ביטן: אבל מדובר פה על חוק התקשורת, לא?

<מרב תורג'מן: נכון, אבל אנחנו ניקח את ההגדרות מתוך חוק הגנת הצרכן ונכניס אותן לתוך חוק התקשורת כדי שיהיה ברור מהי התקשרות.

דוד ביטן: זה נראה לך הגיוני להכניס גז פה?

שולי מועלם-רפאלי: ספק גז.

אורי מקלב: הגז לא היה נכנס לחוק.

<מרב תורג'מן: כדי שזה יחול גם בהתקשרות עם ספק גז.

אורי מקלב: הגז לא היה נכנס אם לא היו כותבים בפירוש.

אורי מקלב: זה תקשורת, הגז לא נמצא בתוך התקשורת.

<מרב תורג'מן: בדיוק.

<מרב תורג'מן: אחרת עסקה מתמשכת כהגדרתה בחוק הגנת הצרכן אינה כוללת.

דוד ביטן: אז בוא נשנה את השם של החוק.

איתן כבל: פשוט מאוד.

איתן כבל: בוקר טוב, חבר הכנסת פרי, ונברך אותך בדיון הבא.

דוד ביטן: כבוד היו"ר, אם רוצים להכניס גז, אז תשנו את החוק.

איתן כבל: לא, לא.

דוד ביטן: את השם של החוק.

<מרב תורג'מן: השם של החוק הוא כללי.

דוד ביטן: אבל כשאנשים מחפשים משהו הם מסתכלים גם על השם, לא יכול להיות שהשם יהיה תקשורת ואנחנו מתייחסים לגז.

<אלידור בליטנר: אתם יכולים גם פשוט להעתיק את המילים מהעסקה המתמשכת בלי להפנות לחוק הגנת הצרכן, להגדרת עסקה מתמשכת ואז - - - את הגז, אלא פשוט להעתיק את המילים, את תוכן ההגדרה מחוק הגנת הצרכן בשביל ההגדרה הזאת.

דוד ביטן: השם צריך להיות קשור למה שכתוב בתוך החוק.

<מרב תורג'מן: להעתיק את כל ההגדרה זו אופציה, זה פשוט מאריך את הסעיף.

<לאה ורון: נציגי חברות הגז לא הוזמנו על-ידינו לדיון מאחר שהנוסח נמסר לנו זה עתה.

דוד ביטן: גם הייתי רוצה לשנות את שם החוק.

<לאה ורון: אני מבקשת שחברי הכנסת ייקחו את זה בחשבון.

איתן כבל: אנחנו לוקחים את זה בחשבון, ותינתן להם ההזדמנות לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

שולי מועלם-רפאלי: לקראת קריאה שנייה ושלישית, כמובן.

<לאה ורון: מה שתחליטו.

<ואיל ג'יג'ני: אני אגיב, ברשותכם, לחבר הכנסת.

<ואיל ג'יג'ני: סעיף 30א לחוק התקשורת מדבר על האיסור של משלוח הודעות ספאם, מה שנקרא.

<ואיל ג'יג'ני: מי שיחפש את האיסור או את הכללים בדבר משלוח הודעות פרסומת יפנה לחוק התקשורת, כי חוק התקשורת מדבר על מפרסם.

<ואיל ג'יג'ני: זאת אומרת, מפרסם בלי הבחנה אם זה חברת תקשורת או כל חברה אחרת זה כל מי ששולח פרסומת.

<ואיל ג'יג'ני: שקלנו ביחד איך לנסח את זה.

דוד ביטן: הנוסח הזה של הודעת התנתקות משירות כהודעה על סירוב לקבל פרסומת יכולה להיות על כל החוקים, על כל שירות שהוא.

שולי מועלם-רפאלי: נכון, זה באמת העניין.

<מרב תורג'מן: זאת ההבחנה.

<מרב תורג'מן: זה באמת - - -

דוד ביטן: אין בעיה.

דוד ביטן: אז להצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) צריך לעשות איזשהו תיקון, לא יכול להיות שהשם לא תואם לחוק.

איתן כבל: כן, פרי.

דוד ביטן: יש לנו זכות לשנות שם, נכון?

איתן כבל: תכף.

איתן כבל: כן, יעקב.

יעקב פרי: כשביטון יירגע אני אוכל.

דוד ביטן: ביטן.

יעקב פרי: ביטן, סליחה.

דוד ביטן: אנחנו לא בשב"כ.

יעקב פרי: ביטן.

יעקב פרי: יכול להיות שאני מתפרץ לדלת פתוחה, אבל אני רוצה לשאול.

יעקב פרי: אני התנתקתי מ"סלקום", לא רוצה להיות לקוח שלהם, הכול בסדר.

יעקב פרי: למה התנתקתי?

יעקב פרי: שיקולים שלי, מחיר, לא מחיר.

יעקב פרי: יוצאת מחר "סלקום" במבצע שיכול מאוד להתאים לי, למה אני צריך למנוע מ"סלקום" לשלוח לי פרסומת?

איתן כבל: אני אשיב לך.

איתן כבל: כי על כל פרסומת כזו יש אלף פרסומות לא, אחד.

יעקב פרי: מה זאת אומרת פרסומות לא?

איתן כבל: שהם סתם שולחים לך, לא בדברים שמעניינים אותך.

שולי מועלם-רפאלי: שהן לא מתאימות.

דוד ביטן: אבל יש גם דברים - - -

איתן כבל: 99% מהפרסומות שאני מקבל, 99%, אני לא רוצה להגיד 100%, בשביל הסיכוי של אחד ל-, וכל יום – אני כבר, אתה יודע, הרמתי ידיים, מה, אני אתחיל להתנתק?

איתן כבל: ספאם, זה, איך אומרים?

איתן כבל: כל אחד מאתנו – אני פשוט מוחק.

יעקב פרי: איתן, בתוך עמי אני חי.

דוד ביטן: אתה יודע כמה פרסומות אנחנו מקבלים מחנויות בגדים?

דוד ביטן: קנית בגד, מכניסים אותך לפרסומות.

איתן כבל: תן לי להגיד לך עכשיו.

איתן כבל: העניין הוא כזה, שאם זה היה המקום היחיד שממנו היית יכול לדעת על העניין, ניחא.

איתן כבל: הם מפרסמים את זה בטלוויזיה, ברדיו, בעיתונים, בכל מקום, עדיין יש לך את האופציות, מקור של מידע.

איתן כבל: פה מה העניין?

איתן כבל: אם זאת הייתה רק חברה אחת, אתה אומר: יאללה, בסדר, אכלתי אותה עם החברה הזו, יום אחד אני אתקשר אליהם ואגיד להם: תורידו אותי.

איתן כבל: הבעיה שזה הפך להיות כמעט כל יום, ספאם, לא ספאם, כן ספאם.

איתן כבל: רק ההתעסקות עם זה עד מחר או עד עוד שעה כשנכנסת ההודעה הנוספת.

איתן כבל: לכן, העניין הוא פשוט.

יעקב פרי: אבל האופציה הזאת של "הסר" קיימת.

<שרון כ"ץ: זה בדיוק מה שאני טענתי.

שולי מועלם-רפאלי: זה בסדר מה שטענת.

אורי מקלב: חבר הכנסת פרי, מה שאתה אומר, אבל זאת ברירת המחדל.

דוד ביטן: גם אם אתה כותב "הסר" עדיין שולחים לך.

איתן כבל: פרי, אני רוצה לומר לך את הדבר הבא, אם אני מתנתק ואני ארצה להמשיך לקבל מהם פרסומות, אני אגיד להם: חברים, תשאירו.

אורי מקלב: כן.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

אורי מקלב: ברירת המחדל.

אורי מקלב: השאלה פה ברירת המחדל, זאת השאלה, זה שם המשחק.

שולי מועלם-רפאלי: שזה אצלך, שזה אצל הצרכן, לא אצל החברה.

אורי מקלב: שם המשחק הוא ברירת המחדל.

אורי מקלב: אם אתה תסכים ישלחו לך מ"סלקום".

אורי מקלב: אם אני נמצא במאגר שלהם ישלחו לי מכתב או פנייה, ואם אני אסכים להמשיך לקבל מהם פרסומת, תפדל.

איתן כבל: גם כשאני מתנתק הם יכולים לשאול אותי ולהגיד.

אורי מקלב: אין אם אתה רוצה.

אורי מקלב: אבל אם הם לא שאלו ואני אמרתי, אז אם התנתקתי התנתקתי.

יעקב פרי: הרי אני לא נגדכם, אני בעד העסק.

יעקב פרי: אני רק רוצה לשאול, גברתי היועצת המשפטית, האם זו לא פגיעה בחופש הפרסום, חופש הזה, יש - - -

אורי מקלב: איפה חופש הפרט?

איתן כבל: מה עם החופש שלי?

שולי מועלם-רפאלי: אתה לא.

שולי מועלם-רפאלי: זה רק חופש של החברות הגדולות.

יעקב פרי: החופש שלך מקובל עלי.

אורי מקלב: מה גובר?

אורי מקלב: זה גם מסביר בדיוק מה צריך לגבור על מה, חופש הפרט על חופש הפרסום.

דוד ביטן: יש חופש לקבל פרסומות.

<מרב תורג'מן: אז אני לא חושבת שיש זכות מוקנית לעוסקים - -

איתן כבל: הוא קנה אותי.

<מרב תורג'מן: - - או למפרסמים להגיע אליך בדיוור ישיר.

<מרב תורג'מן: זה אחד.

<מרב תורג'מן: בנוסף, החוק היום ממילא כבר מגביל.

<מרב תורג'מן: סעיף 30א מה שנקרא, סעיף הספאם, הוא מגביל משלוח פרסומות בדרכים מסוימות, הוא מאפשר התנתקות, הוא בעצם הפלטפורמה לכל הנושא הזה.

איתן כבל: בואו נעבור להקראה, חברות וחברים.

איתן כבל: בבקשה, מי יקריא את זה?

שולי מועלם-רפאלי: היועצת המשפטית.

איתן כבל: תקריאי את.

<מרב תורג'מן: אני אקריא את הנוסח שאנחנו מציעים.

אורי מקלב: מי שיצר את זה, מי שיצר הוא זה.

אורי מקלב: קריינא דאיגרתא.

איתן כבל: בבקשה, הצעת חוק התקשורת.

<מרב תורג'מן: "הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס'" – אנחנו ניתן) – "הודעת התנתקות משירות כהודעת סירוב לקבל פרסומות), התשע"ז–2017 משום שסעיף 30א מגדיר מהי הודעת סירוב, לכן אנחנו משתמשים כבר בהגדרה שנמצאת בסעיף.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הערות?

איתן כבל: ברשות

איתן כבל: כם, אני רוצה רק לומר לפני שאנחנו עוברים להצבעה, שאני מבקש בכל זאת לגבי השאלות שעלו כאן, שאלות ניסוח ושאלות כותרת ולא כותרת.

<מרב תורג'מן: אנחנו נבחן.

איתן כבל: כולל מה שדוד שאל ואמר, כל הדברים האלה ייבחנו לקראת ההכנה לקריאה השנייה והשלישית.

איתן כבל: מקלב, רצית לומר משהו?

<מרב תורג'מן: ברשותך, גם אם יהיו לנו עוד איזשהם שינוי נוסח, שהם כמובן לא שינוי מהות.

איתן כבל: כן, בסדר גמור.

אורי מקלב: להודות לך.

אורי מקלב: אנחנו מודים לך, אדוני היושב-ראש.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון - הודעת התנתקות משירות כהודעת סירוב לקבל פרסומות), התשע"ה-2015, אושרה.

איתן כבל: ההצעה אושרה.

איתן כבל: תודה רבה.

<לאה ורון: אסף וסרצוג רכז תקשורת ותיירות באגף התקציבים באוצר מוסר כי אין עלות תקציבית לשתי הצעות החוק.

<לאה ורון: להצעת החוק שמוזגה.

דוד ביטן: אין עלות?

דוד ביטן: ההפך, יש רק חיסכון, שהם לא צריכים לשלוח לי פרסומת.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: הישיבה נעולה.