ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 649, 2017-02-20 10:00

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אנחנו מתחילים בהצעת חוק ניירות ערך (שינוי מבנה הבורסה)(תיקון מס' 60).

משה גפני: אני עובר להצבעות, אלא אם כן אתה רוצה לדבר.

אמיר אוחנה: אני אדבר בקצרה וד"ר ז'בוטינסקי שהיא מומחית לרגולציה תשלים.

אמיר אוחנה: אדוני, אני קצת מודאג מהמהלך המתגבש, בעיקר ביחס לבעלות של הבנקים על הבורסה, ואסביר.

אמיר אוחנה: באופן עקרוני, כך בעולם, הבורסה אמורה להוות אלטרנטיבה לבנקים.

אמיר אוחנה: רוצה בעל חברה רוצה לגייס כסף לחברה, למפעל, ולכל דבר אחר, יש לו שתי אלטרנטיבות: אחת, ללכת לבנק ולבקש הלוואה.

אמיר אוחנה: השנייה, ללכת לבורסה ולגייס מהציבור.

אמיר אוחנה: אם הבנקים שולטים על הבורסה, ובוודאי הרווחים הגדולים שלהם מהאלטרנטיבה הראשונה, אז הם יעלו את העמלות על הבורסה או את היכולת לגייס כספים או את הבירוקרטיה שנלווית להליך ההנפקה, וכך נמצא את עצמנו שלבנקים אין תחרות.

אמיר אוחנה: אדוני, בעולם ידוע שהיכן שהבנקים חזקים אז הבורסה חלשה, והיכן שהבורסה חזקה הבנקים חלשים.

אמיר אוחנה: יש איזה מאזן, יש איזון, בין השניים.

אמיר אוחנה: פה ,לצערי, אדוני, לפי מה שמסתמן, אנחנו פוגעים בתחרות, פוגעים ביכולת של הבורסה להיות תחרותית.

אמיר אוחנה: כולנו רוצים בכך שהבורסה תהיה קלה יותר, נוחה יותר, לתפעול ושחברות יבואו להנפיק בבורסה, בוודא חברות ישראליות ולא לחו"ל.

אמיר אוחנה: ד"ר הדר ז'בוטינסקי היא מומחית לרגולציה ואני אשמח אם תאפשר לה.

משה גפני: אני אאפשר לה, אבל בקצרה.

משה גפני: ד"ר הדר ז'בוטינסקי, בבקשה.

<הדר ז'בוטינסקי: תודה רבה, כבוד הרב.

<הדר ז'בוטינסקי: שלום לכולם.

<הדר ז'בוטינסקי: אני דוקטור למשפט וכלכלה, אני פוסט דוקטורנטית בפקולטה למשפטים בירושלים.

<הדר ז'בוטינסקי: באתי גם מהפרקטיקה.

<הדר ז'בוטינסקי: הייתי בעבר ראש תחום רגולציה של בנק לאומי, ועבדתי אחרי זה ב-HSBC אז אני מכירה גם את הפרקטיקה.

<הדר ז'בוטינסקי: מעבר למה שחבר הכנסת אמיר אוחנה אמר שזה נכון, שבעולם הולכים לכיוון של הפרדה בין בעלות לחברות כי אז מי שהבעלים - ואגב, בעולם הבעלים בדרך כלל זה חברות טכנולוגיות גדולות שיש להן פלטפורמה לנהל בורסה, הם הבעלים, והחברים הם הבורסות והבנקים וכל הברוקרים בשוק ההון - ואז לבעלים יש באמת אינטרס להכניס עוד חברי בורסה ולייצר תחרות בין חברי הבורסה שקיימים בבורסה.

<הדר ז'בוטינסקי: אבל מעבר לעובדה הזו אני רוצה להגיד לכם, חברי הכנסת היקרים, שהבורסה כיום ונכסי הבורסה שייכים לציבור, זה נכסים של המדינה.

<הדר ז'בוטינסקי: אני לא מכירה עוד חברה ציבורית או פרטית בשוק שלגביה כתוב בחוק ניירות ערך ששר האוצר רשאי להחליט מה ייעשה בנכסיה בפירוק או שאפשר להגביל את חלוקת הרווחים שלה לבעלים בחוק עד שלא תוקם בורסה נוספת.

<הדר ז'בוטינסקי: בעצם מדובר פה על נכסי ציבור שלוקחים אותם ומחלקים אותם במתנה לגופים הכי חזקים במשק ומשמרים פה את המונופול שלהם.

<הדר ז'בוטינסקי: זה לא הגיוני.

<הדר ז'בוטינסקי: גם אם תגידו: בסדר, בהקמה של הבורסה הקימו את ארבעה הבנקים ושני ברוקרים וכנראה שמו איזשהו סכום על הקמת הבורסה, הם צריכים לקבל את ההשקעה שלהם בחזרה, אין חולק, פלוס תשואה יפה.

<הדר ז'בוטינסקי: אבל היום חברים, בבורסה 22 חברי בורסה.

<הדר ז'בוטינסקי: זאת אומרת, גם מי שלא שם כסף מקבל במתנה נכס שהוא נכס תשתיתי שיש בו רווחים כלואים שכיום לפי מאזן הבורסה עומדים על חצי מיליארד ואחרי הנפקה כנראה יגיעו ל-2 מיליארד.

<הדר ז'בוטינסקי: רק תחשבו מה אתם יכולים לעשות בחינוך, בבריאות ובתקצוב לעניים ולאנשים שהכי צריכים את הכסף הזה עם 2 מיליארד שקלים.

משה גפני: ולכן, מה את מציעה?

<הדר ז'בוטינסקי: אני מציעה שיירשם בחוק הזה שמי שהוא חבר בורסה לא יכול להיות בעלים - צריך להוסיף בהגדרה: בעלים - מי שאינו מחזיק מניות בבורסה ואינו חבר בה - ושרוב הסעיפים בסעיף 40 שיתבטלו, ובמקום זה שייכתב שהבורסה תימכר במכרז ושהנכסים שכלואים בה יעברו לקופת המדינה.

<הדר ז'בוטינסקי: זה לא ייתכן שהגופים הכי חזקים במשק יקבלו במתנה נכסים של הציבור, שהציבור מימן אותם, אגב.

משה גפני: תודה רבה.

אמיר אוחנה: אני רק אציין, אדוני, שהגשתי הסתייגות ברוח הדברים הללו.

משה גפני: בסדר, תודה.

משה גפני: שרן השכל, בבקשה.

שרן השכל: קודם כל, אני רוצה להצטרף לדבריהם של חבריי אמיר אוחנה והדר ז'בוטינסקי.

שרן השכל: בדיוק ניסינו לדבר על זה גם עם מנכ"ל האוצר.

שרן השכל: באמת גם אני הוספתי הסתייגות יחד עם אמיר אוחנה ואנחנו מבקשים שהן יירשמו.

שרן השכל: הן נוגעות לבעלות הצולבת הזו - שהחברים לא יוכלו להיות גם הבעלים של הבורסה ושיבחרו או זה או זה.

שרן השכל: מדינת ישראל היא מדינה קטנה בשביל שיהיו פה כמה בורסות או כדי שתהיה תחרות.

שרן השכל: לכן, אנחנו צריכים לוודא שהאחת שיש לנו פועלת כמו שצריך, שהיא מהווה תחרות, אם זה לבנקים או לגופי מימון אחרים.

שרן השכל: אני בטוחה שזה מה שהאוצר רוצה.

שרן השכל: האוצר כל השנתיים האחרונות עובד רק על זה, על יצירת תחרות בשוק הבנקים.

שרן השכל: כמו למשל, ההפרדה בין כרטיסי האשראי לבין הבנקים.

שרן השכל: זה בדיוק אותו דבר.

שרן השכל: לכן, יש צורך הכרחי להפריד.

שרן השכל: מי שרוצה להיות בעלים - שישלם על הבעלות הזו, ומי שרוצה להיות חבר – שיהיה חבר.

שרן השכל: זה לא מועדון סגור, וצריך גם שם ליצור עוד תחרות ולהכניס עוד אנשים.

שרן השכל: לכן, אני מבקשת מהייעוץ המשפטי שגם כן יירשמו ההסתייגויות שלי ושל אמיר יחד לנושא הזה בקשר לבעלות הצולבת, ולבקש לדון בזה.

<שי באב"ד: אני רוצה להתייחס שניה.

<שי באב"ד: המצב היום הוא שאתה יכול להיות גם בעלים וגם חבר.

<שי באב"ד: זה המצב הנוכחי, ולכן אתה יכול להחזיק 10%, 12% או 15%, ואתה יכול להיות גם חבר.

שרן השכל: אבל הבעלים היום הם המדינה, לא?

<שי באב"ד: לא, הבעלים היום הם לא המדינה.

<שי באב"ד: היום הבעלים הם הבנקים ב-70% ובתי השקעות.

שרן השכל: הם בעצם החברים.

<שי באב"ד: לא, הם הבעלים.

<שי באב"ד: אין הפרדה.

<שי באב"ד: ההפרדה שהחוק מייצר אומרת שאם אתה רוצה להיות חבר אתה לא יכול להיות בעל עניין בבורסה.

<שי באב"ד: זאת אומרת, אתה לא יכול להחזיק מעל 5% שזה בעל עניין.

<שי באב"ד: אתה יכול להחזיק עד 4.99, וזה בדיוק ההפרדה שנועדה לעשות לעומת המצב כיום.

<שי באב"ד: במצב כיום אתה יכול להיות בעלים וחבר, ולהחזיק גם בבעלים.

<שי באב"ד: אין הגבלה להחזיק עם 30% היום, אין הגבלה.

<שי באב"ד: היום אחרי החוק הם יחד במקסימום יוכלו להיות 35%.

<שי באב"ד: זה המקסימום אחרי שנעביר את החקיקה.

<שי באב"ד: כיום הם על 70%, והיום הם גם בעלי עניין.

<נילי אבן חן: הם לא 70%.

<נילי אבן חן: מה פתאום?

<שי באב"ד: היום 60 וכמה?

<שי באב"ד: כמה הם היום?

<נילי אבן חן: היום הם שבעה מתוך 22.

<שמואל האוזר: היום הם מחזיקים 70% בהון לפי מה שהם - - -

<נילי אבן חן: אל תטעו, אחרי הרפורמה.

<נילי אבן חן: הם לא מחזיקים 70%.

<שמואל האוזר: היום הם מחזיקים לפי החלוקה 71% בהון, בדיוק מה שהם מחזיקים.

<שמואל האוזר: מה שיהיה למחרת עם קבלת החוק, מורדמות להם זכויות ההצבעה וההון בכל מה שמעל 5%.

<שמואל האוזר: זאת אומרת, זה יורד ל-35% - 36%.

שרן השכל: כל 22 החברים היום בבורסה ביחד לא יחזיקו יותר מ-30%?

<שי באב"ד: לא, הבנקים.

משה גפני: גברתי, בקצרה.

<נילי אבן חן: המצב היום שהבנקים הם 7 מתוך 22.

<נילי אבן חן: רק אחרי שהרפורמה תעבור ב-day one יהיה להם 70% שהם צריכים לרדת מהם.

<נילי אבן חן: אבל זה לא נכון להגיד שהיום יש להם 70%, אין להם.

<נילי אבן חן: היום במצב החוקי היום אין להם מניות בכלל כיוון שלבורסה אין מניות.

<שמואל האוזר: זה לא נכון.

משה גפני: שמוליק, אני מבקש.

משה גפני: זהו, יש לך עוד משהו?

<נילי אבן חן: לא.

משה גפני: אני לא מסכים לדבר הזה.

משה גפני: אנחנו מנהלים כאן הרבה מאוד דיונים שעות ארוכות, ופתאום הכול מתחיל מחדש.

משה גפני: כל הדברים האלה עלו.

משה גפני: המציאות הזו שמישהו בא ומפעיל את חברי הכנסת שבאים חדש לעניין הזה, אני מכבד את זה.

משה גפני: אבל אני מבקש להעלות את זה למליאה, לא להביא את זה לוועדה.

משה גפני: אם להביא את זה לוועדה אז אני אבקש לגייס את הקואליציה שיצביעו נגד.

משה גפני: ואם לא יבואו להצביע, אני לא מצביע על החוק.

משה גפני: מה זה הדבר הזה?

משה גפני: אנחנו מדברים על זה כל הזמן.

משה גפני: הנושא עלה, ניתנו תשובות.

משה גפני: אז אני לא אומר, במליאה פתוח להביא את זה ולשכנע את האנשים ואני כבר לא בעל הבית.

משה גפני: אבל כאן לא יכול להיות דבר כזה.

משה גפני: כל רגע מגיע משהו אחר?

משה גפני: אני מבקש לדעת, שי, לגבי הנושא של המיסוי על הבורסה.

משה גפני: אני העליתי את העניין הזה שאת המס יסף צריך לבטל.

משה גפני: אם רוצים לחזק את הבורסה צריך להוריד את המס הזה.

<שי באב"ד: יש לנו הצעה אחרת ואסביר למה מס היסף הוא בעייתי.

<שי באב"ד: היום מס היסף הוא - - - בצורה רוחבית כמדיניות ממשלה.

<שי באב"ד: פעם אחת, לצמצם את הפערים.

<שי באב"ד: מדובר רק על אנשים שמרוויחים מעל 640,000 שקל ומעלה.

משה גפני: רגע, אולי אני אסביר כדי שלא ייצא שכאילו אני דואג לעשירים ואתה לא.

משה גפני: תן לי רגע להסביר.

משה גפני: אנחנו עוסקים בנושא שינוי מבנה הבורסה.

משה גפני: בבורסה מתנהלים בעיקר אנשים עשירים, אנשים עניים לא מתנהלים בבורסה.

משה גפני: עליהם אנחנו דנים.

משה גפני: אנחנו חוששים שמצבה של הבורסה בישראל הולך ונעשה רע.

משה גפני: אני לא רוצה להגיד קריסה.

משה גפני: לכן, אתם - הממשלה - הגשתם את החוק הזה של שינוי מבנה הבורסה.

משה גפני: היעד הוא חיזוק הבורסה.

משה גפני: לבוא ולהגיד שמס יסף ניתן רק לאנשים עשירים - זה נכון.

משה גפני: אני הבאתי את זה והצבענו על זה.

משה גפני: כולנו תמכנו בעניין הזה שהבאתם.

משה גפני: בבורסה אנחנו מדברים על האנשים האלה .

משה גפני: אם יהיה כאן מיסוי נוסף ומסים בסדר גודל שעליהם אנחנו מדברים, האנשים האלה יעברו את תל-אביב וילכו למקומות אחרים: לאירופה, לארצות הברית, ולמקומות אחרים.

משה גפני: הורדת מס היסף במקרה של הבורסה תתרום לעניין הזה שהבורסה לא תיפול.

<שי באב"ד: אדוני הסביר מצוין ואני אסביר איפה הבעיה הקטנה שיש פה.

<שי באב"ד: אנחנו כמדיניות לא יכולים לעשות הפרדה בין מס יסף על שוק העבודה לבין מס יסף על שוק ההון.

<שי באב"ד: כי מה אנחנו נגיד?

<שי באב"ד: ואני מקבל את כל הטענות של אדוני שאומר שזה של העשירים, והעשירים בכל מקרה נמצאים בבורסה.

<שי באב"ד: אבל מה אני בא אז ואומר כמדיניות ממשלה?

<שי באב"ד: מי שמייצר את ההון שלו עבודה, יש לו תעשייה, יש לו מפעלים, הוא ישלם מס יסף למרות שהוא עשיר.

<שי באב"ד: אני רוצה שהוא ישקיע בתעשייה בישראל ושהוא יעודד את העבודה ואת המפעלים.

<שי באב"ד: הוא ישלם מס יסף, אבל אותו אחד שמשקיע את הכספים שלו בבורסה, ובעצם סתם משקיע בהון ולא מייצר מקומות עבודה בהכרח ולא מייצר תעשייה או לא מייצר יצוא, הוא לא.

<שי באב"ד: את ההפרדה הזו מאוד מאוד מאוד קשה לנו לעשות גם ברמת מדיניות כי אנחנו חושבים שזה לא נכון.

<שי באב"ד: אם כבר היינו מתחילים בפטור זה לא בפטור ממס יסף על שוק ההון אלא זה על שוק העבודה כי זה השוק היצרני יותר – פעם אחת.

<שי באב"ד: פעם שנייה – אנחנו לא יודעים לעשות דיפרנציאציה בין שני השווקים האלה.

<שי באב"ד: כשמדובר במס יסף אנחנו שמים את אותה מדיניות.

<שי באב"ד: אבל אני לא אשיב את אדוני ריק ולא אבוא ריקם ואני אגיד מה כן אנחנו מציעים שכן יכול להיות ספציפי ואין לו השלכות רוחב.

<שי באב"ד: אנחנו מציעים את שלושת הדברים הבאים: פעם ראשונה - היום בבורסה מי שצריך להגיש דוח זה כל אחד שסוחר מלמעלה מ-800,000 שקל.

<שי באב"ד: זאת אומרת, מעל 800,000 שקל אתה צריך להגיש דוח שנתי.

<שי באב"ד: לאותם עשירים הדבר הזה מרחיק אותם מהבורסה כי אף אחד לא כל כך רוצה להגיש את הדוח השנתי הזה, לא רוצה להיכנס להגשת הדוחות.

<שי באב"ד: אנחנו יחד עם מנהל רשות המסים נעלה את הסכום הזה ל-2.5 מיליון ועל ידי זה ניתן הקלה משמעותית.

משה גפני: כל הזמן דוחות ודוחות ומקוונים.

<שי באב"ד: לא, אז אנחנו נוריד את הדוח - זה העניין.

<שי באב"ד: היום הוא צריך להגיש דוח על מעל 800,000.

<שי באב"ד: נעלה את זה ל-2.5 מיליון.

<שי באב"ד: פעם שנייה - היום הוצאות הנפקה רק לתעשייה מוכרות לצורכי מס.

<שי באב"ד: אם אתה לא חברה תעשייתית, חברה הונית או חברה פיננסית, הוצאות ההנפקה שלך לא מוכרות.

<שי באב"ד: לפעמים הוצאות ההנפקה יכולות להגיע לבין 3%, 4%, ולפעמים גם יותר, ל-7%, מסך ההנפקה.

<שי באב"ד: גם כאן נוציא חוזר שיגיד לכלל החברות במשק הוצאות ההנפקה יהיו מנוכות לצורכי מס.

<שי באב"ד: זאת אומרת, יהיה אפשר להכיר בהם לצורכי מס.

משה גפני: מה זה "חוזר"?

משה גפני: זה לא בחוק.

<שי באב"ד: לא.

<שי באב"ד: לדעתי, זה צריך - - -

<נירית איבי: אנחנו מתחיי- - , זה צו שעה.

משה גפני: אני מציע שאת החוזר הזה תוציאו יחד עם הפטקא.

<שי באב"ד: הנושא של הוצאות - אני לא בטוח שזה חוזר או חקיקה.

<שי באב"ד: אני צריך לבדוק את זה.

<שי באב"ד: אני לא בטוח שזה לא חקיקה.

<נירית איבי: זה חוזר, זה צו שעה.

<שי באב"ד: הנושא השלישי זה כל הנושא של האכיפה המינהלית שזה כבר שרת המשפטים הודיעה בממשלה, וגם לזה נפעל, לייצר מצב שבו ניתן יהיה לבטח, לייצר ביטוח פרטי, לכל הנושא של אכיפה מינהלית.

<קריאה: שיפוי גם באכיפה מינהלית?

<נירית איבי: אנחנו נבחן את זה.

<נירית איבי: משרד המשפטים צריך לתת לזה תשובות.

משה גפני: לא הבנתי את השאלה.

<קריאה: השאלה אם - - -

משה גפני: אבל לא הרשיתי לך לשאול.

משה גפני: אני לא בשאלות, אני עדיין ב"עבדים היינו".

משה גפני: שאלות תשאלו ב"מה נשתנה".

משה גפני: אני רוצה להוריד את מס היסף.

<שי באב"ד: אדוני היושב-ראש, אנחנו נותנים הקלות שהן ספציפיות לבורסה שאין להן השלכות רוחב שמקלות על אותו קהל.

משה גפני: אבל אתה עושה את זה רק על הבורסה.

<שי באב"ד: לא, אני לא יכול.

<שי באב"ד: אם אני עושה את זה רק על הבורסה אני ואומר לכל אותם תעשיינים ולכל שוק העבודה: תקשיבו, אני לא מעודד עבודה, אני מעודד הון.

<שי באב"ד: זה בכלל שאלת מדיניות של ממשלה.

<שי באב"ד: אותו עשיר שיכול להיות לו תעשייה מאוד גדולה, בתעשייה הוא ישלם מס יסף.

<שי באב"ד: שם הוא יבוא ויגיד לי: אני מייצר מקומות עבודה, אני מייצר ייצוא למדינת ישראל, אני מגדיל את התל"ג, אבל אני משלם מס יסף.

<שי באב"ד: אבל אותו אחד שמשחק בבורסה ומרוויח במקרה, במזל, הוא לא צריך לשלם מס יסף.

<שי באב"ד: זה אמירה מאוד קשה.

<שי באב"ד: זה מדיניות שאנחנו לא יכולים לשדר.

<שי באב"ד: אם אנחנו רוצים לעשות דיון על הפחתת מס יסף גורפת, זה דיון בפני עצמו.

משה גפני: לא, לא.

<שי באב"ד: לא, לא, אני אומר.

<שי באב"ד: יכול לעשות כזה דיון, אבל זה דיון בפני עצמו.

<שי באב"ד: אבל לעשות את הדיפרנציאציה בין שוק העבודה לבין שוק ההון ועם מס היסף, זה משהו מאוד מאוד בעייתי.

<שי באב"ד: זה גם נוגד את הרציונל.

<שי באב"ד: אין לנו גם הצדקה לבוא ברמת המדיניות של המשרד ולהסביר למה על הבורסה אנחנו מוכנים להקל, אבל על אותו עשיר שיכול בפעם השנייה להחזיק תעשייה או להחזיק בשוק העבודה, שם הוא כן צריך לשלם מס יסף.

<שי באב"ד: זה מאוד בעייתי.

<שי באב"ד: לכן, אני אומר שאנחנו באנו עם ההקלות.

משה גפני: בסדר, להקלות אין להן משמעות.

<שי באב"ד: למה אין להם משמעות?

משה גפני: אנשים אוהבים להיפגש עם משה אשר, למה לא לדבר?

<שי באב"ד: אבל ההכרה לצורכי מס של הוצאות הנפקה, העלאת דוח שנתי ל-2.5 מיליון, והנושא של אכיפה מינהלית, אני חושב שיגיד לך גם שמוליק, שלושת הנושאים האלה הם מאוד מקלים על אותם אנשים שרוצים לסחור בבורסה שהיום הדברים האלה הם בירוקרטיה שמקשה עליהם.

משה גפני: אייל, ביקשנו להוריד את הנושא של שר האוצר מארבעה מקומות.

משה גפני: מה עם זה?

<אייל לב ארי: ביקשת שנשב עם משרד האוצר אחרי הדיון הקודם.

<אייל לב ארי: מדובר בהגדרה "נותן היתר".

<אייל לב ארי: לגבי היתר החזקה - ביקשת שנעשה גם התאמות דומות ככל האפשר לרשות שוק ההון.

<אייל לב ארי: בנושא של נותן ההיתר היתה הסכמה שהשר יורד.

<שי באב"ד: מי הסכים שהשר יורד?

<קריאה: אני, אני.

<אייל לב ארי: אם אני אומר, זו היתה הסכמה עם משרד האוצר, אדוני המנכ"ל.

משה גפני: לא חשוב, אפשר לחזור מההסכמות.

<אייל לב ארי: לכן, יש תיקון מקביל בסעיף 45ז רבתי - - -

<שי באב"ד: לעניין היתר החזקה – בסדר.

<שי באב"ד: אבל לעניין היתר שליטה – אין הסכמה.

<שי באב"ד: זה נכון?

<קריאה: - - -

<שי באב"ד: אה, בסדר.

<שי באב"ד: אז אנחנו בסדר.

משה גפני: אני ביקשתי, היה נראה לי לא שוויוני ולא מידתי.

משה גפני: אנחנו עשינו חוק של רשות שוק ההון לפני זמן קצר, לא ארוך.

משה גפני: באגף שוק ההון נקבעו הכללים מה האגף מוסמך לעשות ומה הוא לא מוסמך.

משה גפני: ביקשתי שכאן יהיה אותו דבר.

משה גפני: מדובר על הרשות לניירות ערך ויש לה את הסמכות כמו באגף שוק ההון, לעצור דברים, להביע עמדה.

משה גפני: לכן, לא צריך את שר האוצר.

משה גפני: זה גם נראה לא טוב.

<שי באב"ד: אדוני, רק עם הסתייגות אחת לזה.

<שי באב"ד: בניגוד לזה שחברות ביטוח אין רק אחת בישראל, ויש מספר, בפלטפורמה של בורסה כרגע יש רק אחת בישראל.

משה גפני: אז להיפך, אז מה אתה רוצה להגיד בזה?

משה גפני: שהגוף המקצועי לא יהיה זה שאחראי?

משה גפני: מי אתה רוצה שיהיה?

<שי באב"ד: לא, הגוף המקצועי הוא בוודאי שהוא אחראי.

<שי באב"ד: אבל כמו שעשינו בנושא של ועדת שטרום שעברה שנתנו סמכויות לשר האוצר בנושא התחרות למרות שבנק ישראל הוא הגוף האמון ברמה המקצועית, גם כאן כדי להקל על הרשות לפעמים מהלחץ המאוד מאוד גדול - - -

משה גפני: מה, למשל?

משה גפני: תן לי דוגמה, לא הבנתי.

<שי באב"ד: מחר יופעלו לחצים, ירצו לתת, למרות שעל היתר שליטה, אני מבין, שיש הסכמה, אז אין - - -

משה גפני: עוד אין הסכמה על כלום.

משה גפני: מבחינתי, אין הסכמה על שום דבר.

<נירית איבי: הסכמנו שלא להסכים על היתר שליטה.

משה גפני: כן.

משה גפני: לא, אבל אם מדברים על הכול יחד, אז מדברים על הכול יחד.

משה גפני: אם מדברים על נקודה פה ונקודה שם, אתם בסוף לוקחים הכול.

<שי באב"ד: לא, אנחנו לא לוקחים הכול.

משה גפני: אני רוצה לדעת מקצועית מה שונה הרשות לניירות ערך מאגף שוק ההון.

<נירית איבי: אנחנו רואים את הבורסה כתשתית לאומית חיונית במדינת ישראל.

<נירית איבי: אין שום תשתית דומה, וגם המסלקה לצורך העניין שאנחנו ברשות שוק ההון סולקים מידע, פה אנחנו סולקים כסף.

<נירית איבי: יש פה הבדל מהותי גם על ההשלכות הרוחב שיש על אזרחי מדינת ישראל.

<נירית איבי: אם, למשל, והיה ואנחנו רואים שהבנקים, שיש פה חשש כבד מאוד מצד גם חברי הכנסת וגם הנוכחים פה, שהם פועלים ביחד או שהם עושים איזושהי פעילות שהיא מעלה חסמי כניסה, אנחנו רוצים ששר האוצר יסתכל לא רק על היבטי היציבות של רשות שוק ההון כמו הרשות לניירות ערך, וכמו המפקח על הבנקים, דרך אגב, צריך להסתכל על רמת היציבות.

<נירית איבי: פה בגלל שיש פה את אלמנט המסלקה, אנחנו רוצים שיהיה פה כמו במפקח על הבנקים את התחרות, ששר האוצר יבחן ויראה.

משה גפני: תחרות במה?

<נירית איבי: תחרות בין חברי הבורסה.

<נירית איבי: אני חושבת שהרשות לניירות ערך מסתכלת על יציבות המסלקה, ובצדק, כמו שהמפקח על הבנקים מסתכל על יציבות המערכת הפיננסית.

<אייל לב ארי: לא רק, אמורים לשקול את שני השיקולים.

<נירית איבי: ראוי, גם הבנקים ראוי.

<שי באב"ד: ראוי, אבל בפועל מה שקורה בבנקים, וזה בסדר כי ככה זה צריך להיות, זה שבנק ישראל בראש וראשונה אמון על היציבות הפיננסית, וכך הוא רואה את הדברים, ומשרד האוצר הוא זה שאמון יותר על התחרות במשק, וכך הוא רואה את הדברים.

<שי באב"ד: אנחנו לא סותרים האחד את השני, אנחנו יוצרים השלמה אחד עם השני.

<שי באב"ד: כך היה גם בוועדת שטרום.

<אייל לב ארי: - - - יש רגולטור אחד והוא אמור לשקול - - -

<שי באב"ד: אבל זה לא קורה בפועל, מה לעשות?

משה גפני: רק שאלה.

משה גפני: מה שאתם אומרים זה הלכה כמעט למשה מסיני, זה ברור.

<שי באב"ד: כמעט.

<שי באב"ד: אלה ואלה דברי אלוהים חיים.

משה גפני: כמעט, יש לי רק כמה שאלות פה ושם.

משה גפני: הרשות לניירות ערך היא גוף מקצועי ואנחנו מדברים על תחרות בבורסה ששר האוצר הוא איש פוליטי.

משה גפני: מה לו ולעניין הזה?

<שי באב"ד: ראשית, כשמדובר על שר האוצר לא מדובר על איש פוליטי.

משה גפני: אלא על מי מדובר?

<שי באב"ד: מדובר כמובן על משרד האוצר, כמו שאתה יודע.

משה גפני: משרד האוצר לא פוליטי – לא משנה.

משה גפני: אבל תראו מה שאתם עושים.

משה גפני: אתם לוקחים את הגוף שנקרא הרשות לניירות ערך, ואתם פשוט הופכים אותו - - - כלום.

<שי באב"ד: עשינו אותו דבר עם המפקח על הבנקים.

משה גפני: זה לא אותו דבר - - -

<שי באב"ד: רק במקום שמשיקולי תחרות, וזה היה השיקולים, נראה שנוצר מצב שבו התחרות יכולה להיפגע ולהימנע, לשר האוצר תהיה היכולת להתערב.

<שי באב"ד: במקרים האחרים שר האוצר לא מתערב.

<שי באב"ד: ככה גם ברפורמה שעשינו בבנקים וככה ביתר המקרים.

<שי באב"ד: אנחנו חס וחלילה לא הולכים לפגוע בסמכויות של - - -

משה גפני: אבל זה כן פוגע.

<שי באב"ד: לא, זה לא פוגע בסמכויות שלו.

<שי באב"ד: זה בא ואומר שבמקום שבו שר האוצר ראה ומצא שאינטרס התחרות יכול להיפגע, הוא יכול להפעיל את השיקולים האלה.

<שי באב"ד: הגוף המקצועי ביותר - - -

משה גפני: איך התחרות יכולה להיפגע?

משה גפני: יושב שם גוף מקצועי עם אנשי מקצוע שהתפקיד שלהם שתהיה תחרות ושיהיה כל הדבר הזה.

משה גפני: כן, בבקשה.

מנואל טרכטנברג: אתם מדברים על סעיף 45ז, כן?

משה גפני: זה דוגמה, ויש שישה כאלה.

מנואל טרכטנברג: פה כתוב: "לא יחזיק אדם חמישה אחוזים..., שר האוצר רשאי מטעמים מיוחדים לקבוע תנאים נוספים למתן היתרים כאמור.

מנואל טרכטנברג: ".

<אייל לב ארי: זה דומה למה שקיים היום בסעיף של היתר ההחזקה ברשות שוק ההון.

<אייל לב ארי: בהיתר שליטה אין דברים דומים, למיטב זכרוני.

מנואל טרכטנברג: מה שמדאיג אותי זה טעמים מיוחדים בלא שיש כל התייחסות למה זה טעמים מיוחדים, אלא אם כן יש במקום אחר.

מנואל טרכטנברג: הדבר השני, שזה ללא אפשרות פיקוח, נניח, מצד ועדת הכספים.

מנואל טרכטנברג: כלומר, אני בעד שיהיה איזשהו פתח להתערבות, אבל לא יכול להיות open end.

מנואל טרכטנברג: אתה יודע, טעמים מיוחדים זה אמורפי.

<שי באב"ד: אין לי בעיה, להיפך.

<שי באב"ד: אין לי בעיה שהשר יתערב באישור ועדת כספים כדי שהוועדה גם כן תוכל לראות את השיקולים המיוחדים.

מנואל טרכטנברג: ואז צריך לפרט את זה.

<נירית איבי: אבל בכל מקום שזה בכחול.

<נירית איבי: על-פי הכחול איפה שהשר יתערב, גם ועדת הכספים.

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: הוא דיבר על מקרה אחד.

משה גפני: תקרא עוד פעם את השישה.

מנואל טרכטנברג: אני קראתי עכשיו את סעיף 45ז שיש כאן אלמנט מאוד מאוד ברור - - -

משה גפני: תקרא את השישה.

<אייל לב ארי: בהגדרה "נותן ההיתר" - בכחול זה הרשות בהסכמת שר האוצר לגבי היתר החזקה.

<אייל לב ארי: לגבי היתר שליטה - זה שר האוצר לאחר התייעצות עם הרשות.

<אייל לב ארי: בסעיף 45א בתנאים למתן רישיון בורסה זה שר האוצר רשאי לאחר התייעצות עם הרשות.

<אייל לב ארי: הנושא הבא גם כן תנאים ברישיון בורסה - זה כרגע בכחול: שר האוצר רשאי בהתייעצות עם הרשות.

<אייל לב ארי: ביטול רישיון בורסה או התלייתו - גם שר האוצר בהתייעצות עם הרשות.

<אייל לב ארי: 45ז - גם נושא של החזקה, היתר שנתנה הרשות בהסכמת שר האוצר, זה בכחול.

<אייל לב ארי: יש לנו עוד מקום אחרון וזה הנושא של 50א, נושא המסלקה: שר האוצר רשאי לאחר התייעצות עם הרשות להעניק רישיון מסלקה לחברה שמתקיימים בה תנאים אלה.

משה גפני: רגע, הם לא מקשיבים.

משה גפני: הם מתייעצים.

משה גפני: מה עם כל השישה?

<נירית איבי: כל השישה.

משה גפני: מה כל השישה?

<שי באב"ד: אישור שר האוצר באישור הוועדה.

<אייל לב ארי: זה לא קיים ברשות שוק ההון, אדוני.

<אייל לב ארי: יש כאן פגיעה בעצמאות הרשות לניירות ערך אפילו בהשוואה לרשות שוק ההון.

<אייל לב ארי: כפי שהוסבר לאדוני, רצו להעלות את העצמאות של רשות שוק ההון, אבל לא ביד השנייה להפחית מהעצמאות של הרשות לניירות ערך.

<שי באב"ד: יש לך בעיה עם זה?

משה גפני: לא לו יש בעיה, לי יש בעיה.

משה גפני: הוא - מה יש לו בעיה?

משה גפני: אני המחוקק, הוא לא המחוקק.

<שי באב"ד: אבל הוא הרשות שאתה פה דואג שיש פה בעיה.

משה גפני: אני לא דואג לרשות, אני דואג לזה שתהיה חקיקה תקינה.

משה גפני: מה זה?

משה גפני: זה נראה כאילו אתם את הגוף המקצועי לא רוצים פה.

<שי באב"ד: לא, זה לא נכון.

משה גפני: אתם רוצים שר האוצר, אתם מוכנים ועדת הכספים, וזה מאוד מחמיא לי.

משה גפני: אבל זה לא נכון.

<אייל לב ארי: - - - כל המקומות - - - הרשות, מופיע שר האוצר.

<אייל לב ארי: מה שלא מופיע ברשות שוק ההון, מופיע אולי צ'ופצ'יקון קטן בנושא של תנאים מיוחדים - - -

<שי באב"ד: יש פשרה.

<שי באב"ד: כל מה שקשור למסלקה ולתנאי הרישיון שזה מהות התחרות, שם באישור של האוצר.

<שי באב"ד: ביתר הדברים אין לנו בעיה שזה יחזור לרשות.

משה גפני: אני לא שואל אותך, אתה לא צד בעניין.

משה גפני: אייל, מה אתה אומר?

<שי באב"ד: בסדר?

משה גפני: תיכף, רגע.

<שי באב"ד: באנו לפשרות, אנחנו באים בטוב היום.

<שי באב"ד: אדוני היושב-ראש, לא באים לריב.

משה גפני: בשבוע שעבר אני הייתי מפא"יניק, עכשיו אתה נהיה מפא"יניק.

<שי באב"ד: יש לנו אחרי זה פגישה חשובה מאוד עם שר האוצר.

<שי באב"ד: אני מכין את אדוני שיהיה רך.

משה גפני: דווקא אני לא הבעיה שם, שם אני נחמד דווקא.

<שי באב"ד: כן?

<שי באב"ד: אז הבעיה השנייה מטופלת גם.

<אייל לב ארי: הוסיפו, אז אני מבקש גם אם אפשר גם הודעה לוועדה.

<אייל לב ארי: שר האוצר לאחר התייעצות עם הרשות, בהודעה לוועדה, להעניק רישיון מסלקה.

משה גפני: זה כלום.

<שי באב"ד: אין בעיה.

<נירית איבי: אין בעיה, הודעה.

<שרה קנדלר: אייל, ב-50א רבתי?

<אייל לב ארי: כן.

<אייל לב ארי: בשאר הדברים נשארת רק הרשות.

<נירית איבי: לא.

<נירית איבי: בשאר הדברים המסלקה והרישיון נשאר כמו הכחול.

משה גפני: איזה רישיון?

<אייל לב ארי: לא, אנחנו הבנו פשרה רק על המסלקה.

<נירית איבי: לא, לא.

<שי באב"ד: לא, אמרתי רישיון ומסלקה.

משה גפני: לא אמרתם כך, אבל לא חשוב.

משה גפני: אבל אתם יכולים לחזור בכם, זה בסדר?

<שי באב"ד: אמרתי לפני רגע.

<שי באב"ד: אמרתי רישיון ומסלקה.

<שי באב"ד: אני אומנם לא - - -, אבל אני עדיין שולט במה אני אומר.

<נירית איבי: זה מה שהוא אמר.

<נירית איבי: הוא אמר רישיון ומסלקה – רישיון ומסלקה.

<שי באב"ד: ביתר הדברים אפשר - - -, היתר ההחזקה, היתר השליטה, ומה עוד יורד?

<שי באב"ד: היה עוד משהו שירד.

<נירית איבי: ואת ה-45ז של פרופ' טרכטנברג.

<אייל לב ארי: בואו נלך עכשיו דבר דבר איפה הוא נמצא ואיפה לא.

<שי באב"ד: אוקי.

<שי באב"ד: לעניין היתר החזקה – יורד.

<שי באב"ד: לעניין היתר השליטה – יורד.

משה גפני: מה יורד?

<שי באב"ד: שר אוצר.

משה גפני: יורד.

<שי באב"ד: כן, הולכים כמו שהיו"ר רוצה.

משה גפני: שלא תבינו אותי לא נכון, אני לא נגד שר האוצר ואני לא בעד הרשות לניירות ערך.

משה גפני: אני בעד חקיקה מקצועית ותקינה ונורמלית.

<שי באב"ד: אני יודע.

<שי באב"ד: לכן, אנחנו מתקנים כדי שאדוני היושב-ראש יהיה מרוצה מהחקיקה.

משה גפני: פתאום לוקחים גופים מקצועיים ומעבירים את זה לגוף פוליטי.

משה גפני: אומנם שר האוצר יש לו את האנשים שלו, אבל על זה נאמר בגמרא: "ערבא ערבא צריך".

משה גפני: הערב שלך צריך עוד ערב.

משה גפני: אבל זה התפקיד של הרשות לניירות ערך.

<שי באב"ד: נכון, אבל "ערבא ערבא צריך" בדיוק בגלל זה שאגף התקציבים, למשל, יהיה ערב לתחרות של הרשות לניירות ערך.

משה גפני: בסדר, אגף התקציבים יהיה ערב לתחרות של הרשות לניירות ערך.

משה גפני: אומנם אנחנו מתקרבים לחודש אדר, אבל עוד אין זמן לצחוק.

משה גפני: אגף התקציבים יהיה אחראי על הרשות לניירות ערך, על התחרות.

<נירית איבי: 45א - תנאים ושיקולים למתן רישיון בורסה, זה נשאר.

<נירית איבי: אני בעמוד 4.

<שי באב"ד: זה נשאר.

<אייל לב ארי: למה צריך להישאר?

<נירית איבי: עוד פעם, כל דבר שהוא ניתן למתן רישיון בורסה, אנחנו רואים את זה כחסם כניסה.

<נירית איבי: אנחנו רוצים לפתוח עוד בורסות בישראל.

<אייל לב ארי: אבל זה שיקולים של רגולציה לגמרי, פרופר רגולציה.

<שי באב"ד: זה לא רק שיקולים של זה, זה שיקולים תחרותיים ביותר.

<שי באב"ד: אם מחר אני רוצה שתיכנס פה בורסה של נאסד"ק לישראל, הבורסה לסייבר בבאר-שבע, ואני סתם זורק, זה לא רק שיקולי רגולציה.

<שי באב"ד: זה שיקולי תחרות, זה שיקולים מהותיים, זה שיקולי משק.

<שי באב"ד: אני חושב ששר האוצר כן יכול להתערב אם הוא רואה שכן יש חסמים.

<אייל לב ארי: אם אני זוכר נכון בחוק לקידום התחרות וצמצום הריכוזיות כל הנושא של שקילת שיקולי ריכוזיות כלל משקית ושיקולי תחרותיות ענפית בהקצאת זכויות, הושאר בידיהם של הרגולטורים בלבד.

<אייל לב ארי: השרים עצמם לא מופיעים שם בתור גורם מחליט או גורם - - - .

<אייל לב ארי: מופיע לי שם רק המאסדרים בעת שקילת השיקולים, אם אני זוכר נכון.

<שי באב"ד: לא.

<שי באב"ד: אני זוכר שבכל מקום שהיה חסמים מרכזיים אפשרנו לשר האוצר להתערב.

<אייל לב ארי: אם אני זוכר נכון, בחוק לקידום התחרות, צמצום הריכוזיות, לא מופיע שם שר האוצר מבחינת שקילת השיקולים האלה.

<אייל לב ארי: זה שיקולים פרופר של הרגולטור.

<שי באב"ד: שוב, מתן רישיון לבורסה חדשה בישראל זה לא שיקול רגולטורי רק - זה לא.

<שי באב"ד: זה גם שיקול תחרותי, מה לעשות?

<שי באב"ד: זה שיקול משקי.

<אייל לב ארי: בסדר.

<אייל לב ארי: בין היתר, שימו לב, לתיקון העקיף בסעיף 38, תיקון חוק לקידום התחרות, צמצום הריכוזיות, בדיוק התוספת לעניין אותם תחומים שלגביהם צריכים להישקל שיקולי ריכוזיות כלל משקית ותחרות ענפית, שם לא מופיע השר.

<אייל לב ארי: שם מופיעים, מבחינת הגורמים המקצועיים ששוקלים את זה, זה הרגולטורים בלבד.

<שי באב"ד: ידידי, פה במתן הרישיון אני לא מוכן לוותר.

<נירית איבי: גם ביטול רישיון - אותו דבר.

<אייל לב ארי: זה יוצר גם אנומליה מבחינת גורמים אחרים שלגביהם ניתנת - - -

<שי באב"ד: זה לא אנומליה.

<שי באב"ד: יש היום בורסה אחת במדינת ישראל.

<אייל לב ארי: זה אנומליה לעומת הבנקים, וזו אנומליה לעומת מבטחים וחברות מנהלות.

<שי באב"ד: לא, אבל זה לא אותו דבר.

<שי באב"ד: כמה חברות מבטחות יש לך היום?

<שי באב"ד: כמה בורסות יש לך היום בישראל?

<שי באב"ד: זה לא אותו דבר.

<שי באב"ד: השיקול התחרותי פה הוא הרבה הרבה יותר חזק מאשר קיים היום בחברות מבטחות.

<אייל לב ארי: אם אתם מדברים על חברות ביטוח, על חברות מנהלות, ההשפעה שלהן כבנקים והשפעה שלהן מבחינת הציבור היא הגדולה לאין שיעור.

משה גפני: בשלוש שאתם מבקשים יצטרכו אישור ועדת כספים כמו שאמרתם קודם.

משה גפני: מנו, אתה עוקב אחרי?

מנואל טרכטנברג: כן, וזה בסדר.

<שי באב"ד: מקובל.

<אייל לב ארי: בואו נעשה את זה מסודר, בואו נעבור דבר דבר.

<אייל לב ארי: נותן ההיתר - ירד.

משה גפני: מבחינת הרשות זה בסדר?

<שמואל האוזר: כן.

<אייל לב ארי: 45א - - -

<נירית איבי: 45א - זה נשאר אותו דבר, באישור הוועדה.

<אייל לב ארי: באישור הוועדה.

משה גפני: באישור הוועדה.

משה גפני: בסדר, אמרנו: שלוש, שלוש.

מנואל טרכטנברג: כן.

משה גפני: אז לא צריך להקריא.

משה גפני: זה בסדר.

<נירית איבי: תנאים לרישיון – אין בעיה, באישור הוועדה.

<אייל לב ארי: נשאר שר האוצר?

<נירית איבי: נשאר שר האוצר באישור הוועדה.

<נירית איבי: ביטול רישיון בורסה או התלייתו - נשאר שר האוצר באישור הוועדה.

<שגית אפיק: שלוש, שלוש.

<שגית אפיק: זה השלוש והיתר בלי שר האוצר.

<נירית איבי: לא, לא - מסלקה.

<נירית איבי: זה לא קשור למסלקה, זה הרישיון.

<נירית איבי: היתר שליטה - אין בעיה, כמו שכתוב היום.

<שגית אפיק: השר ירד.

<נירית איבי: השר ירד.

<נירית איבי: כל עניין המסלקה זה באישור שר האוצר, מה שסגרנו.

<שגית אפיק: זאת אומרת, שאת מורידה רק אחד.

<נירית איבי: למה?

<נירית איבי: הורדתי גם את היתר החזקה ושליטה בהגדרות.

<אייל לב ארי: זה משליך גם על היתר ההחזקה והשליטה בסעיף המהותי.

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: ירדנו עכשיו?

<שמואל האוזר: היתר החזקה לא, היתר שליטה.

<נירית איבי: לא.

<נירית איבי: חברים, תקשיבו.

<נירית איבי: יש - - -

<שי באב"ד: בשניהם אין.

<שמואל האוזר: בהיתר החזקה זה - - -

<שי באב"ד: גם בהיתר שליטה ירד.

<נירית איבי: היתר שליטה והיתר החזקה - -

<שי באב"ד: יהיה הרשות.

<נירית איבי: - - יהיה הרשות, וסעיף 45ז.

<נירית איבי: רישיון ומסלקה הם פשוט מחולקים להרבה.

<נירית איבי: יש סעיף לתנאים לרישיון, יש תנאים - - -

<שגית אפיק: זאת אומרת, זה יצא ארבע פעמים נשאר שר האוצר, פעמיים הוא ירד.

<שי באב"ד: אבל הכנסנו את הוועדה.

משה גפני: אבל היה שלוש שלוש.

<שגית אפיק: היא הוסיפה עוד אחד.

<שי באב"ד: היא לא הוסיפה, זה נשאר.

<נירית איבי: לא, אני לא הוספתי.

<נירית איבי: פשוט יש שני סעיפים לרישיון.

משה גפני: בכל הכבוד, הכחול מבחינתנו לא קיים.

<שי באב"ד: כל מה שקשור לרישיון במסלקה נשאר.

<שי באב"ד: מה שלא יורד והמה שנשאר הוא באישור ועדת כספים - זה הכול, ואנחנו - - - אישור ועדת כספים - - - של טרכטנברג.

<נירית איבי: בדיוק, מה שקשור לרישיון ומסלקה.

משה גפני: לא, השלישי צריך להוריד.

<שי באב"ד: אין לי.

<שי באב"ד: אבל זה ברישיון, מה?

משה גפני: רישיון, רישיון גם - - -

<שגית אפיק: אבל למה אתם צריכים ביטול רישיון?

<שגית אפיק: למה השר צריך לעסוק בזה?

<שגית אפיק: זה נושא סופר מקצועי, זה לא נושא - - -

משה גפני: למה צריך את זה?

<שי באב"ד: סליחה, זה לא מצמצם תחרות אם אני מבטל עכשיו רישיון למי שיכול לעסוק בבורסה ועכשיו אני סוגר לו אותה?

משה גפני: ומה נראה לך?

משה גפני: שמה תעשה הרשות?

<שי באב"ד: אני לא אמרתי שהרשות לא תהיה בסדר.

<שי באב"ד: גם המפקח על הבנקים הוא בסדר.

<שי באב"ד: אני רק אומר - - -

משה גפני: עוד הפעם המפקח על הבנקים.

משה גפני: תגיד אגף שוק ההון, שם יש אלף חברות ביטוח.

<שי באב"ד: יפה, וכמה בורסות יש?

משה גפני: אחד.

<שי באב"ד: יפה.

<שי באב"ד: לכן השיקול התחרותי פה הוא הרבה יותר משמעותי.

<שי באב"ד: נו, מה לעשות?

משה גפני: באמת זה המצב כאשר יש כל כך הרבה חברות ביטוח?

<שי באב"ד: איפה יש יותר תחרות?

<שי באב"ד: כשיש אחד או כשיש עשרים?

משה גפני: כשיש עשרים.

<שי באב"ד: יפה.

<שי באב"ד: אז אם יש עשרים חברות ביטוח ויש רק בורסה אחת, איפה אין תחרות?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: מה אבל - - -?

<שגית אפיק: בביטול רישיון, אדוני היושב-ראש, אי-אפשר לבוא עם זה לאישור הוועדה.

<שגית אפיק: זה הופך אותנו - - - , זה לא רציני.

<שגית אפיק: אני חושבת שגם השר לא מתאים לביטול רישיון, ומאותה סיבה גם הוועדה לא מתאימה לביטול רישיון.

<שגית אפיק: פשוט לא מתאים.

<שגית אפיק: אי-אפשר, יבואו אליך עם ביטול רישיון ספציפי.

<שגית אפיק: זה - - -

משה גפני: שי, ביטול רישיון.

<שי באב"ד: אדוני היושב-ראש, בסדר.

<נירית איבי: ביטול רישיון אנחנו נותנים, אבל את כל הסעיפים על המסלקה.

משה גפני: ביטול רישיון, אומרת היועצת המשפטית, לא מתאים לא ועדה ולא שר.

<נירית איבי: בסדר, אין בעיה.

<נירית איבי: מקבלים את חוות דעתה של היועצת.

<נירית איבי: אבל רק שיהיה ברור שכל תנאי המסלקה נשארים באישור שר האוצר.

<אייל לב ארי: "סעיף (א2) שר האוצר רשאי לאחר התייעצות או אישור באישור ועדת הכספים של הכנסת להעניק רישיון מסלקה לחברה שמתקיימים לגביה שניים אלה...", – זה על (א2), שם מופיע השר.

<נירית איבי: אני בעמוד 18 ב-(3)?

<אייל לב ארי: נכון, מספר (3).

<אייל לב ארי: אז זה (א2) – שם מופיע השר.

משה גפני: בסדר?

<שי באב"ד: ואידך זיל גמור.

משה גפני: מה עם מס היסף?

<שי באב"ד: שוק העבודה ישתנה אם אנחנו נשאל את זה בעוד חמש דקות?

משה גפני: בסדר, אני נכנע לשי באב"ד.

מנואל טרכטנברג: לא, אל תגיד - - -

<שי באב"ד: אדוני היושב-ראש, אתה לא נכנע אף פעם.

משה גפני: אייל ושגית, אני מבקש להניח הצעת חוק פרטית ואני אבקש להחתים את החברים שירצו לחתום על זה.

משה גפני: אני מבקש שלא תתנגדו.

משה גפני: אנחנו לא אוהבים לריב עם - - -

<שי באב"ד: רגע, אבל אם אתה רוצה להניח הצעת חוק כזו, תניח כללית.

<שי באב"ד: אל תעשה לי רק לשוק ההון.

משה גפני: רק על בורסה.

<שי באב"ד: לא, אבל אז אתה שובר את המדיניות.

<שי באב"ד: אתה רוצה להניח, - - -

<קריאה: ההבחנה בין המיסוי של שני הסקטורים קיימת ממילא.

<קריאה: מס רווח הון ומס הכנסה הם לא באותם שיעורים.

<קריאה: אני לא מבינה את הטיעון הזה באמת.

<שי באב"ד: נכון, אבל הרי מס יסף נועד רק אם לוקחים את כל ההון שלך והוא מעל 640 - - -.

<שי באב"ד: בעיניי זה לא משנה אם אתה שם את זה בתעשייה יצרנית או בבורסה.

משה גפני: שי, מה עוד אתה רוצה?

משה גפני: אתה רוצה שאני גם אכנע וגם שאתה זה?

<שי באב"ד: לא, חס וחלילה.

<שי באב"ד: אדוני לא נכנע לי לעולם.

משה גפני: נו, בסדר.

משה גפני: אני חושב אתה טועה בעניין הזה.

משה גפני: אני חושב שהעמדה הזו לא נכונה.

משה גפני: יש פעמים שהמדינה מקבלת החלטה בגלל מצבה של הבורסה, ואני לא חסיד של הבורסה.

משה גפני: אני אף פעם לא הייתי בבורסה, אני יודע שמדובר על אנשים עשירים.

משה גפני: אבל אתם באתם עם תוכנית של שינוי מבנה הבורסה מכיוון שמצבה של הבורסה במדינת ישראל הוא מצב קשה, ואנחנו רוצים להעלות אותה חזרה.

משה גפני: בסדר, אני אניח הצעת חוק.

<שי באב"ד: אני מציע שתציע.

<שי באב"ד: נראה איך עושים ככה שלא - - -.

<שי באב"ד: אין לי בעיה עם ההפחתה, יש לי בעיה עם השלכת הרוחב.

<שי באב"ד: נראה איך מונעים אותה.

משה גפני: בסדר, אני אניח הצעת חוק.

משה גפני: הוגשו כאן הסתייגויות וההסתייגויות האלה גם הוגשו קודם.

משה גפני: אני בכל מקרה אצביע על ההסתייגויות האלה.

משה גפני: הן יעלו למליאה אם הן לא יאושרו כאן.

משה גפני: זה כבר היה כאן בהצבעות וההסתייגויות האלה יהיו במליאה.

משה גפני: מי בעד ההסתייגויות?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

<אייל לב ארי: רק אקריא אותן.

<אייל לב ארי: ההסתייגויות הן של חברי הכנסת שרן השכל ואמיר אוחנה, מה שהוצג קודם.

<אייל לב ארי: ההסתייגויות הן זהות: אחרי סעיף 1(4) יבוא סעיף 1(4) א', זה בעצם ההגדרה: "בעלים של בורסה - מי שמחזיק מניות בבורסה ואינו חבר בה".

משה גפני: נצביע.

משה גפני: מי בעד?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: בעד ההסתייגות – מיעוט

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: לא התקבלה, עולה למליאה.

משה גפני: הלאה.

<אייל לב ארי: ההסתייגות השנייה זה סעיפים 40 (ג), (ד), (י"ב), (י"ח), (י"ט), (כ"א), יימחקו, ובמקומם יבוא סעיף 40ג': הבורסה בתל אביב תגבש מכרז ובו יוצעו למכירה הזכויות בבורסה.

<אייל לב ארי: הזוכה במכרז יהפוך לבעלים של הבורסה.

<אייל לב ארי: הרווחים הכלואים שיוותרו בקופת הבורסה יועברו לקופת האוצר.

משה גפני: מי בעד?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: בעד ההסתייגות – מיעוט

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: ההסתייגות לא התקבלה.

משה גפני: אני מצביע על החוק.

<אייל לב ארי: רגע, יש לנו כמה תיקונים: הראשון הוא בעמוד 14, סעיף 45יז - נושא החובה של פרסום עמלות מסחר וסליקה.

<אייל לב ארי: בסוף סעיף קטן (א) הבורסה שצריכה לפרסם באתר האינטרנט שלה את העמלות שגובים חברי המסלקה וכדו', שזה יהיה בפורמט בר השוואה.

<נירית איבי: לא רק את עמלות חברי המסלקה, אלא העמלות שהם גובים מהציבור.

<שרה קנדלר: יש הגדרה בסעיף.

<נירית איבי: בסדר, רק שזה יהיה ברור.

<אייל לב ארי: - - - ובכלל זה עמלות מסחר ועמלות סליקה וכל שינוי שלהן.

<אייל לב ארי: אני לא משנה את הנוסח.

<אייל לב ארי: אני רק בקיצור בא ואומר מה הסעיף אומר ומה התוספת.

<אייל לב ארי: סעיף קטן (ג) נושא הדיווח לוועדה.

<אייל לב ארי: הוועדה החליטה שהמפקח על הבנקים ידווח לוועדה אחת לשנה על גובה העמלות שנגבות לפי סעיף זה.

<אייל לב ארי: העניין הוא שיש גם חברי בורסה שאינם בנקים, ולגביהם המפקח על הבנקים אין לו סמכות.

<אייל לב ארי: קיבלנו הערה מבנק ישראל.

<אייל לב ארי: חשבנו שנכון שיהיה באמת גורם מדווח אחד לוועדה, לא שניים.

<אייל לב ארי: לא המפקח על הבנקים או הבורסה.

<אייל לב ארי: כיוון שכל המידע מגיע לבורסה נכון אם כך שהבורסה תגיש את הדיווח היא לוועדת הכספים לגבי העמלות שנגבות ו- - -

<נירית איבי: כיוון שמי שמפקח על העמלות הוא בנק ישראל, אני חושבת שראוי שבדיווח ישתתף בדיון בנק ישראל כי אחרת הדיון לא יהיה אפקטיבי אם תרצו להפחית אותו.

<נירית איבי: גם ההשוואה צריכה להיות השוואה בין-לאומית כי אחרת אם לא תדעו - - -

משה גפני: היא צודקת.

<אייל לב ארי: יש לי מה לומר לגבי ההשוואה הבין-לאומית.

<אייל לב ארי: אבל לגבי ההשתתפות - יש הבדל בין ההשתתפות לבין הדיווח.

<אייל דותן: בבורסה יש חברים שהם לא בנקים.

<נירית איבי: יש חברים שאינם בנקים.

<נירית איבי: אין בעיה, אני רק אומרת שאתם מפוקחים.

<אייל דותן: הדיווח יהיה רק על עמלות שהבנקים גובים?

<נירית איבי: לא, לא.

משה גפני: רגע, מי הדובר?

<אייל דותן: מאיגוד הבנקים.

<אייל דותן: חברי הבורסה זה לא רק בנקים.

<אייל דותן: יש חברי בורסה שהם לא בנקים.

<אייל דותן: צריך גורם שהוא לא ספציפי רק לבנקים.

<אייל דותן: אני לא מבין למה צריך להתמקח כאן רק - - -

<נירית איבי: אתה צודק במיליון אחוז, רק ההבדל בינך לבין הבנקים זה שאתה מפוקח והם לא.

<נירית איבי: אני רק אומרת שאם לוועדה יהיו איזשהן תלונות או בקשות ראוי שהמפקח על הבנקים יהיה נוכח בישיבה.

<אייל דותן: - - - את המפקח, אני בטוח שהוא יגיע.

<חן פליישר: זה ברור שאם המפקחת על הבנקים תוזמן, היא תגיע.

<נירית איבי: בסדר, אז זה נאמר בשבילם.

<נירית איבי: יו"ר הוועדה, אני חושבת שראוי שיהיה אישור המפקח על הבנקים, גם על מהימנות הפרטים שקיבל הבורסה ועל פרסום.

<נירית איבי: זה כן ייתן גושפנקא יותר רצינית לדיווח.

<שגית אפיק: חן, את רוצה לענות על זה?

<חן פליישר: ההנחה שלי היא שהדיווח של כל חברי הבורסה לבורסה הוא דיווח אמין.

<חן פליישר: לכן, אנחנו בסך הכול הערנו הערה שעל מנת שיהיה בפני הוועדה את כל המידע באופן גורף ובאופן אחיד גם.

<חן פליישר: זאת אומרת, הדיווח יהיה אחיד לכל חברי הבורסה.

<חן פליישר: אז נכון שהבורסה היא זו שממילא מקבלת את הדיווחים והיא גם תדווח לוועדת הכספים.

<חן פליישר: כמובן שאם הפיקוח על הבנקים יוזמן - - -

משה גפני: אבל אז טוען אייל שיהיו שני דיווחים: יהיה דיווח של הבורסה ו - - -

<חן פליישר: הטענה שלנו זה שבסעיף הספציפי הזה הכול צריך להיות מרוכז דרך הבורסה והיא תביא את המידע באופן אחיד על כל חברי הבורסה בפני ועדת הכספים.

<נירית איבי: אדוני היושב-ראש, אני רק חושבת שראוי שבנק ישראל ייתן את אישורו לדיווח.

מנואל טרכטנברג: זה נכון.

משה גפני: אבל היא אומרת שהיא מדווחת.

<שגית אפיק: אבל היא מבנק ישראל והיא לא - - -

<נירית איבי: אז היא לא רוצה לתת את האישור?

<נירית איבי: זה עניין אחר, זה בעיה אחרת.

מנואל טרכטנברג: המידע על העמלות שגובים הבנקים צריך לקבל את הגושפנקא של המפקח על הבנקים.

מנואל טרכטנברג: ואז מי שמעביר את זה זו יכולה להיות הבורסה.

מנואל טרכטנברג: אבל לא יכול להיות שהמפקח על הבנקים לא אשרר את המידע שמועבר.

<נירית איבי: אני חייבת לומר גם שהמפקחת לא התנגדה לזה בוועדה לגבי הבנקים.

<נירית איבי: כן, אבל רק לגבי הבנקים.

<נירית איבי: מדברים על הבנקים עכשיו.

<נילי אבן חן: זה גם מידע שאין לבורסה?

<קריאה: לא, הבורסה מקבלת את זה בדיווח.

<נילי אבן חן: - - - של הבנקים מול הלקוחות, זה מידע שאין לבורסה.

משה גפני: לא קיבלת רשות דיבור, עם כל הכבוד.

משה גפני: מה, את משרד המשפטים?

משה גפני: משרד האוצר?

משה גפני: בנקים?

משה גפני: מה את?

משה גפני: את נכנסת באמצע.

משה גפני: מנו, בבקשה.

מנואל טרכטנברג: ראוי שהבורסה תדווח לכאן באופן אחיד על כל העמלות.

מנואל טרכטנברג: אבל את המידע שנוגע לעמלות שהבנקים גובים, הבורסה צריכה לקבל את האשרור של המפקח על הבנקים על אמינות הנתונים, נקודה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אפשר לנסח את זה?

משה גפני: בסדר, אנחנו נצביע על זה ואייל ינסח את זה כפי שאמרת.

משה גפני: ומה לגבי החברים האחרים שמדווחים?

משה גפני: גם הם יקבלו אשרור של המפקח שלהם?

<נירית איבי: אין להם פיקוח על עמלות.

משה גפני: דרך אגב, הגיע הזמן שהאחרים גם כן יהפכו להיות משרד ממשלתי כי הכול מתפקד ככה בסדר.

משה גפני: הגיע הזמן.

<חן פליישר: רק להבהיר את החובה שרוצים להוסיף.

<חן פליישר: לאשרר באיזה מובן?

מנואל טרכטנברג: אמינות המידע.

<חן פליישר: כלומר, הבנקים יצטרכו לדווח גם לבורסה?

<חן פליישר: אנחנו ניזונים בגדול מהדיווחים, אלא אם כן יש סיבה לבדוק אותם.

<חן פליישר: אם זה אותו דיווח שפשוט נשלח פעם אלינו ופעם לבורסה, אז רק השאלה היא - - -

מנואל טרכטנברג: ההבדל הוא שלמפקח על הבנקים יש מעמד חוקי מול הבנקים באשר למידע שמועבר למפקח.

מנואל טרכטנברג: לכן, אם המפקח אומר: אישרתי את המידע הזה, זה המידע שאני מחשיב אותו לאמין, מבחינתנו, זה בסדר גמור.

משה גפני: חן, חבר הכנסת טרכטנברג צודק וגם את צודקת.

משה גפני: אני לא יודע מי ישלם פה את דמי התיווך, אבל גם את צודקת.

משה גפני: אבל את הגוף הכי אמין הקיים במדינת ישראל - - -

<שי באב"ד: אה, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: אני חוזר בי, לא לרשום את זה בפרוטוקול.

<שי באב"ד: תתחיל הפוך - לעניין ככה וככה.

משה גפני: זה מה שהלכתי להגיד.

משה גפני: אבל כך למדתי בכולל - קודם להגיד את החיובי.

משה גפני: המציאות היא שבסופו של דבר אם אנחנו רוצים לדעת את המידע הזה שעליו דיבר חבר הכנסת טרכטנברג, הגוף שצריך להגיד את זה זה בנק ישראל.

משה גפני: זה נכון, אין גוף אחר.

משה גפני: זה נכון שאת אומרת שמה שאני מקבלת, אני מקבלת מהבנקים.

משה גפני: אני לא יודעת להגיד במאה אחוז.

משה גפני: לא מבקשים ממך את המאה אחוז.

משה גפני: הלוואי והיינו מגיעים למאה אחוז.

משה גפני: מבקשים ממך את מה שאת יודעת ואת הכי יודעת, אין מישהו אחר שיודע יותר ממך, שתגידי את זה - זה מה שהוא אומר.

<חן פליישר: כי החשש שם שהדיווחים יהיו לא אמינים לבורסה?

<חן פליישר: אני שואלת.

משה גפני: כן, כן.

משה גפני: אנחנו רוצים לדעת.

<חן פליישר: אז כדאי שגם יתר חברי הבורסה - - -

משה גפני: נרשם בפרוטוקול שאין לכם בבנק ישראל את היכולת להגיע למאה אחוז אמינות, וזה בסדר בעניין הזה.

משה גפני: זה לא בסדר בדברים אחרים.

משה גפני: אבל בעניין הזה זה בסדר, ואת זה אנחנו מכניסים בחוק.

משה גפני: נכון, מנו?

מנואל טרכטנברג: בסדר גמור.

משה גפני: אוקי, הלאה.

<אייל לב ארי: הנקודה הבאה היא בעמוד 33 תיקון של סעיף 51 לגבי הדוחות.

<אייל לב ארי: אני מקריא את מה שהוחלט בוועדה בסעיף קטן (ג) לגבי תיקון סעיף 51: " במקום המילים "ולפי הפרטים" יבוא "לפי הפרטים ובדרך" ובסופו יבוא: הבורסה תמסור לרשות דוחות כספיים לא יאוחר משלושה חודשים מתום שנת הכספים.

<אייל לב ארי: הרשות רשאית לקבוע הוראות לעניין פרסומן לציבור של דוחות לפי סעיף קטן זה.

<אייל לב ארי: ".

<אייל לב ארי: בסעיף קטן (ד) בנושא המשקיף: "בסופו יבוא: אם סבר יושב-ראש הרשות שהבורסה מתנהלת באופן שפוגע בעניינו של ציבור המשקיעים.

<אייל לב ארי: ".

משה גפני: זה השוואה בין-לאומית.

משה גפני: למה בעייתי?

משה גפני: אני חושב שזה טוב, למה לא?

<אייל לב ארי: אסביר למה.

<אייל לב ארי: נכון, זה נשמט ואני אסביר.

<אייל לב ארי: נושא ההשוואה הבין-לאומית היא נקודה שעלתה גם בדיונים הקודמים.

<אייל לב ארי: השאלה אם הדבר הזה הוא גם מבחינת הבורסה או המפקח על הבנקים ישים.

<אייל לב ארי: אם בורסות אחרות מחוץ לישראל מנהלות כזה מעקב אז הם יוכלו לעקוב את זה באופן מרוכז מכתובת אחת.

<אייל לב ארי: אבל אם בורסות בחו"ל לא עוקבות אחרי עמלות של חברי בורסה ויצטרך בעצם המפקח על הבנקים או הבורסה ללכת לכל חברי הבורסה של בורסה בחו"ל, גם לקבל ממנה עמלות וגם השוואה - - -

מנואל טרכטנברג: זה לא הכוונה.

מנואל טרכטנברג: אפשר לנסח את זה אחרת.

מנואל טרכטנברג: אפשר להגיד אמות מידה בין-לאומיים או משהו כזה.

משה גפני: תנסח את זה.

מנואל טרכטנברג: הרי זה ברור שכל בורסה מתנהלת אחרת בעולם.

מנואל טרכטנברג: יש שונות.

מנואל טרכטנברג: הנקודה היא שאם קנה המידה הוא רק פנימי בתוך מדינת ישראל אין לך עם מי להשוות.

מנואל טרכטנברג: אין לך קנה מידה בגלל שיש בורסה אחת.

מנואל טרכטנברג: לכן, אתה חייב איזשהו קנה מידה חיצוני.

מנואל טרכטנברג: זה לא אומר שאתה צריך לאסוף על כל אחד מהם, אבל זה יכריח את מי שבא ומדווח להגיד: הנה, כך וכך קורה בעולם.

מנואל טרכטנברג: אנחנו חלק מה-OECD וזה גם כללים מחייבים.

מנואל טרכטנברג: אמרתי - אמות מידה.

משה גפני: בסדר.

<אייל לב ארי: לגבי הסעיף של המשקיף - רק תיקון קטן של נוסח.

<אייל לב ארי: הוועדה החליטה שיהיה משקיף אם סבר יושב-ראש הרשות שהבורסה מתנהלת באופן שפוגע בעניינו של ציבור המשקיעים.

<אייל לב ארי: זה פשוט שינוי נוסח לעומת היתר.

<אייל לב ארי: סעיף 40, ואצלי זה עמוד 38, סעיף קטן (ד).

<אייל לב ארי: יש כאן שלוש תוספות ואחת התפרסמה לאחר פרסום הנוסח: לא הוגשה בקשה לבית משפט בתוך התקופה האמורה - זאת אומרת, תוך התקופה של הארבעה חודשים שחברי הבורסה צריכים להגיש בקשה להסדר לבית המשפט - לא הוגשה בקשה לבית המשפט בתקופה האמורה בסעיף קטן (ג), ואני אוסיף לבקשת הרשות, או שלא אושרה בקשה כאמור בידי בית המשפט בתוך חודשיים נוספים, ואז אנחנו עוברים לפסקה (1), רשאי יושב-ראש הרשות למנות מומחה.

משה גפני: כל זה הוסכם?

<שרה קנדלר: כן, זה מה ששאלת בבוקר.

<שגית אפיק: כן.

<שגית אפיק: זה דברים שנכנסו בישיבה הקודמת בעקבות - - -

מנואל טרכטנברג: זה בסדר, כן.

מנואל טרכטנברג: זה - שאלתי.

<אייל לב ארי: סעיף קטן (יג) לגבי ירידת ההחזקות של חברי הבורסה, עשינו - - -: שרכש אותו חבר בורסה.

<אייל לב ארי: זה היה בפעמים הקודמות.

<אייל לב ארי: סעיף (כא) בעמוד 42, וזה הסוף - בעקבות הדיון האחרון נושא הדיווחים של הרשות לניירות ערך לגבי התקדמות השינוי המבני בבורסה: בתקופה של ארבע שנים מיום התחילה ידווח יושב-ראש הרשות לניירות ערך לוועדת הכספים של הכנסת פעם בשנה, על יישומו של חוק זה, - -

משה גפני: זה מה שביקש מיקי לוי.

<אייל לב ארי: גם חבר הכנסת טרכטנברג.

משה גפני: כן, נכון – הדיווח.

משה גפני: - - לרבות לעניין הסדר הקצאת המניות לפי סעיפים קטנים (ג) או (ד), שיעור החזקת המניות בידי מי שהם חברי הבורסה ערב תחילתו של חוק זה לאחר הסדר כאמור האם נדרש שיעור החזקה נמוך יותר מ-5% בידי אותם חברי בורסה, הצטרפות חברים חדשים לבורסה, והאם העמלות הנגבות על ידי חברי הבורסה פחתו לעומת העמלות שנגבו ערב יום התחילה ושנגבו לעומת תקופת הדיווח הקודמת, ככל שהיתה.

משה גפני: אוקי.

משה גפני: אני רק מבקש שתכינו הצעת חוק לגבי הנושא של מס היסף עם ההסבר שנתתי פה.

משה גפני: אני מבקש מחברי הוועדה - מי שירצה לחתום על זה.

משה גפני: אני חושב שזה לא נכון, זה לא אותו מס יסף שאנחנו מדברים.

משה גפני: הבורסה זה משהו אחר.

משה גפני: אני מוצא את עצמי במצב מאוד לא נוח שאני כאילו דואג לעשירים.

<שי באב"ד: לא, אדוני.

<שי באב"ד: זה לא המצב, אתה דואג לבורסה וגם אנחנו משתתפים בדאגתך, רק - - -

משה גפני: אני דואג גם לאלה שהם עניים.

משה גפני: אם הבורסה בתל-אביב תיפול כולם ייפגעו מזה.

משה גפני: בסופו של דבר, ייפגעו מזה גם השכבות החלשות כלכלית.

<שי באב"ד: אדוני, בוא נמצא את הדברים שניתן הקלות לבורסה שאין להם השלכות רוחב.

משה גפני: בסדר, אני לא יודע.

משה גפני: צריך אומץ לעמוד מול הציבור ולהגיד: זה משהו אחר.

<שי באב"ד: שהחיינו אפשר לברך?

משה גפני: לא, כי יש לנו עוד הרבה דברים היום.

משה גפני: הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 60) (שינוי מבנה הבורסה), התשע"ז-2017, מי בעד אישור הצעת החוק?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – פה אחד הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 60) (שינוי מבנה הבורסה), התשע"ז-2017, אושרה.

משה גפני: הצעת החוק אושרה פה אחד.

<קריאות: בשעה טובה, ישר כוח.

משה גפני: תודה רבה.