ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 286, 2016-11-15 09:00

יעקב מרגי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת וועדת החינוך התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: 15.11.16.

יעקב מרגי: י"ד בחשוון, תשע"ז.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום, במסגרת דיון מהיר, ירידה במספר הלומדים לתואר ראשון, של חברי הכנסת עליזה לביא, מירב בן ארי, אראל מרגלית ועודד פורר.

יעקב מרגי: לפני כעשרה ימים, אני חושב, קצת יותר, פה בוועדה – המל"ג ות"ת הציגו את תכנית החומש וההיערכות שלהם ל-6 השנים הבאות בהשכלה הגבוהה.

יעקב מרגי: הוצגו הנתונים גם לגבי הנרשמים לתארים בכלל ולתואר ראשון בפרט.

יעקב מרגי: כבר שם הציגו, אמנם ירידה מאוד קטנה, מזערית.

יעקב מרגי: לכן כשקיבלנו את הדיון המהיר, אמרתי, "אז בואו נתעמת עם הנתונים, בוא נראה מה יש לחברי כנסת, מה שאין לוות"ת" וזה ההזדמנות לתת את הדעת, על הדרך, על כל סוגיית ההשכלה הגבוהה, הסטודנטים ומה שאנחנו יכולים להיטיב גם עם הסטודנטים, גם עם המוסדות להשכלה גבוהה ובכלל העתיד של מדינת ישראל באקדמיה, עתיד האקדמיה במדינת ישראל.

יעקב מרגי: אני אעביר את רשות הדיבור לחברי הכנסת המציעים ולאחר מכן ניכנס לדיון, חברת הכנסת עליזה לביא, בבקשה.

עליזה לביא: בוקר טוב, תודה אדוני על הדיון.

עליזה לביא: אני מקווה שהסיבה שאנחנו מעט אנשים בחדר היא בשל השעה המוקדמת ו - - -

יעקב מרגי: צופים בנו בבית המונים.

עליזה לביא: צופים בנו בבית המון, אבל אני מקווה שהנוכחות הדלילה לא משליכה על החשיבות של הנושא שלשמו התכנסנו.

איתן ברושי: גם לא בגלל השעה המוקדמת, זה אמצע היום.

עליזה לביא: אמצע היום, כן.

<קריאה: איתן, אתה חקלאי - - -

איתן ברושי: בסדר, יש עוד כמה - - -

יעקב מרגי: שבעה חקלאים - - - אני לא יודע על מה אתם מלינים - - -

<קריאה: איתן אוכל ארוחת צהרים עוד חצי שעה.

יעקב מרגי: אני לא יודע על מה אתם מלינים, דיון בבוקר עם שבעה חברי כנסת זה יום מבורך.

עליזה לביא: נכון, אני רוצה לברך על הנוכחות הגבוהה של חברי הכנסת.

עליזה לביא: הנושא הזה הוא הנושא המרכזי שאנחנו צריכים לתת את הדעת עליו.

עליזה לביא: 2050, יש שינוי מאוד משמעותי בעולם העבודה בחברה בישראל.

עליזה לביא: יהיו יותר אנשים שבאו מהקבוצה החרדית, מהערבים, אל תוך עולם העבודה.

עליזה לביא: ואנחנו צריכים לראות איך אנחנו, בכלל, נערכים כמדינה, ולא לבוא דקה קודם ולראות מה עשינו.

עליזה לביא: וכשאנחנו רואים מגמה, משנת 2014, של ירידה במספר הסטודנטים שניגשים ללמוד בהשכלה הגבוהה, אנחנו מדברים על 0.6% בשנת הלימודים הנוכחית, ירידה במספר הסטודנטים לתואר ראשון.

עליזה לביא: זה פרוג'קטור שחייב להדליק אצלנו הרבה מאוד נורות אדומות.

עליזה לביא: למה יש ירידה במספר הסטודנטים?

עליזה לביא: קודם כל לבדוק מה קורה אצל הסטודנטים, אבל בטח לבדוק גם מה קורה במערכת ההשכלה הגבוהה.

עליזה לביא: האם מערכת ההשכלה הגבוהה קפאה על המקום?

עליזה לביא: האם סטודנטים מרגישים שלמעשה מערכת ההשכלה הגבוהה לא מהווה את ההכשרה הראויה, את הגשר שהיינו מבקשים שיהיה בין ההשכלה, הידע, הדעת לבין עולם התעסוקה, עולם העבודה המשתנה.

עליזה לביא: ואני חושבת, אדוני, שזאת נקודה.

עליזה לביא: אני, בכלל, הנושא של תעסוקת המחר, כמו שאתה יודע, ועשיתי על זה גם את היום המיוחד, זה נושא שמעסיק אותי ואני חושבת שחייבים כולנו לתת את הדעת.

עליזה לביא: איך אפשר לתקן את הסוגיה הזו?

עליזה לביא: נסיגה בהשכלה גבוהה, ההשלכות שלה יהיו חמורות על מנעד הנקודות שלנו כחברה.

עליזה לביא: בטח ובטח בפריון, בתעשיה.

עליזה לביא: המחקרים שנערכו במדינות ה- OECD מלמדים שרכישת השכלה משפיעה באופן חיובי על הסיכויים למצוא תעסוקה קבועה, מכניסה.

עליזה לביא: יותר רווחה, יותר הכנסות ממיסים, יותר חדשנות, יותר פטנטים – הרבה יותר יצירתיות.

עליזה לביא: נראה ירידה במספר הסטודנטים – נראה ירידה בכל אחד מהפרמטרים שכרגע הזכרתי אותם.

עליזה לביא: ואדוני, אני חושבת שבאמת, אנחנו כאן נמצאים בתקופה שאין מספיק רגישות, ודיברנו על זה עוד קודם הישיבה, לגבי אוכלוסיות שאנחנו מאוד מבקשים שתיכנסנה למערכת ההשכלה הגבוהה.

עליזה לביא: בוודאי לא להוריד את רמתה.

עליזה לביא: אבל כן לבוא ולראות איך אפשר לעשות את זה נכון ממקום של רגישות והבנת הצרכים של האחר.

עליזה לביא: בטח לא לפגוע בהשכלה מצד אחד, במערכת הלימודים ובדרישות האקדמיות.

עליזה לביא: אבל לבוא ולראות איך אנחנו עושים את זה נכון ואפשר לעשות את זה ממקום של הבנה.

עליזה לביא: זו נקודה אחת.

עליזה לביא: נקודה שניה זה לבוא ולראות איך אנחנו מתאימים את מערכת ההשכלה הגבוהה לעולם המשתנה.

עליזה לביא: אני אומרת את זה ואני נמצאת בחל"ת של אוניברסיטת בר אילן.

עליזה לביא: לפני שהייתי בכנסת הייתי מרצה באוניברסיטה.

עליזה לביא: ואני רואה את תכנית הלימודים - - -

<קריאה: יש אפשרות שתחזרי?

עליזה לביא: לא, עוד מעט זהו, זה נגמר.

עליזה לביא: אבל אני רוצה להגיד לך, ואני מקווה שתסכים איתי – כשאני רואה את לוח השעות, גם בתי הבכורה שלמדה בטכניון, בתי שלומדת באוניברסיטת תל אביב – זה לימודים מקצועיים, אבל בגדול, כשאני מסתכלת על לוח הלימודים של הסטודנטים, אין הרבה שוני.

עליזה לביא: כלומר, כשאנחנו מדברים על התאמה לעולם עבודה, על הכוונה, על טכנולוגיות, על מיומנויות, על איך אנחנו בעצם מכשירים את הדור הבא – אין שוני מאוד גדול בין מערכת הלימודים שאנחנו למדנו – ולא סיימתי אותה לפני שנה אלא לפני הרבה מאוד שנים, לבין ההשכלה היום מבחינת דרכי ההעברה, הקשר עם עולם העבודה תוך כדי.

עליזה לביא: יש מקצועות שאולי כן, אבל בגדול – התשובה היא לא.

עליזה לביא: וצריך לראות איך עושים את זה ואיך פורצים את הדרך עם המקום הזה של האקדמיה בתוך חברה ובטח של השכלה.

עליזה לביא: אנחנו חייבים לדאוג להתאמת מערכת ההשכלה הגבוהה לעולם התעסוקה במדינת ישראל, ועולם התעסוקה, כמו שאמרנו, משתנה.

עליזה לביא: קרוב ל- 40% מהמקצועות יעלמו בעשר השנים הקרובות, והשאלה אם אנחנו בכלל מסתכלים על זה במבט כולל.

עליזה לביא: אין ספק שצריך, אדוני היו"ר, להקים - ובאמצעותך לבוא וללוות את זה – איזשהו גוף, אנחנו רצינו להקים רשות, שבאמת יכיל את כל השינויים.

עליזה לביא: שלא יבוא בפלסטרים לכאן או לכאן, אלא באמת לבוא ולראות איך אנחנו עושים את זה בצורה נכונה.

עליזה לביא: אז הייתי מבקשת לדעת, קודם כל מה משרד החינוך עושה כדי לעצור את התופעה, להתמודד איתה ולראות, וגם איך אנחנו מנגישים את האקדמיה לאוכלוסיות מוחלשות, ולא ממקום של כאסח וכאב וניגוד של אינטרסים, אלא באמת ממקום של הבנה נוכח השינויים.

עליזה לביא: כי הנתונים האלה, אפשר לבוא ולהגיד: "אהה, 0.6%" זה התחלה של מגמה.

עליזה לביא: לא נעצור אותה בזמן, לא נלמד ממדינות אחרות איך הם מתמודדים – תראו מה קורה באוסטרליה, תראו מה קורה אפילו בארה"ב מבחינת המקום הזה שאובמה נתן לזה קדימות, גם במקום של נגישות להשכלה הגבוהה לקבוצות של מיעוטים - - -

יעקב מרגי: בטח.

עליזה לביא: וגם מהמקום הזה של תקציב.

עליזה לביא: כי אם לא יהיה תקציב, אדוני היו"ר, אנחנו נמצא את עצמנו לפני שוקת שבורה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת מירב בן ארי.

מירב בן ארי: תודה, אדוני היו"ר.

מירב בן ארי: אני אדבר קצר כי אמרה את הכל עליזה, וגם חשוב לשמוע את המל"ג.

מירב בן ארי: אני גם אשמח אם נגיע, כי פשוט ב- 9:45 כבר הולכים לעוד דיון על סטודנטים, על הסטודנטים הפרא- רפואיים בהפגנה שהייתה כאן אתמול.

מירב בן ארי: אז אני אשמח אם לפחות יהיה זמן לשמוע אותם לפני.

מירב בן ארי: אני כמובן מצטרפת לדברים, אני, בעיני, גם לפני שנה עשינו על זה דיון, כי גם לפני שנה הייתה ירידה במספר, אם אתם זוכרים.

מירב בן ארי: השאלה היא אם אנחנו יושבים פה כל פעם מחדש ועוד פעם טוחנים - - -

יעקב מרגי: אנחנו יכול לבשר לך שלפי הגרפים זה יהיה בעשור הקרוב.

מירב בן ארי: כן, כאילו, גם בשנה שעברה יזמנו את אותו דיון - - -

יעקב מרגי: דמוגרפית.

מירב בן ארי: - - - אני וחברת הכנסת לביא, שתינו מובילות השדולה של הסטודנטים.

מירב בן ארי: ישבנו כאן, דיברנו כאן, היינו כאן, ועוד פעם ירדו מספר הסטודנטים.

מירב בן ארי: עכשיו, כמובן שבאוניברסיטאות ירד כמובן, כמובן שבמכללות עלה – כי יש הבדל - - -

יעקב מרגי: אבל עדיין, בסך הכל הכללי - - -

מירב בן ארי: אבל עדיין - - -

עליזה לביא: לא, בסך הכל זה יורד, אנחנו במגמת ירידה.

יעקב מרגי: בסדר.

מירב בן ארי: קודם כל, לפי הנתונים שיש לי, מספר הסטודנטים במכללות גדל ב- 3.2%.

יעקב מרגי: צודקת.

יעקב מרגי: צודקת.

יעקב מרגי: לעומת - - -

<קריאה: - - - אחוז תקציביות, בסדר.

מירב בן ארי: לעומת – זה גם אחוז גידול קטן מהישגים משנים קודמות, זה בטוח.

מירב בן ארי: זה לא משנה, איחוד תקציבי או לא, זה יותר סטודנטים במכללות, פחות באוניברסיטאות.

יעקב מרגי: יש הצבעה ברגליים של סטודנטים תואר ראשון מאוניברסיטאות למכללות - - -

מירב בן ארי: כן, כן.

יעקב מרגי: אבל עדיין בסך הכל הכל הכללי יש ירידה.

מירב בן ארי: כן, עדיין.

מירב בן ארי: אז זה אחד.

מירב בן ארי: והדבר שהוא בעיני הכי חשוב זה העניין של ההנגשה.

מירב בן ארי: עד כמה באמת אנחנו מנגישים את האוניברסיטה לאוכלוסיות שהן אוכלוסיות - - - אני כן אומרת, כי אנחנו לא רואים בעניין הזה שינוי.

מירב בן ארי: האם באמת האקדמיה נתפסת בעיני תלמידים, נגיד שמסיימים כיתה יב', או לא יודעת מה, או שירות לאומי או בכלל – החברה האזרחית, הערבית, האוכלוסייה החרדית.

מירב בן ארי: עד כמה באמת אנחנו נותנים להם את האפשרות, בעצם, ומנגישים את האקדמיה.

מירב בן ארי: בעיני אין טעם להמשיך ולדוש פה שוב באותם דברים, צריך להראות ממש - - -

<קריאה: אולי נוכל להתקדם בדיון.

מירב בן ארי: כן.

עליזה לביא: בדיוק, אנחנו לא דשים, אנחנו - - -

יעקב מרגי: וודאי, וודאי.

יעקב מרגי: לא, היא פונה - - -

עליזה לביא: במדינת ישראל אם את לא צועקת ומבקשת תקציב, מי ישים לב?

מירב בן ארי: - - - האם יש תכנית פרקטית?

מירב בן ארי: בעיני הדבר הכי חשוב כדי לחזק את האקדמיה - - -

אוסאמה סעדי: מה עם המל"ג?

אוסאמה סעדי: מה דעתם?

מירב בן ארי: - - - זה להנגיש.

<קריאה: אולי לפני, אולי לפני אדוני - - -

יעקב מרגי: רגע, תנו למציעים קודם.

<קריאה: יש סדר.

מירב בן ארי: אני סיימתי.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אראל מרגלית לא נמצא, אז עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: תודה, אדוני.

עודד פורר: אני שוב לא ארחיב, כמובן שאני מצטרף לכל הדברים שאמרה חברת הכנסת עליזה לביא גם בהקשר של ההכנה של הסטודנטים לעולם התעסוקה, וגם לשיטתי צריכה להיות איזשהי דיפרנציסיה בהיבט הזה, למה המדינה מתקצבת.

עודד פורר: זאת אומרת, לא יכול להיות שאנחנו דוחפים אנשים ומתקצבים להם וממנים להם ומסבסדים להם לימודים במקצועות שאו שלא יהיו רלוונטיים או שהם גם לא נדרשים בהכרח במשק.

עודד פורר: אני מעדיף שאנחנו נתקצב את המקצועות הנדרשים במשק, זה גם יקל בסוף על אותם בוגרים שהם יצאו ויוכלו להתפרנס גם - - -

<קריאה: - - - של הוועדה.

עודד פורר: כן.

עודד פורר: אבל חשוב כן לציין.

עודד פורר: הייתה פה מהפכה בהשכלה הגבוהה בעשרים השנים האחרונות, החל מפתיחת המכללות ובעצם פתיחת השוק – שהיא מבורכת, שאפשרה לכל אחד לרכוש השכלה, ועבור בהכנסה של מגזרים שהיו מודרים מהשכלה גבוהה- גם המגזר הערבי, גם המגזר החרדי – אנחנו רואים עליה מתמדת של יותר חרדים ושל יותר ערבים לתוך מערכת ההשכלה הגבוהה ועדיין אנחנו נתקלים עכשיו באמת במספרים של ירידה, ואתם יודעים מה?

עודד פורר: אפילו לא ירידה, של סטגנציה.

עודד פורר: סטגנציה זה נסיגה.

עודד פורר: יש איזשהי צמיחה דמוגרפית בחברה הישראלית, היינו אמורים לראות את זה בא לידי ביטוי גם ברמת הצמיחה של הסטודנטים.

עודד פורר: ופה באמת נדרשת היערכות, שהייתי שמח לשמוע באמת איזו היערכות עושה המועצה להשכלה גבוהה בהקשר הזה, אני כן רוצה גם נגיעה בעוד נושא שאני בטוח שלא נוגעים בו ואני אשמח לשמוע למה לא נוגעים בו והאם לא כדאי לגעת בו.

עודד פורר: תראו, יש בעולם בערך 300,000 סטודנטים יהודיים שלומדים ברחבי העולם במוסדות אקדמיים שונים.

עודד פורר: יש אפשרות להביא - - -

חנין זועבי: ישראליים?

עודד פורר: לא, אני מדבר על העולם היהודי.

יעקב מרגי: - - - היהודי, וגם אנחנו נטפל גם על הסטודנטים הישראליים במדינה.

עודד פורר: - - - אפשר להביא, אפשר להביא 10% מהם שילמדו בישראל בתכניות בינלאומיות שונות.

עודד פורר: לא מופרך, לא מופרך, מי שעושה את זה היום – זה ממש בשוליים - - -

עליזה לביא: אבל זה תופס מקום של סטודנטים ישראלים.

עודד פורר: במספרים מאוד מאוד - - - זה לא צריך לתפוס מקום - - -

עליזה לביא: אבל זה לא תופס.

עודד פורר: אנחנו מתלוננים שאין מספיק סטודנטים, אז אנחנו אומרים זה תופס מקום?

עליזה לביא: 50 - - - אתה יודע - - -

עודד פורר: בסוף, בשורה - - -

חנין זועבי: - - - אבל יש מספיק סטודנטים - אין הנגשה, אתה רוצה - - -

עודד פורר: בסוף יש מקום לכולם - - -

עליזה לביא: אין מקום.

עודד פורר: יש מקום לכולם.

עליזה לביא: אין מקום.

עליזה לביא: אתה יודע כמה סטודנטים לומדים רפואה בחוץ?

יעקב מרגי: חברי הכנסת.

יעקב מרגי: חברי הכנסת.

יעקב מרגי: זו דעתו.

יעקב מרגי: לא לא, עליזה, עליזה.

יעקב מרגי: רבותי בואו נעשה סדר.

עודד פורר: - - - אני מבטיח לך שהלימודים, ללימודים של יחסים בין לאומיים ולימודים של משפטים - - -

יעקב מרגי: - - - הדיון, חברי הכנסת, הדיון מוגבל בזמן.

יעקב מרגי: זו דעתו של חבר הכנסת עודד פורר - - -

עודד פורר: אני מבין שמרגיז אותה שיגיעו לפה עוד עולים, אבל אין מה לעשות, זה המצב, זאת מדינת ישראל.

יעקב מרגי: רגע, לא צריך לחזור לויכוח כי כל אחד ידבר בזמנו, אני רוצה להספיק את כל חברי הכנסת - - -

חנין זועבי: אז תענה לעליזה לביא, אל תענה לי.

חנין זועבי: אל תענה לי.

עודד פורר: יש לנו, יש לנו - - -

חנין זועבי: הרי עליזה לביא דואגת ל - - , אז תענה לה.

יעקב מרגי: תודה, חנין.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: עודד.

עודד פורר: יש 30,000 סטודנטים יהודים ברחבי העולם, אני חושב שיש מקום לשים יד ש- 10% מהם יבואו ללמוד כאן.

עודד פורר: בסופו של דבר רבים מהם, ואנחנו רואים את זה בתכניות הבינלאומיות, עושים עליה.

עודד פורר: משתקעים כאן.

עודד פורר: אנחנו בעצם משלבים פה אינטרס כפול של מדינת ישראל – האחד, הוא באמת יצירה של תכניות בינלאומיות והפתיחה שלנו בעולם הגלובלי במובן הזה, והשני הוא עליה.

עודד פורר: עליה שתאפשר באמת עוד צמיחה דמוגרפית על כל החשיבות הכלכלית והבטחונית של העליה למדינת ישראל, זה נושא אחד.

עודד פורר: הנושא השני, שמאוד מאוד מטריד גם מהנתונים פה – תראו, לי יש חשש שיש מכללות או מתוקצבות או לא מתוקצבות שעלולות להגיע לסכנת סגירה לאור הסטגנציה הזו.

עודד פורר: האם יש היערכות כזו?

עודד פורר: והאם אתם יודעים גם על מוסדות שנמצאים בסכנה כזו?

עודד פורר: ואם יש, ככל שיש מוסדות כאלה- איך המל"ג ערוך?

עודד פורר: שלא נמצא את עצמנו עם סטודנטים שפתאום נסגר להם המוסד.

יעקב מרגי: תודה, עד כאן חברי הכנסת המציעים, אני אתן לוות"ת מל"ג להציג ולאחר מכן נתחיל סבב של חברי כנסת.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: להציג את עצמך.

<מרב שביב: בוקר טוב, מרב שביב, סמנכ"ל לתכנון ומדיניות במל"ג.

יעקב מרגי: אנחנו לא שומעים.

עליזה לביא: לא שומעים אותך, את יודעת.

<מרב שביב: טוב, בוקר טוב לכולם.

<מרב שביב: קודם כל, הדיון, הנושא, הוא חשוב וכבד.

<מרב שביב: אני מניחה שלא נספיק לכסות אותו בזמן הקצר ואני מניחה שזה התחלה של סדרת דיונים חשובים בנושא הזה.

<מרב שביב: אני שמתי על השולחן, על שולחנכם, מספר שקפים.

<מרב שביב: רק כדי ליישר את המספרים, בסדר?

<מרב שביב: כי הכותרת של הדיון הוא ירידה במספר הסטודנטים, אבל כמו שאמרתם בהמשך – אין בכל המערכת ירידה, יש לנו בסה"כ פחות או יותר יש גידול קל אבל התייצבות בסה"כ מספרי הסטודנטים.

<מרב שביב: אנחנו פועלים היום במסגרת של 63 מוסדות להשכלה גבוהה, 9 אוניברסיטאות כולל אריאל, 20 מכללות מתוקצבות, 13 מכללות שאינן מתוקצבות, כשבשנים האחרונות אנחנו עדים לצמצום מספר המכללות החוץ תקציביות, יש 3 או 4 מכללות שנסגרו והסטודנטים הועברו למוסדות אחרים, ו- 21 מכללות לחינוך - - -

יעקב מרגי: שגם הם בשלב מסוים יאוחדו.

<מרב שביב: שאנחנו היום בשלב, שאנחנו כבר - - -

חנין זועבי: 21 מה?

<מרב שביב: 21 מכללות לחינוך - - -

<קריאה: הכשרת מורים.

<מרב שביב: אם תרצו, אנחנו, יש לנו מצגת מאוד גדולה, אני יודעת שהייתה לכם כבר כאן הצגה - - -

יעקב מרגי: הייתה ישיבה.

יעקב מרגי: אני מבקש להתייחס, גברתי, תתייחסי קודם כל לכותרת של הדיון ולאחר מכן גם לשאלות שהעלו או יעלו גם כן.

<מרב שביב: אוקיי, אז קודם מבחינת המגמות במערכת בשנים האחרונות.

<מרב שביב: אנחנו מדברים היום על 310,000 סטודנטים כולל האוניברסיטה הפתוחה.

<מרב שביב: בגרפים אתם רואים קצת פחות, זה בלי הסטודנטים של הפתוחה.

<מרב שביב: בסך הכל, בתואר הראשון, יש גידול ממוצע של קצת יותר מאחוז, אנחנו מדברים על האטה משמעותית.

<מרב שביב: מבחינת המוסדות עצמם, אם תסתכלו על השקף של הסטודנטים לתואר ראשון, אתם רואים את הגידול המאוד גדול בשנים האחרונות של המכללות המתוקצבות, ולעומת זאת את הירידה המשמעותית של האוניברסיטאות וזה הסיפור של השנים האחרונות.

<מרב שביב: בשנה האחרונה אתם רואים את הקפיצה של האוניברסיטאות ואת הירידה של המכללות המתוקצבות – לא קרה שום דבר מהותי, זה רק שינוי בסיווג שלנו של אריאל שהפכה לאוניברסיטה, כידוע, ואנחנו כוללים אותה מהשנה הזאת בנתונים של האוניברסיטאות, בסדר?

<מרב שביב: אז הנתון של האוניברסיטאות שהוא הולך - - -

עודד פורר: זו גם אוניברסיטה שגדלה, זאת אומרת, שמספר הסטודנטים בה הלך וגדל.

<מרב שביב: והיא גם גדלה, כן, נכון.

<מרב שביב: יש בערך 10,000 סטודנטים, יש גידול של 3000 אם אני לא טועה בשנה האחרונה.

<מרב שביב: ולעומת זאת אנחנו הורדנו אותה מהמכללות ולכן אתם רואים ירידה.

<מרב שביב: אבל מבחינת המגמות המכללות המתוקצבות גדלות, המכללות החוץ תקציביות גדלות, בסך הכל בערך ב-3700 סטודנטים.

<מרב שביב: האוניברסיטאות מתחילות לרדת – ירידה מתמשכת של השנים האחרונות, והיום הן נמצאות מתחת למכסה המתוקצבת שלנו, כלומר - - -

יעקב מרגי: יש תכנית פעולה ל - - - ?

<מרב שביב: אז כן, אז אני - - -

<קריאה: זה הפתעה עבורכם?

<מרב שביב: זה לא הפתעה.

<מרב שביב: בואו תסתכלו על אחוז הזכאים לבגרות - - -

מירב בן ארי: למה שזה יהיה הפתעה?

מירב בן ארי: הרי סטודנטים הרבה יותר מרוצים במכללות מאשר - - -

יעקב מרגי: רגע, נו.

יעקב מרגי: לא לא, זה לא רק זה - - -

<קריאה: בסדר, מבחינת ההיערכות שלהם.

יעקב מרגי: תקשיבו, רבותי, החכמה, סליחה, בבקשה.

יעקב מרגי: הידע והחכמה לא נמצאים במקום אחד.

יעקב מרגי: יש בפרקטיקה, מתעסקים, אם ביטלו לנו אז מסתמא הם חקרו את זה.

<קריאה: כן, כן.

מירב בן ארי: לא צריך לחקור את זה, מספיק לדבר עם סטודנטים.

<מרב שביב: זה לא הפתעה ואפשר להתחיל להסתכל על המגמות של השנים האחרונות, של אחוז המתחילים ללמוד משנתון.

<מרב שביב: אנחנו מדברים על שנתון של גיל 20-24 ואלה הגילאים של המגיעים להשכלה גבוהה.

<מרב שביב: אם תסתכלו על הנתונים, אנחנו רואים שיש דשדוש סביב האיזשהי מגמה, אפילו קטנה של ירידה, של מספר המתחילים, של אחוז המתחילים ללמוד במערכת ההשכלה הגבוהה מתוך שנתון.

<מרב שביב: אחוז זכאי הבגרויות קצת גדלים בשנים האחרונות, זה בפיגור מגיע אלינו, כן?

<מרב שביב: הגרפים האלה הם לא אחד מול אחד, זה נמצא בפיגור, כי יש זמן עד שזכאי תעודת הבגרות מגיעים למערכת.

<מרב שביב: אנחנו לא יודעים איזה תעודות בגרות אלה, האם הן תעודות איכותיות מספיק כדי שהם יגדילו את אחוז הנכנסים לאקדמיה, אבל הסיפור הוא באמת שמבחינת השנתונים – השנתונים לא גדלים וההרכב משתנה.

<מרב שביב: יש לנו יותר גידול, כמובן, יותר גידול של ערבים וחרדים לעומת האחרים.

<מרב שביב: אם תסתכלו על השקפים של החרדים, יש שני שקפים - - -

יעקב מרגי: אבל לפני שאת קופצת לחרדים וערבים, אני רוצה לשאול - - -

<מרב שביב: אתה מדבר על ה- - - ?

יעקב מרגי: לא לא לא, בהתייחס למה שאמרת.

יעקב מרגי: רק נקודה.

יעקב מרגי: האם רמזת או אמרת, ברגע שאת אומרת "תסתכלו על הגרף של זכאי תעודת הבגרות" – אתם מצד אחד מאפשרים חופש פעולה למוסדות להשכלה גבוהה בתנאי הקבלה.

יעקב מרגי: האם אתם ערים לכך שזה עלול ליצור מצב שאנשים, רק כדי להיקרא "בעל תואר אקדמי", יבחרו מקצועות שלא נדרשים – כפי שהעלו כאן, שתנאי הקבלה שלהם נמוכים ואחר כך אי אפשר לעשות עם זה כלום.

יעקב מרגי: זה משאב של המדינה.

<מרב שביב: אוקיי.

יעקב מרגי: השאלה אם אתם מתייחסים לזה.

<מרב שביב: אז, כן.

<מרב שביב: אז יש לנו תכניות בכמה רמות.

<מרב שביב: קודם כל בשלב של הכניסה למערכת ההשכלה הגבוהה, יש לנו את תכנית הישגים, שהיא תכנית שהורחבה לאחרונה גם לחברה הערבית.

<מרב שביב: במסגרת התכנית הזאת אנחנו נותנים ייעוץ והכוון קריירה בכלל, לתלמידי בתי הספר התיכוניים, בעיקר בחברה הערבית, בבתי הספר התיכוניים ולפני השחרור מהצבא לתלמידים שמגיעים מהפריפריה.

<מרב שביב: אז במסגרת הזו של תכנית הישגים אנחנו כן נותנים ומשקפים את המצב בשוק העבודה, בשוק התעסוקה ואת ההיצע של תכניות הלימוד במערכת ההשכלה הגבוהה.

<מרב שביב: אז זאת נקודה אחת.

<מרב שביב: נקודה שניה, במסגרת החומש, כל 5-6 שנים אנחנו בעצם מתכננים את תכניות הלימודים החדשות שיפתחו במוסדות להשכלה גבוהה.

<מרב שביב: אנחנו עכשיו ממש לקראת תהליך מאוד כבד כזה של כל המערכת, כאשר התהליך נעשה מלמטה למעלה ולא הפוך, אוקיי?

<מרב שביב: אנחנו לא מכתיבים את תכניות הלימודים, אנחנו מקבלים אותם מהשטח, כאשר מה שאנחנו הולכים לעשות עכשיו זה כן לברור את תכניות הלימודים, את התחומים שהם בעלי עדיפות לאומית כמו נושאים של הנדסה וטכנולוגיה, במסגרת התכנית הרב שנתית עם משרד האוצר נקבע שלפחות 40% מהתכניות החדשות יהיו בתחומים האלה, אז אנחנו הולכים לתת להם עדיפות.

<מרב שביב: עוד נושאים שניתן להם עדיפות, זה כמובן תכניות שמתייחסות לחברה החרדית והערבית - - -

חנין זועבי: 40%, סליחה, 40% ממה?

<מרב שביב: 40% מהתכניות שיפתחו – הם יהיו בתחומים האלה.

<מרב שביב: אוקיי?

<מרב שביב: אז זה כל ה - - -

יעקב מרגי: ארבעים אחוז.

יעקב מרגי: אתם ערים לכך גם שמוסדות להשכלה הם גם, בחלקם הגדול הם גם מוסדות עם כוונת רווח למרות שהם מוגדרים מלכ"רים או כל דבר אחר.

יעקב מרגי: יש תארים שמכניסים יותר ויש תארים שמכניסים פחות, השאלה אם יש לכם את הבאלנסים האלה - - -

<מרב שביב: זו סוגיה מאוד כבדה, אני חושבת שאתה רומז למוסדות החוץ תקציביים בעיקר, שיש בהם תחומים - - -

יעקב מרגי: בכלל.

יעקב מרגי: לאחרונה רואים זליגה של הנושא הזה גם לתוך המוסדות - - -

<מרב שביב: כן, אז בוא נעשה רגע הפרדה.

<מרב שביב: השאלה של התכנון של המערכת היא שונה בהתייחסות בין מוסדות מתוקצבים לחוץ תקציביים.

<מרב שביב: המכללות שאינן מתוקצבות, למעשה אין לנו שום מנדט לתכנן אותם או להכתיב להם איזה תחומי לימוד ללמד, מה שאנחנו יכולים שם לעשות, זה רק למנוע פתיחה של תכניות חדשות שיש בהם אלמנטים של תשתית לאומית, כמו למשל מקצועות הבריאות.

<מרב שביב: לעומת זאת המכללות המתוקצבות, הן מכללות שהן בשליטה מלאה בעצם שלנו.

<מרב שביב: אנחנו למשל הפחתנו את התעריפים לפני מספר שנים של מנהל עסקים או של משפטים, מכיוון שראינו את הרוויה בתחומים האלה ורצינו כן לתת - - -

עודד פורר: מה מונע ממוסד כמו, לא יודע, המוסד הבינתחומי בהרצליה, שהוא לא מוסד מתוקצב מלפתוח פקולטה לרפואה?

<מרב שביב: זו סוגיה כבדה.

<מרב שביב: אני חושבת ש - - -

עודד פורר: אני יודע, ברמת מדיניות.

עודד פורר: נניח שהוא רוצה ללכת ומוכן להשקיע את המשאבים לעניין הזה והולך לשם, האם ברמת מדיניות המועצה להשכלה גבוהה תאפשר לו?

<מרב שביב: אז אני חושבת שהמועצה להשכלה גבוהה תבחן לעומק את ההיבטים האקדמיים של הסיפור הזה, קודם כל.

<מרב שביב: בסדר?

<מרב שביב: קודם כל את ההיבטים האקדמיים.

<מרב שביב: כדי לפתוח בית ספר לרפואה, צריכה להיות תשתית מאוד רחבה שצריכה - - -

עליזה לביא: גם של בתי חולים, כלומר - - -

<מרב שביב: וגם של בתי חולים, במקומות - - -

יעקב מרגי: אני מבקש להעביר מסר, אני מבקש - - -

עודד פורר: בהנחה שהוא יודע להעמיד את התשתית - - -

יעקב מרגי: אני מיד עובר לחברי הכנסת.

עודד פורר: הסטודנטים האלה שלא לומדים רפואה שם, טסים ללמוד קפואה בהונגריה ובאיטליה ובמקומות אחרים - - -

עליזה לביא: נכון, בצ'כיה.

עודד פורר: מבזבזים את הכסף שם, את הכסף מפה מבזבזים שם.

עליזה לביא: אני פגשתי עכשיו 50 תכניתים בצ'כיה באיזה - - -

<מרב שביב: אם אתה שואל את הסוגיה התכנונית בהקשר לבית ספר לרפואה, היא בעיקר הסוגיה של ההתנסות הקלינית בבתי החולים - - -

יעקב מרגי: גבירתי, גברתי - - -

<מרב שביב: - - - הציבוריים.

יעקב מרגי: גברתי, ידוע.

יעקב מרגי: אני חסיד של הרגולציה, לא מקובלת עלי התפיסה, האמירה.

יעקב מרגי: קודם כל אני מודע לכך שאתם לא אוהבים את הקטע של התכנון בות"ת.

יעקב מרגי: אוהבים יותר את הקטע של התקצוב ולא של התכנון, אתם לא אוהבים להיות אקטיביים בקטע של - - - תנו לי רגע.

יעקב מרגי: לא מקובל עליי - סליחה, חברי הכנסת, ומיד אני עובר לרשות הדיבור ואני אתן לך, תשמעי אותם שוב – לא מקובל עלי עכשיו כחבר כנסת, כיושב ראש ועדת החינוך, חברי הכנסת יחלקו עלי או יסכימו איתי.

יעקב מרגי: אנחנו נמצאים במדינה ריבונית שלפחות מתפארים בקטע של המשילות.

יעקב מרגי: גם מכללה אקדמית שלא מתוקצבת, שלא מתוקצבת – יש למדינה מה לומר.

יעקב מרגי: היא מקבלת את אישור ההפעלה מהמדינה.

יעקב מרגי: אי אפשר לומר "אין לי מה לומר" ואז אני מציף את השוק עם - - - ואנחנו רואים מה קורה.

יעקב מרגי: אני שבוע הבא נדרש לקיים דיון על הקטסטרופה בקטע של מבחני ההסמכה.

יעקב מרגי: אם הלימודים האקדמיים לא מתאימים לבחינות הסמכה של לשכת עורכי הדין, אנא תתכבדו לווסת שם.

יעקב מרגי: אם יש הצפה - - -

<קריאה: גם במכללות הלא מתוקצבות הם שמים שם כסף - - -

יעקב מרגי: על זה אני מדבר.

<קריאה: זה ביזנס.

יעקב מרגי: לכן אני אומר, מרגע שהמדינה נותנת רשיון הפעלה, אישור הפעלה, את נותנת לי את הזכות לשחק במגרש של המדינה, יש למדינה מה לומר.

יעקב מרגי: ואני כופר בזה דיון אחר דיון ואני מבקש שסוף סוף תהיו עם אוזן כרויה, כי בסוף בסוף, אני לא מדבר על עשור אבוד, אני מדבר על שני עשורים אבודים.

<קריאה: נכון.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יעקב מרגי: אני מבקש, חברי הכנסת הדוברים, בקצרה.

אוסאמה סעדי: רק לזמן קצר אדוני.

אוסאמה סעדי: תודה על הדיון וגם על היוזמים על הדיון.

אוסאמה סעדי: אנחנו היינו בוועדת חינוך ושמענו את התכנית של המל"ג ושל הות"ת - - -

יעקב מרגי: החומש.

אוסאמה סעדי: - - - ושמענו את המספרים.

אוסאמה סעדי: שמענו את המספרים שיש יותר היום מ- 60%, אדוני היו"ר, סטודנטים במכללות.

אוסאמה סעדי: פחות מ- 40% באוניברסיטאות.

אוסאמה סעדי: והמגמה הזו הולכת ומחריפה, כך שבעוד עשור אולי המכללות יגיעו ל- 80% והאוניברסיטאות יצטמקו ל- 20%.

אוסאמה סעדי: אני מסתכל על השקף של הסטודנטים הערבים, ואני רואה שלפני עשר שנים המספר היה 22,000, היום המספר הוא 43,000.

אוסאמה סעדי: אבל תסתכלו שבתואר השני זה כמעט 11%, וגם תואר שלישי כמעט מכפיל את עצמו, בעוד שהתואר הראשון מדשדש.

אוסאמה סעדי: זה מעיד על הרצון של המצוינות וההצטיינות של הסטודנטים הערבים וזה, אנחנו מברכים על המגמה הזאתי.

אוסאמה סעדי: אבל אי אפשר שלא לדבר על החסמים שיש בפני הסטודנטים הערבים, דוגמת המבחנים והוועדות של - - -

יעקב מרגי: תרשמי לך את ההערות כי אחר כך תצטרכי להשיב.

אוסאמה סעדי: - - - הסטודנטים שרוצים ללמוד לרפואה שהם מצטיינים בבגרות, מקבלים יותר מ- 100 בבגרות, מקבלים כמעט 780 בפסיכומטרי – ולא מתקבלים ללימודי רפואה.

עליזה לביא: לא, זה לא רק ערבים.

עליזה לביא: זה גם יהודים.

אוסאמה סעדי: אז אני אומר, זה בעיקר אצלנו - - -

עליזה לביא: אין פה - - -

יעקב מרגי: היצע וביקוש.

עליזה לביא: למה?

עליזה לביא: אצלנו אותו דבר.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר, הסטודנטים הערבים - - -

יעקב מרגי: יש העדפה, הפוך, במקצועות הרפואה יש העדפה לסטודנטים ערבים.

עליזה לביא: נכון, יש העדפה.

עליזה לביא: הסטודנטים - - -

אוסאמה סעדי: הסטודנטים הערבים נאלצים ללמוד - - -

יעקב מרגי: נאלצים ללמוד בחוץ.

עליזה לביא: הסטודנטים בכלל - - -

יעקב מרגי: אה, תנו לו.

יעקב מרגי: חברי הכנסת.

יעקב מרגי: אני מבקש - -

עליזה לביא: הסטודנטים הישראלים - - - אתה רואה כמה מהם - - -

עודד פורר: יש הטבה לסטודנטים ערבים - - -

אוסאמה סעדי: אין שום הטבה, תפסיקו עם זה, אין שום הטבה.

יעקב מרגי: אני אשמע , אני אשמע את זה, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: אני אומר, אם היום יש 5000 סטודנטים שלומדים באוניברסיטה הערבית האמריקאית בג'נין.

אוסאמה סעדי: שלומדים סיעוד, שלומדים פיזיותרפיה, שלומדים ריפוי בעיסוק, קלינאות תקשורת – אלפי סטודנטים שלומדים רפואה, אז יש בעיה - - -

עודד פורר: בירדן, אלפי סטודנטים, אלפי סטודנטים.

עליזה לביא: בקפריסין תכנית חדשה של תל השומר עכשיו, תראה כמה חבר'ה וכמה זה עולה - - -

אוסאמה סעדי: אנחנו צריכים לבדוק למה החסמים האלה קיימים, להנגיש את המקצועות האלה, ואם צריך לבנות אוניברסיטאות – כן לבנות.

יעקב מרגי: ולתקצב מיטות גם, בבתי חולים.

יעקב מרגי: לא יקרה כלום.

יעקב מרגי: כן, כן.

יעקב מרגי: בבקשה, חבר הכנסת - - -

אוסאמה סעדי: יש מחסור ברופאים, יש מחסור במיטות, כל הזמן מדברים על זה - - -

עליזה לביא: אדוני, אם אפשר שנעשה על זה דיון בנפרד.

יעקב מרגי: בנפרד.

יעקב מרגי: חבר הכנסת איתן ברושי, בבקשה.

איתן ברושי: אדוני היו"ר, חברי הכנסת.

איתן ברושי: זה דיון חשוב, אבל כמו תמיד בנושאים מרכזיים, הם הרבה יותר מורכבים, הייתי אומר רב תחומיים, בין משרדיים.

איתן ברושי: הבעיה העיקרית, אדוני היו"ר, שאלת ההשכלה הגבוהה, היא לא רק שאלה של המוסדות להשכלה גבוהה.

איתן ברושי: אין ספק שמי שלומד תואר ראשון, לא חשוב במה, יש לו יתרון בכל מקום עבודה וגם בשכר שלו.

איתן ברושי: אבל הבעיה העיקרית לדעתי זה שני דברים: להבין את מה שלא באחריותם, זה מרכיב הלימודים המקצועיים, ואנחנו יודעים שיש, רק לאחרונה יצא לנו להיפגש גם עם גורמים מקצועיים כמו התאחדות התעשיינים.

איתן ברושי: אדוני יושב ראש הוועדה, ואני רוצה שתקשיב מרגי - - -

יעקב מרגי: אני איתך.

איתן ברושי: לייחד דיון ללימודים המקצועיים, משום שאנחנו צריכים לתת מעמד שווה, ומירב ואני פעלנו ופועלים לכך שיהיה מאמץ שווה ואולי אפילו יתרון יחסי ללימודים המקצועיים, משום שישראל חסרה בכוחות כאלה וודאי לשנים הבאות.

איתן ברושי: הדבר השני שהוא מתקשר, אמרתי את זה אתמול גם בוועדת הכספים.

איתן ברושי: אין תכנית לממשלה לתעסוקה.

איתן ברושי: נאמר שיוצאים משלוש שנים תואר ראשון, מכל מקצוע, וודאי גם במקצועות של מדעי הרוח והחברה, אני אתן דוגמא דווקא למגזר הערבי.

איתן ברושי: יש הרבה מאוד שלומדים הוראה במגזר הערבי, אין להם מה לעשות עם זה.

איתן ברושי: אין יום שאני לא מקבל פניות, ואני מטפל בערבים בכלל ובצפון במיוחד – אנשים שלמדו וגרים בעמק יזרעאל או בצפון ונוסעים כל יום לבאר שבע, אמהות לילדים.

איתן ברושי: אני מתחנן עבורם, לתת להם משרות אפילו חלקיות כדי שלא יסעו מ - - - לבאר שבע, אמא לילדה.

יעקב מרגי: אני שמח שאתה לא מצליח, כי אז הייתי חושב שיש פרוטקציות.

איתן ברושי: לא, קודם כל אני מצליח.

איתן ברושי: בכלל, אני לא רגיל, מרגי.

איתן ברושי: אנחנו רגילים להצליח כי אנחנו - - - מרגי, תן לי, כשאתה עושה דברים נכונים אז מותר לי גם לסבול בשביל דברים טובים, אני לא מתבייש.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד, אבל, שאין הלימה בין ההכשרה לתעסוקה.

איתן ברושי: יש עוד מקצוע שלומדים הרבה במגזר הערבי – רוקחים.

איתן ברושי: יש גבול כמה רוקחים צריך, גם אז זורקים אותם בכל הארץ.

איתן ברושי: חייבת להיות תכנית העסקה שממנה נגזרת תכנית ההכשרה, ולא הפוך.

איתן ברושי: מצד שני יש מקומות, אני בא מעמק יזרעאל, למשל שם לומדים מקצועות סיעוד.

איתן ברושי: יכול להיות שבצפון יכולים לעשות יותר בתחום הסיעוד כדי שיהיה אפשר לעבוד אחר כך ולהיפך.

איתן ברושי: יש בעיה עצומה ולכן זה לא ברמה שלהם, ממשלה חייבת לראות תמונה שלמה, לא תמיד המנכ"לים והשרים מבינים את זה, אבל הבעיה העיקרית זה תכנית תעסוקה, מה עושים?

איתן ברושי: עכשיו התעסוקה המודרנית של היום שעונה על המאווים האישיים ורמת שכר גבוהה, היא לא ברמת ראשי רשויות.

איתן ברושי: הייתי ראש רשות, מה שנדרשת פה זה תכנית לאומית.

איתן ברושי: לתעסוקה, וודאי עדיפות לנגב והגליל, וודאי למגזר החרדי והערבי כי הם המפתחות לצמיחה.

איתן ברושי: אתמול שמעתי דבר הזוי, שאמיר לוי ושי בהרט מציגים שיהיה צמיחה, אתם יודעים ממה?

איתן ברושי: מנסיעות לחו"ל וקניית מכוניות.

איתן ברושי: אבל אף מפעל לא הוקם בארץ בשנה האחרונה.

איתן ברושי: להיפך, מקימים מפעלים מחוץ לארץ.

איתן ברושי: אם לא יצרו מקומות תעסוקה, גם בוגרי השכלה גבוהה ילכו מפה.

איתן ברושי: ועכשיו יש תכניות להחזיר יהודים - - -

יעקב מרגי: תודה.

איתן ברושי: רגע, משפט אחרון.

איתן ברושי: אני מפנה אותו אליכם.

איתן ברושי: תראו, אני ביקרתי לא מזמן במכללת אור יהודה.

איתן ברושי: אני שואל אותך, אדוני היושב ראש, מה פשר האפליה הגדולה, הגדולה, כי יש אפליות קטנות, בין מכללות כאלה וכאלה?

איתן ברושי: למה לא - - - בחשבון שאם ציבור גדול לומד לתואר שהוא מוכר במכללות פרטיות – למה להיות מנוכר אליהם?

איתן ברושי: הרי זה חלק מהמענה למכללות האזוריות, ואני בא משם ויש לי תפקיד חשוב - - - היה צריך להיות דיון חשוב, לא יודע מה יצא ממנו, על נצרת, לאפשר למכללה בנצרת בגלל הזיקה למגזר הערבי והיכולת לגור שם ולאכול שם ובבית של ההורים.

איתן ברושי: הדברים הידועים.

איתן ברושי: עכשיו יש לנו ויכוח עם הוות"ת, ואני כבר רץ אחרי גדי פרנק – למה הוא לא בא לאל קאסם?

איתן ברושי: יצא מכרז למכללות - למה זה מתעכב?

איתן ברושי: למה אתם עובדים כל כך לאט?

איתן ברושי: אבל אתם לא היחידים, זה מאפיין את הפקידים.

יעקב מרגי: המכרז למכללה הערבית אתה מדבר?

איתן ברושי: כן.

יעקב מרגי: התנאים שמה הם כמעט בלתי אפשריים.

איתן ברושי: רגע, אדוני בא ממקום שעונה על הקריטריונים.

איתן ברושי: אני לא רוצה לשווק.

איתן ברושי: בוא, אני שואל למה לא באים לבקר?

איתן ברושי: היה מכרז, הגישו הצעות, אתם לא מקדמים מספיק את הדברים.

איתן ברושי: יש דברים מוסכמים, אל תהפכו אותם למי שדואג לערבים, ואותי ל - - - אני דואג להם אותו דבר.

איתן ברושי: אזרחי המדינה, 21% מהאוכלוסיה.

איתן ברושי: הם הפתרון לצמיחה יחד עם החרדים.

איתן ברושי: מה הם יעשו כדי שיתפרנסו, כולל האישה הערביה?

איתן ברושי: אתם לא ערים לזה, ולכן, מרגי, הבעיה של התקציב שלהם היא היעדר תכנית לאומית.

איתן ברושי: אם הייתה תכנית לאומית זה היה נפתר.

יעקב מרגי: תודה.

איתן ברושי: רגע, אבל אני רוצה לומר - - -

יעקב מרגי: משפט אחרון.

איתן ברושי: אחרון לגמרי.

איתן ברושי: כי אני הולך מפה לנאום את הנאום בוועידת הכלכלה, אבל בהיבט הכלכלי.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד לך, מרגי.

איתן ברושי: אני רוצה שתעשה דיון על המכללות הפרטיות פה הבלתי מתוקצבות, לומדים שמה הילדים שלנו.

איתן ברושי: הם לומדים מקצועות שהם מאושרים, הם מפנים מקום במקום אחר, הם משלמים שכר ענק, הוצאות ענקיות.

איתן ברושי: בוא ניתן להם את הדלתא, בוא ניתן להם את החלק היחסי.

איתן ברושי: זה מקום שמוכר וניתן להם את העלות שהיינו נותנים למכללה רגילה, למה להוציא אותם מכלל ישראל - - - ?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הצעה חשובה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת דב חנין - - -

<מרב שביב: אני פשוט מתנצלת, אני חייבת לצאת לדיון על הפרא- רפואי, ואני רוצה מאוד להגיב - - -

יעקב מרגי: את תגיבי, אני לא אוותר לך.

<מרב שביב: ברבע ל-10 מתחיל הדיון.

<קריאה: גם אנחנו - - -

יעקב מרגי: אני אומר לך מראש, את תאחרי ואף פעם זה לא מתחיל בזמן.

יעקב מרגי: אל דאגה.

יעקב מרגי: בבקשה, דב חנין.

יעקב מרגי: שמעתם את האזהרה?

יעקב מרגי: שמעתם את האזהרה?

<קריאה: כן, שמענו את האזהרה.

<קריאה: יש לנו שאלות למל"ג.

דב חנין: אדוני היושב ראש, ראשית תודה על הדיון ותודה ליוזמים וליוזמות על הדיון החשוב הזה.

דב חנין: הנתונים הם נתונים מאוד קשים.

דב חנין: אני רוצה להגיב, גברתי, לדברים שלך, זה נכון שהתמונה היא תמונה של דשדוש, דשדוש במקום.

דב חנין: אבל כאשר אנחנו מתקננים את הנתונים ואנחנו יודעים שהחברה הישראלית היא חברה שבה יש ריבוי טבעי – גם אצל ערבים, גם אצל יהודים, אז יחסית למה שיש בחברה אנחנו יורדים למטה, אנחנו לא עומדים במקום וזה מאוד מאוד מדאיג.

דב חנין: השאלה היא מה קורה כאן.

דב חנין: וכאן, אדוני היושב ראש, התשובה צריכה להיות בכמה מישורים.

דב חנין: בואו נתחיל בשאלת ההיצע, המערכת לא מתאימה לביקושים, לא מתאימה לביקושים.

דב חנין: ניקח למשל את תחום הרפואה, אנחנו במדינת ישראל נמצאים במצוקה קשה בתחום הרפואה, חסרים לנו רופאים.

דב חנין: הרופאים שיש בישראל הם ברובם הגדול מבוגרים, עומדים לצאת - - -

יעקב מרגי: ולא רוצים לצאת.

דב חנין: אנחנו שנים קיבלנו בחינם ייבוא, היה לנו מזל גדול, קיבלנו יבוא של רופאים מצוינים שלמדו בברית המועצות ובכל מיני מדינות אחרות – ישראל לא השקיעה בהם כסף, זה נגמר.

דב חנין: עכשיו, אם אנחנו לא נכשיר רופאים בישראל – לא יהיו.

דב חנין: אנשים רוצים ללמוד רפואה, אני מסתכל על המספרים.

דב חנין: אלפי - - -

<קריאה: לומדים ברחבי העולם.

דב חנין: - - - סטודנטים לומדים, עשרות אלפי סטודנטים לומדים בחו"ל, אגב, ערבים, יהודים - - -

<קריאה: זה לא משנה.

דב חנין: בציבור הערבי זה תמונה מדהימה.

דב חנין: אני מזמין, אותך, גברתי, תעשי סיור בחוץ לארץ הקרוב, ברשות הפלסטינית, או בירדן, ותראי באוניברסיטאות מאות סטודנטים ערבים בכל האוניברסיטה, מאות.

יעקב מרגי: ישראליים.

דב חנין: מצוינים.

דב חנין: ערבים אזרחי ישראל, לומדים רפואה, משלמים המון כסף, זה טרטור לנסוע.

דב חנין: הם היו מעדיפים ללמוד בארץ, הם רוצים ללמוד בארץ – אין להם מקומות.

דב חנין: אז זה פרדוקס שאי אפשר להבין אותו, פשוט אי אפשר להבין אותו - - -

<קריאה: במערכת הישראלים מעדיפים ל - - -

<קריאה: גם המשק הישראלי - - -

יעקב מרגי: הלאה, הלאה.

עליזה לביא: למעלה מ- 50% לא עומדים בבחינה והם לא חוזרים להיות רופאים בישראל.

עליזה לביא: הם לא חוזרים להיות רופאים בישראל, הם לא עומדים בבחינה של מדינת ישראל.

עליזה לביא: בואו נגיד את זה.

יעקב מרגי: אני מכיר את דב חנין, הוא יודע - - -

דב חנין: אני, אני - - -

יעקב מרגי: אני מכיר את חבר הכנסת דב חנין, הוא יודע להתבטא היטב.

עודד פורר: גם אחיות, גם אחיות - - -

דב חנין: גם אחיות, אכן.

דב חנין: צודק חבר הכנסת פורר, גם אחיות.

דב חנין: כל מקצועות הרפואה.

דב חנין: אנחנו נמצאים בפרדוקס שאי אפשר להסביר אותו אלא כמחדל בקנה מידה עצום, שיש לו משמעות, לא רק על החיים של הסטודנטים האלה – על חיי אדם, על מערכת רפואית שלא מצליחה לעמוד בנטלים.

דב חנין: אני דיברתי על הצד של ההיצע.

דב חנין: בואו נדבר רגע על הצד של הביקושים.

דב חנין: יש בעיה בתחום הזה, והבעיה פה, כמו שאמרת חברתי, חברת הכנסת לביא, גם אנחנו צריכים לבחון מה קורה באוניברסיטאות ובמכללות.

דב חנין: יש מה לשפר, האוניברסיטאות והמכללות נמצאות בתקצוב חסר, התוצאה היא שמערכות לא עובדות, עומס בספריות, אין כיתות תרגול – המערכת הזאת לא עובדת טוב, אני אומר את זה בהרבה צער.

דב חנין: אני באתי מהאוניברסיטה, אני לימדתי בפקולטה למשפטים בתל אביב.

דב חנין: אני זוכר את המציאות באוניברסיטאות הרבה יותר מרווחת.

דב חנין: היום בכל דבר יש תור, קבוצות תרגול, אין מקום.

דב חנין: מה הולך?

דב חנין: המערכת קורסת.

דב חנין: ולכן, אנשים גם מחליטים, אולי, שהם לא רוצים.

דב חנין: וגם זו בעיה.

דב חנין: יש פה בעיה שהיא לא רק בעיה של מערכת החינוך, היא בעיה של החברה.

דב חנין: אנחנו הרי סיפרנו לילדים שלנו, לילדים שלי אני אמרתי – "רק אם אתם תלמדו, תלכו לאוניברסיטה, הכל יהיה בסדר" – לומדים באוניברסיטה, יוצאים מהאוניברסיטה, אין עבודה, אין - - - ההשכלה הגבוהה לא באמת נותנת לאנשים את כל הפתרונות שהם צריכים לקבל.

דב חנין: ומשפט אחרון, אדוני היו"ר.

דב חנין: בגלל החשיבות של הנושא הזה, אני הייתי מציע לך להזמין לכאן את שר החינוך.

דב חנין: אני מבין שלשר החינוך יש הרבה זמן, חוקי ההסדרה, עניינים, מתעסק בהמון דברים, כל הכבוד, הוא בנאדם חרוץ ומוכשר.

דב חנין: אבל קודם כל התפקיד שלו זה לטפל בבעיות של מערכת החינוך ומערכת ההשכלה הגבוהה.

דב חנין: הוא צריך לתת תשובות לשאלות שהן פשוט שאלות של מחדל בקנה מידה פנטסטי.

יעקב מרגי: בבקשה, חברת הכנסת חנין זועבי.

חנין זועבי: אה, תודה רבה.

יעקב מרגי: אם אתם רוצים תשובות, רק תקצרו ואל תחזרו על מה שנאמר כבר.

חנין זועבי: אני חושבת שכשאנחנו מדברים על בעיה שהיא בשלוש רמות.

חנין זועבי: הרמה הראשונה היא רמת האוניברסיטאות עצמן – כלומר, לפתח כישורים אקדמאיים.

חנין זועבי: ונכון שהבעיה היא בעיה כללית, אבל יש שתי קבוצות שהן השקעה לא כל כך היא גדולה – והם נותנים לכם את התפוקה היותר גדולה, מה לעשות?

חנין זועבי: ואני מסכימה עם חבר הכנסת איתן ברושי, שהן המפתח גם לצמיחה הכלכלית, גם לצמיחה בתחום ההשכלה, והם הערבים והם החרדים, וכמובן ההשקעה בהן גם תשפיע על הכלל.

חנין זועבי: אני חושבת ש- 100% מאלפי סטודנטים ערבים שלומדים בירדן, הם מוכשרים ללמוד באוניברסיטאות.

חנין זועבי: אנחנו לא רוצים להנמיך את הרמה האקדמאית.

חנין זועבי: אנחנו לא רוצים את ה- 50% שבאים ולא עומדים במבחנים, אנחנו לא רוצים שום ויתור אקדמאי.

חנין זועבי: אנחנו משלמים את זה, החברה משלמת על זה – אנחנו לא רוצים גם להנפיח גם את המספר, חברת הכנסת עליזה - - -

יעקב מרגי: ובזה אני יכול לומר שאת עקבית.

חנין זועבי: - - - הסטודנטים הערבים, תשכחי מאירופה, שלא 50% לא מתקבלים למבחנים, אולי יותר, 100% מ- 8,000 או 10,000 בירדן – מצטיינים.

חנין זועבי: עם ציונים הכי גבוהים.

חנין זועבי: זה האוכלוסיה - - -

<קריאה: כולם עוברים את המבחן ברפואה.

חנין זועבי: אז אם אנחנו מנתחים את הבעיה, היינו ממקדים עם אוכלוסיות מסויימות.

חנין זועבי: תמקדו את הבעיה.

חנין זועבי: תתחילו באוכלוסיה הזאת של אלפים, ששמה הם מוכשרים, אבל, לא יודעת, אולי בגלל השפה הם לא התקבלו?

חנין זועבי: אולי בגלל שהם בני 18,19?

חנין זועבי: גם גיל הקבלה הוא לא כל כך נכון - - -

יעקב מרגי: בין 3,000 מועמדים לרפואה?

יעקב מרגי: ל- 600 מיטות, או 700 מיטות, זה בלתי אפשרי.

<קריאה: אם הם ישרתו בשירות לאומי - - לגיל 21 - - -

עליזה לביא: חברים, אני - -

חנין זועבי: - - אם רק שינוי.

חנין זועבי: שניה, שניה.

<קריאה: - - יגיעו לגיל 21 זה יהיה מצוין.

חנין זועבי: רק שניה, אני רוצה, כלומר, למקד את הבעיה באיפה שקל לפתור, לא איפה שקשה לפתור.

חנין זועבי: אז אני אומרת ככה, אדוני.

חנין זועבי: אנחנו מתחילים כמעט ב- 30% מאלה שלומדים בחו"ל ואיתם אנחנו ממקדים.

חנין זועבי: אנחנו targeting, אנחנו שמים אותם למטרה, והם יכולים להיכנס לאוניברסיטה.

חנין זועבי: אז זו הבעיה הראשונה.

חנין זועבי: הבעיה השניה היא אי ההלימה בין המוסדות, בין האוניברסיטאות, לבין לשוק העבודה ועל זה דיברו.

חנין זועבי: יש אינפלציה בתכניות מסוימות, במסלולים מסויימים ויש מחסור במסלולים אחרים, ואף אחד לא חושב - - -

יעקב מרגי: רבותי, אנחנו קרבים לסיום ולא - - -

חנין זועבי: אף אחד לא חושב על ההלימה הזאת - - -

יעקב מרגי: לקצר.

חנין זועבי: והרמה השלישית, אדוני, ואני חושבת שצריכים לחלק לרמות והמכללות שלא מתוקצבות.

חנין זועבי: זה קטסטרופה לחברה, ואין שום פיקוח, גם משרד החינוך ומשרד הכלכלה אומרים: "אין לנו שליטה, אין לנו שליטה" אבל הם יודעים, הם יודעים כמה הם מרוויחים על גבי התלמידים, התלמידים יוצאים לשוק האבטלה, יוצאים לשוק התסכול, מתוסכלים, שמו את הכל – וזה ההפקר, זה שטח הפקר.

חנין זועבי: ואתם אומרים "אנחנו אין לנו שליטה", זה לא תירוץ – זה דווקא אשמה שאין לכם שליטה, צריכים שתהיה לכם שליטה - - -

יעקב מרגי: תודה.

חנין זועבי: אני רוצה שאתם, שוועדת החינוך, אנחנו נייחד דיון למכללות הלא מתוקצבות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מסעוד גנאים.

מסעוד גנאים: תודה, אדוני היושב ראש- - -

יעקב מרגי: ממש בקצרה, כי אני ב- 10:00 נועל.

מסעוד גנאים: קצר, ממש.

מסעוד גנאים: רבע שעה, בסדר?

מסעוד גנאים: אני מודה למציעים ועל הדיון החשוב הזה.

מסעוד גנאים: תחילה, אני חושב שיש שתי בעיות: בעיה בכניסה למוסדות האקדמיים ובעיה כאשר יסיימו בשוק העבודה.

מסעוד גנאים: את עניין הנגשת האוניברסיטאות והאקדמיה לכל התלמידים – במיוחד לאוכלוסיות שאנחנו הזכרנו – אם הם ערבים או חרדים.

מסעוד גנאים: אני חושב שעל המל"ג ועל משרד החינוך לעשות את זה ובמהירות, משום שדיברתם על אלפים – אנחנו מלפני 2009, היה חבר ועדת החינוך, בא חוקר ערבי והציג בפנינו כמה מדינת ישראל מפסידה כסף, מפסידה כסף, בגלל זה שאלפי תלמידים וסטודנטים ערבים לומדים – אם זה בירדן, אם זה בגדה המערבית, אם זה באירופה.

עודד פורר: למה רק ערבים?

עודד פורר: סטודנטים ישראלים.

עליזה לביא: סטודנטים, בואו נדבר על סטודנטים.

עודד פורר: ערבים ישראלים.

<קריאה: לא, הוא אומר שהשיעור שלהם הוא יותר גבוה, מה הבעיה?

<קריאה: לא עניין של יותר גבוה.

עליזה לביא: למה?

עליזה לביא: ברפואה?

עליזה לביא: ברפואה?

עודד פורר: זה לא נכון, ממש לא נכון.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

חנין זועבי: יש מספרים.

עודד פורר: אתם נוהגים בגזענות, אני חייב לומר לכם.

יעקב מרגי: עודד.

יעקב מרגי: תן לו לגמור, חבל .

יעקב מרגי: מסעוד, בבקשה, אתה ברשות דיבור, תמשיך.

מסעוד גנאים: אני אמשיך, אבל - - -

יעקב מרגי: עזוב, אתה לא חייב להתייחס.

יעקב מרגי: אם אתה רוצה, עודד יסלח לך אם לא תתייחס.

מסעוד גנאים: כאשר אני אומר חרדים – אני גם גזען?

יעקב מרגי: לא, בוא, קדימה.

מסעוד גנאים: אז קדימה.

מסעוד גנאים: אני חושב שיש חסמים.

מסעוד גנאים: אני נחשפתי לאחרונה, לא אני לבד, גם חברי – למבחן היע"ל.

מסעוד גנאים: אני מפנה עכשיו את השאלה לנציגת המל"ג כי אני רוצה באמת תשובה.

מסעוד גנאים: לא כל האוניברסיטאות יש בהם את המבחן הזה, הוא מבחן בשפה העברית.

מסעוד גנאים: במיוחד באוניברסיטת חיפה, עשרות תלמידים פנו אלינו, פנו לאוניברסיטה, ריבונו של עולם – משנים את הממוצע או את הציון.

מסעוד גנאים: היה בהתחלה 116, אחר כך 120.

מסעוד גנאים: אם אתה מביא 120 גם, יש תלמידה, הרבה תלמידים – 120 הביאו, האוניברסיטה אומרת אנחנו עושים חישובים בין החיבור לבין משהו ומנמיכים את זה ל- 119.

מסעוד גנאים: תלמיד שהוא מצטיין, שנה ראשונה למשל, תואר ראשון בהסטוריה, והוא מצטיין, ריבונו של עולם, יש פקפוק באיכות של שפתו העברית?

מסעוד גנאים: בסוף מכשילים אותו, או אומרים לו: "הלימודים שלך מופסקים עוד סימסטר אם אתה לא מביא עוד ציון?".

מסעוד גנאים: אני רוצה תשובה מהמל"ג.

יעקב מרגי: תודה, תודה.

יעקב מרגי: יהודה גליק.

יהודה גליק: אני מוותר על רשות הדיבור.

יעקב מרגי: תודה, יוסף ג'בארין, בבקשה.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להתחיל במילה טובה דווקא על העשיה של מירב בשנים האחרונות.

יוסף ג'בארין: אני, יצא לי לעבוד איתה אישית בשנים האחרונות בכל מה שקשור לתכניות החומש, ואני מאוד התרשמתי לטובה.

יוסף ג'בארין: אני מבין שתכנית החומש, בחומש הקרוב, הולכת וגדלה גם וזה לשמחתנו.

יוסף ג'בארין: אבל, מה שקורה, שתכנית החומש אינה מתייחסת לנושאים שאנחנו מדברים עליהם, ולכן אני חושב שהאתגר של המל"ג היום זה פשוט להסתכל בראיה יותר - - -

יעקב מרגי: היית בדיון של הצגת תכנית החומש?

יוסף ג'בארין: כן, כן כן.

יוסף ג'בארין: וגם הערתי ליפה על העניין הזה.

יוסף ג'בארין: עד עכשיו המל"ג לא רואה את הסטודנטים שלומדים מחוץ לישראל.

יוסף ג'בארין: כל תכניות העבודה שלו ממוקדות יותר באוניברסיטאות בישראל.

יוסף ג'בארין: עודד ועליזה, אתם צודקים בעניין הזה שאנחנו - - - על הסטודנטים מישראל שלומדים בחו"ל, אין לנו בעיה עם זה, אנחנו רק אומרים שלפי הנתונים שיש לנו, ומירב תתקן אותי – שמבחינה יחסית - - -

יעקב מרגי: הכמויות, יחסית לגודלם באוכלוסיה, זו כמות גדולה.

יוסף ג'בארין: - - - אם אנחנו מחשיבים גם את הגדה המערבית כי רק בג'נין, רק בג'נין יש 4000 סטודנטים, ובשכם עוד 1500 וכו' וכו'.

יוסף ג'בארין: ולכן כל הסוגיות שהעלו חברי, קודם כל מבחינת תכנון חזרתם של הסטודנטים הללו, מבחינת הקודם כל, התאמות למקצעות שלהם.

יוסף ג'בארין: עכשיו אנחנו נתקלים בהרבה בעיות, של סטודנטים שצריכים לעבור כל מיני התאמות ובחינות וכדומה, כמו למשל טכנאי תקשורת ועובדים סוציאליים – אלו נושאים שצריך לתת עליהם את הדעת.

יוסף ג'בארין: והנושאים שהעלו חברי, כל מה שקשור בסף הקבלה לאוניברסיטאות.

יוסף ג'בארין: יע"ל, הבחינה הפסיכומטרית, הגבלת הגיל שעדיין קיימת בכמה מקומות, אלה נושאים שלדעתי המל"ג גם יצטרך לתת עליהם את הדעת, בנוסף גם לסוגיה היותר ספציפית של בית הספר לאחיות בנצרת, שבעצם נשאר כמעט - - -

יעקב מרגי: תן לי שתי דקות אחרונות שהיא תשיב לנו, ואני רוצה לסכם.

יוסף ג'בארין: - - שעדיין לא קיבל אקדמיזציה - - -

יעקב מרגי: בסדר אתה אל תדאג לי לבסאל.

יעקב מרגי: היא קודם כל תשיב, כי בסוף הוא ידבר ולא יהיו לנו תשובות.

יעקב מרגי: הוא יסלח לי ויסלח לך ולחבריו - - -

באסל גטאס: אני יכול להעשיר את הדיון בהיותי אקדמאי - - -

יעקב מרגי: אחרי שהיא תגיב, אם יישאר זמן אני אתן לך.

יעקב מרגי: אין לי ספק.

יעקב מרגי: אין לי ספק, באסל.

<מרב שביב: אז קודם כל, אנחנו מצטרפים לכל האמירות שהמיקוד המערכת הוא גם היה והוא גם ימשך בסטודנטים מהחברה הערבית והחרדית וזה הפוטנציאל של הצמיחה, לפחות בשנים הקרובות, של מערכת ההשכלה הגבוהה ואנחנו רוצים להכין את האוכלוסיות האלה לשילוב טוב ואיכותי בשוק התעסוקה.

<מרב שביב: יש תכנית חומש שהוכנה בחומש הקודם, חבר הכנסת ג'בארין הזכיר אותה, לחברה הערבית, שהיא תכנית שהשקענו בה גם הרבה מאוד מחשבה וגם מאות מליוני שקלים, הרבה מאוד משאבים.

<מרב שביב: ובין השאר היא גם מתייחסת לנושאים של תחומי הלימוד של הסטודנטים הערבים ולסטודנטים שהולכים לירדן ולחברון וכו'.

<מרב שביב: כמה נקודות בקצרה: הקמנו קרן מלגות לתואר ראשון שנקראת "אירתיקה".

<מרב שביב: במסגרת קרן המלגות, יש דירוג, יש ניקוד לסטודנטים, בין השאר על תחומי הלימוד שהם פונים אליהם, אוקיי?

<מרב שביב: אז בראש סדר העדיפויות, נמצאים תחומים נדרשים למשק ולחברה הערבית, אוקיי?

<מרב שביב: אז זה כן דבר שאנחנו מתייחסים אליו - - -

יעקב מרגי: נתתם את דעתכם.

<מרב שביב: שתיים, הנושא של הקמת מוסד להשכלה גבוהה ביישוב ערבי הוא חלק מהניסיון שלנו לפתור את בעיית הסטודנטים ש- - -

<קריאה: איפה עומד העניין הזה?

<מרב שביב: שאני לא - - -

<קריאה: אפשר לדעת איפה עומד - - -

יעקב מרגי: הליך מכרוז, הליך מכרוז תקוע.

<מרב שביב: - - במכרז, בשלב - - -

<קריאה: נו, מחכים לתשובה.

<מרב שביב: זה פשוט במכרז ואני לא יושבת שם בוועדה אז אני לא יודעת להגיד לך למה זה תקוע, אבל אני יכולה להעביר את המסר.

<קריאה: זה לא תקוע, זה מתקדם, זה הליך.

<מרב שביב: הליך מכרזי.

<מרב שביב: אז קודם כל, אז שוב, הנושא של הסטודנטים שהולכים ללמוד בירדן – בין השאר יקבל מענה במוסד החדש שאנחנו מקימים אותו, אבל יחד עם זאת, אני לא בטוחה שבמקצועות האלה אנחנו נוכל לשלב עוד סטודנטים בכלל, כן?

<מרב שביב: זה כבר הדיון של הוועדה של המקצועות הפרא רפואיים, כי יש לנו מגבלה של מקומות - - -

יעקב מרגי: משרד הבריאות, תקציב, אוצר, מיטות, השתלמות, התמחות - - -

<מרב שביב: נכון.

<מרב שביב: זה סיפור בפני עצמו.

<מרב שביב: הנושא של הפסיכומטרי, אנחנו ניגע בנושא של חלופות לפסיכומטרי, ממש ב - - -

יעקב מרגי: תמשיכו עם המגמה שהתחלתם?

יעקב מרגי: עדיין, עדיין, יש חלקים בפסיכומטרי שאפשר לוותר עליהם.

<מרב שביב: לא לא, אז שוב.

<מרב שביב: זה נושא שהוא משפטי, מה שקבוע בכללי המל"ג זה נושא של בגרות ולא של פסיכומטרי, יש עכשיו בג"צ ברקע, אני לא רוצה להתייחס רגע להיבטים המשפטיים.

<מרב שביב: מה שאנחנו רוצים כן להביא, זה לקדם חלופות לפסיכומטרי.

<מרב שביב: ואנחנו בזמן הקרוב נביא את זה למל"ג, זה היה כבר בות"ת.

<מרב שביב: אנחנו רוצים כן לתמוך תקציבים במבחנים מסוג אחר, בסדר?

<מרב שביב: שיהוו חלופות למוסדות להשכלה גבוהה לעומת הפסיכומטרי.

<מרב שביב: נושא של הגבלת גיל, אנחנו חד משמעית - - -

יעקב מרגי: הורדתם.

<מרב שביב: - - - הקודם, אנחנו הורדנו את זה.

<מרב שביב: אסור להגביל כניסה של סטודנטים למקצועות שונים בגיל.

<מרב שביב: בית ספר לאחיות בנצרת, אני חושבת שהנושא הזה הולך להיפתר, אבל אני יכולה לבדוק ולתת לך תשובה - - -

יעקב מרגי: תודה.

<מרב שביב: ואם תרצו, שוב, מצגת רק על הנושא של החברה הערבית או אם אתם רוצים לשבת איתנו, בשמחה רבה.

יעקב מרגי: נראה, אנחנו נעשה - - - באסל גאטס, דקה.

באסל גטאס: אני, אדוני היושב ראש וחברי, חושב שאנחנו חיים בזמן שתואר ראשון הוא חובה, כמו בגרות.

באסל גטאס: בארצות הברית אין כמעט, זה שכיח בצורה שהוא לא חשוב.

באסל גטאס: מגיל 65 ועד בוגר תיכון – השכלה ראשונית זה נחשב ללמוד מקצוע.

באסל גטאס: והשיטה היא, גברתי, אני חושב שהגיע הזמן גם לחשוב על זה במובנים האלה בישראל, שהתואר הראשון הוא גם צעד לקראת משהו.

באסל גטאס: לא רק כאילו עושה BA פסיכולוגיה, כמו היום, נגיד, אני אקח דוגמא טובה מפסיכולוגיה: BA בפסיכולוגיה אתה לא יכול עם זה שום דבר - - -

יעקב מרגי: אין לך כלום.

באסל גטאס: אז זה step one בשביל לעשות מאסטר.

באסל גטאס: או ב - - - מה יש?

חנין זועבי: בבקשה, אני רוצה לעצור אותך בגלל שנספיק את הדיון - - -

באסל גטאס: היום לרפואה - - -

יעקב מרגי: תודה.

באסל גטאס: - - - ועריכת דין, אולי הגיע הזמן לחשוב, שבמקום להיכנס לשנה ראשונה רפואה, שאתה צריך לעשות תואר, אתה עושה שלוש שנים, אתה מתבגר שלוש שנים, או את מתבגרת, ואז אתה מחליט גם אם זה המקצוע המתאים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הוועדה מודה לחברי הכנסת המציעים וחברי הכנסת שהשתתפו בדיון.

יעקב מרגי: הוועדה עוקבת ודאגה בהמשך מגמת ההאטה של הנרשמים להשכלה גבוהה ולתואר ראשון.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למל"ג לחקור את המגמות שמתחוללות במוסדות להשכלה גבוהה ולקבוע מדיניות תכנון ותקצוב ולנתב את הלימודים האקדמיים למקצועות הנדרשים גם לחברה וגם למשק.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למל"ג ולות"ת לתת דעתה למגמות הלימודים והיציאה של סטודנטים ישראליים ללימודים להשכלה גבוהה מחוץ למדינה.

יעקב מרגי: תודה רבה, הוועדה תמשיך לעקוב.

חנין זועבי: - - - כשאתה קובע דיון למכללות הלא מתוקצבות.

יעקב מרגי: אמרתי, הוועדה תמשיך לעקוב אחרי זה, אנחנו נשב ביחד לגבי תכנית העבודה של הוועדה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני מתנצל בפני מי שלא הספיק לדבר ורצה לדבר.