ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 328, 2017-02-01 09:00

מיכל רוזין: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.

מיכל רוזין: אני מתנצלת על הפקקים.

מיכל רוזין: תודה רבה, שר התחבורה.

מיכל רוזין: קודם כל, תודה רבה שהגעתם הבוקר.

מיכל רוזין: אנחנו ממשיכים בדיוני המעקב שלנו על יישום חוק זכויות נפגעי עבירה, והפעם אחד החוקים החשובים במניעה והגנה על הציבור מפני עברייני מין לאורך השנים, אני חושבת.

מיכל רוזין: לאורך השנים החוק הזה התעבה בהצעות חוק פרטיות שונות - חלקן הייתי מעורבת, חלקן ליוויתי גם עוד בתפקידי הקודם וגם כחברת כנסת.

מיכל רוזין: בוקר טוב לחבר הכנסת בגין.

מיכל רוזין: אנחנו ממשיכים עם החוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים.

מיכל רוזין: המטרות שלנו הן מאוד ברורות בדיון הזה: אחת, קודם כל לעקוב אחר אכיפת החוק.

מיכל רוזין: אני אומרת את זה בכל דיון של הוועדה שאני מנהלת פה, ומכאן גם החשיבות שאני רואה בדיונים האלה.

מיכל רוזין: זה לא דיונים של כותרות; זה דיונים שבאים באמת לומר: חוקקנו, קבענו – מה נעשה עם זה?

מיכל רוזין: מה קורה בסופו של דבר?

מיכל רוזין: אנחנו מחוקקים חוקים נפלאים.

מיכל רוזין: איך אנחנו עוקבים ומיישמים בסופו של דבר?

מיכל רוזין: דבר שני, אני יודעת שיש תזכיר חוק שמתעכב – נאמר זאת בלשון המעטה – כבר מספר שנים, של תיקונים חשובים מאוד שצריכים להיעשות בחוק.

מיכל רוזין: נעלה את זה פה על השולחן היום - לפחות חלק מהדברים הנדרשים, ונראה עם גורמי השטח, האם זה באמת נדרש.

מיכל רוזין: אנחנו נרצה לשמוע מהמשרד לביטחון פנים, מדוע זה מתעכב, ומהן הדילמות שבהן הם נתקלים ובשל כך החוק לא מקודם.

מיכל רוזין: נשמע מהמשטרה בעיקר את אתגרי האכיפה.

מיכל רוזין: ברור לי גם שהחוק לא הטיל ושלא ניתן לדרוש מגורמי האכיפה, להיות היוזמים בעניין, כלומר אלה שפונים למוסדות לבדוק אלא הנוהל הוא הפוך - מוסד מחויב על-פי החוק לבדוק.

מיכל רוזין: אבל כן הייתי רוצה לדעת, האם נעשים אילו שהם צעדים של הדרכה, עדכון, יידוע של המוסדות, תשומת לב.

מיכל רוזין: יש לנו הרבה מאוד חוקים וכללים.

מיכל רוזין: אני יכולה לחשוב על מנהלי בית ספר – יש להם רשימות ארוכות, כל שבוע יוצאים חוזרי מנכ"ל, שאומרים לעשות כך או לעשות אחרת.

<אורן פז: יש חוזר בנושא.

מיכל רוזין: ברור, אבל מנהל בית ספר נכנס לתפקידו, הוא בטח קורא ככה חוזרי מנכ"ל שצריך ללמוד אותם, והאם נעשים גם עבודת יידוע ומניעה מצד גורמי האכיפה ולא רק התפקיד שהוטל עליהם האקטיבי, להיענות לבקשות האישורים.

מיכל רוזין: אף פעם חוק הוא לא מושלם.

מיכל רוזין: החוק ודאי לא מתייחס לכל אותם עבריינים שלא נתפסו, לא הורשעו, ולכן אנחנו עדיין נהיה חשופים לפגיעות.

מיכל רוזין: אני תמיד אומרת, כל מי שמדבר אתי – פגיעות מיניות יהיו, בכל מקום, לצערי, במרחב הפרטי, בבית, במרחב הציבורי.

מיכל רוזין: השאלה בסופו של דבר – האם אנחנו עושים את המקסימום גם למגר את התופעה, גם להגן על הציבור, וגם לדאוג לכך שאם כבר נפגעו, איזה מענה יקבלו, איזה שיקום ואיזה יחס.

מיכל רוזין: במעטפת הזאת אני רוצה להתחיל.

מיכל רוזין: אתחיל עם היועצת המשפטית של הוועדה – תני לנו סקירה עד היום איך החוק.

מיכל רוזין: אני מבינה שגם קיבלנו דיווח מהמשרד לביטחון פנים, כנדרש בחוק, לגבי עברייני מין נשים, שכרגע אין דרישה אקטיבית לבקש את המידע אלא דיווח של המשרד לביטחון פנים.

מיכל רוזין: קיבלנו תשובה בעניין?

מיכל רוזין: לפניך?

מיכל רוזין: אז גם על זה - נעמה, תתחילי, ונעבור לביטחון פנים ולגורמי השטח.

<נעמה מנחמי: חוק מניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים, התשס"א-2001 הוא אכן חוק שעבר הרבה מאוד תיקונים בכנסת, בעיקר תיקונים פרטיים.

<נעמה מנחמי: החוק מדבר על שתי אוכלוסיות: על עברייני המין עצמם חל איסור לעבוד באותם מקומות.

<נעמה מנחמי: מדובר ברשימה מאוד רחבה של מוסדות שעוסקים בקטינים, חסרי ישע, שגם הגדרת חסר ישע היא הגדרה מאוד רחבה, כולל אנשים שבשל מוגבלות גופנית או שכלית או נפשית הם נדרשים להגנה, תשושי נפש – רשימה מאוד ארוכה גם של מוסדות וגם של גורמים שעליהם מגנים.

<נעמה מנחמי: אז כאמור האיסור הראשון הוא האיסור על עבריין המין לעבוד באותם מקומות.

<נעמה מנחמי: האיסור הזה חל על גברים ונשים כאחד.

<נעמה מנחמי: החלק השני של החוק, כפי שציינה יושבת-הראש, הדרישה של בדיקה על-ידי המוסדות עצמם – אותם מוסדות שמעסיקים, וכאן הדרישה היא רק על גברים - נכון להיום – דרישה לבדוק, האם האנשים שאמורים להיות מועסקים אצלם, הם הורשעו בעבירת מין.

זאב בנימין בגין: איך נעשית הבדיקה?

זאב בנימין בגין: מה היכולות?

זאב בנימין בגין: מה המגבלות על הבדיקה?

<נעמה מנחמי: הבדיקה נעשית על-ידי קבלת אישור מהמשטרה, כשהאישור יינתן, אם אותו אדם לא הורשע בעבירת מין, או אם חלפה אותה תקופה שרשומה בחוק.

<נעמה מנחמי: מדובר על עשרות ואולי מאות, לדעתי, של אישורים בשנה.

<נעמה מנחמי: תכף נקבל את הדיווח של המשרד לביטחון פנים על מספר האישורים שניתנים בכל שנה.

זאב בנימין בגין: האם יש מספרים על מספר האישורים המתבקשים?

זאב בנימין בגין: האם אנחנו יודעים על מוסדות שבהם התקבלו עובדים במספר מסוים, אבל לא נזקקו לבדיקתם?

זאב בנימין בגין: זה נתון קצת יותר קשה אולי להשיג.

מיכל רוזין: האם החוק מחייב?

זאב בנימין בגין: אני מבין.

זאב בנימין בגין: האם יש דרך לשאול, מהו המספר הכולל של אנשים שהתקבלו לעבודה בעשור האחרון, בחודש האחרון במוסדות המנויים בחוק?

זאב בנימין בגין: כמה בקשות בכלל הוגשו?

זאב בנימין בגין: שתהיה לנו הערכה כלשהי.

זאב בנימין בגין: אני יכול לראות קושי אנושי מצד מנהל מוסד שהתקשה בגיוס עובדים – או מתרשל או לא רוצה או שכח.

זאב בנימין בגין: כי זו הדרך העיקרית שבה יסתננו אנשים, כשכבר הגענו למוסד שמבקש, אז כבר מחצית הדרך ויותר נעשתה.

<נעמה מנחמי: זה חלק מהסיבה שאנחנו כאן.

<נעמה מנחמי: תכף נשמע גם מהמשרדים עצמם – לכל משרד יש הקשיים שלו.

<נעמה מנחמי: למשל, במשרד החינוך היה בעבר קשיים עם מורים מחליפים ועם קיטנות.

<נעמה מנחמי: הדברים, בין היתר – בשביל זה אנחנו נפגשים.

<נעמה מנחמי: נציין עוד דבר אחד לפני שנעביר את הכדור למשרד לביטחון פנים, שייתן לנו רקע של מספרים – הדרך השלישית של עבריין מין להיות מועסק באותם מקומות זה על-ידי קבלת אישור מוועדת הפטור שבודקת את המסוכנות שלו, אבל נציין שוועדת הפטור יכולה לתת אישור גורף ולא אישור שתפור למידותיו של אותו אדם – מה שכמובן מקשה את הפעילות שלה.

<נעמה מנחמי: בנוסף אציין - כן אני מבקשת שנזכור שהחוק הזה תמיד נמצא במתח בין הרצון להגן על הציבור ככל הניתן, לבין הרצון להשאיר גם לעברייני מין מקומות שבהם הם יוכלו לעבוד.

<נעמה מנחמי: האינטרס שלהם לעבוד הוא גם האינטרס שלנו, כי אנחנו רוצים שהם יוכלו להשתקם.

<נעמה מנחמי: עבריין מין משוקם הוא הרבה פחות מסוכן.

<נעמה מנחמי: אני כן רוצה שנזכור את זה ברקע הדיון, כי החוק הזה באמת, כפי שציינה יושבת-הראש, הוא הולך ומתעבה עם השנים, אבל גם את זה יש לזכור.

מיכל רוזין: לחלוטין, ואנחנו גם זוכרים את זה, וגם את זה שבסוף אנחנו מתעסקים – חבריי חברי הכנסת - בהגנה על הציבור מפני קבוצה מאוד מצומצמת שכבר נתפסה, הורשעה, חלקה הגדול גם מפוקחת.

מיכל רוזין: ומצד שני, זה לא ימנע הרבה מאוד- - -

<דנה קייזר: וגם מטופלת.

<דנה קייזר: שמי דנה קייזר – אני מנהלת מרכז לשיקום מונע, לפי חוק ההגנה על הציבור.

מיכל רוזין: כן.

מיכל רוזין: לפני שאתן למשרד הפנים לענות על השאלות – קודם כל, השאלה של חבר הכנסת בני בגין היא מצוינת, כי היא בדיוק מראה את הבעייתיות שאנחנו לא יודעים – אתם תדווחו כמה פנו; אנחנו לא יודעים מתוך כמה, ולהסיק מכך כמה לא פנו, אבל כן עוד כמה נקודות שאני רוצה שתתייחסו אליהן: אחת, הנושא של קטינים פוגעים, בין אם הוא שוחרר כבגיר ובין אם הוא קטין פוגע - גם על זה אנחנו צריכים לקבל תשובות.

מיכל רוזין: אני מבינה שחלק מתזכיר החוק עוסק בכך.

מיכל רוזין: נושא ועדת הפטור – האם פנו בכלל לוועדת הפטור?

מיכל רוזין: כמה קיבלו פטור?

מיכל רוזין: כמה קיבלו פטור לעבוד במקומות מסוימים למרות שהחוק אוסר עליהם?

מיכל רוזין: חידוש אישורים – היום זה לכל החיים.

מיכל רוזין: האם אתם רואים צורך שדברים ישתנו?

מיכל רוזין: אדם התחיל לעבוד במקום העבודה, למשל, ותוך כדי שהוא עובד במקום העבודה הוא עובר תהליך משפט פלילי, ולא תמיד מקום העבודה יודע על כך - בנושא עבירות מין.

מיכל רוזין: הוא כבר ביקש בשביל האדם בשביל חמש שנים, הוא קיבל תעודת יושר, הוא אב בית במעון חוסים, והוא עכשיו עובר משפט.

מיכל רוזין: מקום העבודה לא חייב לדעת על זה, לא מדווח למקום העבודה.

זאב בנימין בגין: והוא לא מורשע.

מיכל רוזין: נגיד הורשע וקיבל עבודות שירות או משהו אחר.

מיכל רוזין: מה קורה במקרים האלה?

מיכל רוזין: האם אתם חושבים שיש צורך בחידוש רשיון, אישור, או איך פותרים את הנושא הזה באופן אחר?

מיכל רוזין: נושא של קבלני כוח אדם, בתי חולים שמעסיקים קבלני כוח אדם.

מיכל רוזין: היו פגיעות קשות מאוד של עובדי תחזוקה, אפילו אחים בתוך בתי חולים, ואז טען בית החולים: אנחנו לא העסקנו אותו – זה קבלן כוח אדם העסיק אותו – הוא היה צריך לבדוק.

מיכל רוזין: אנחנו יודעים שהרבה מאוד מהרווחה, מהבריאות, מהחינוך היום – מה לעשות, יש הפרטה, בניגוד לדעתי האידיאולוגית הפוליטית, אבל יש הרבה מאוד הפרטה.

מיכל רוזין: הדברים הללו חייבים להילקח בחשבון.

זאב בנימין בגין: מה אומר החוק לגבי עובדי קבלן?

מיכל רוזין: תכף נעמה תסביר.

מיכל רוזין: לאט-לאט מחילים בחוקים השונים בכנסת, אגב, אחריות לא רק על המעסיק הראשי אלא גם על קבלני כוח אדם.

מיכל רוזין: ועוד נקודה היא הנושא של אנשים פרטיים.

מיכל רוזין: יש דרישה, שאני מעלה אותה פה בשולחן, אך אני שמה עליה סימן שאלה גדול, וזה אנשים פרטיים, שמבקשים את האפשרות החוקית, לפנות ולקבל מידע, כי היום - למה יש החוק הזה?

מיכל רוזין: כי בהבדל מארצות הברית, אין לנו חוק מייגן.

מיכל רוזין: אנשים שהורשעו, וטוב שכך - אני תומכת בכך – אין מרשם של עברייני מין שמפורסם לציבור, כפי שיש בארצות הברית, למשל, או במדינות אחרות.

מיכל רוזין: אני ת שזה לא צריך להיות.

מיכל רוזין: לכן כן חוקקנו שאותם מקומות, שבהם יש ילדים, כן תהיה אפשרות למקום העבודה, לפנות ולבקש את המידע.

מיכל רוזין: אומרים הורים: אני רוצה להעסיק מטפל, להעסיק גנן בגן ילדים פרטי, בפעוטון, במשפחתון, אני רוצה להעסיק מסיע שיסיע את הילדים כל יום לבית הספר הסעה משותפת – האם אני יכול לפנות כאדם פרטי – אני לא מוסד ציבורי – ולבקש מידע?

מיכל רוזין: נכון להיום, לפי החוק, אי-אפשר לקבל את המידע הזה.

מיכל רוזין: זאת שאלה, האם צריך להרחיב את החור בעניין הזה.

מיכל רוזין: אני מעלה את השאלות האלה.

מיכל רוזין: המשרד לביטחון פנים, בבקשה.

<אפרת ליפשיץ פרקש: אני אפרת ליפשיץ מהלשכה המשפטית מהמשרד לביטחון פנים.

<אפרת ליפשיץ פרקש: נתחיל בנתונים.

<אפרת ליפשיץ פרקש: את הנתונים יציגו חברותיי מהמשטרה.

<אפרת ליפשיץ פרקש: רק אציין שמדובר בשני סוגי נתונים: אחד, בנתונים שהשר מחויב להעביר אחת לשנתיים, לפי סעיף 13 לחוק – אלה נתונים לעניין התחולה לגבי נשים.

מיכל רוזין: והוא העביר אותם.

<אפרת ליפשיץ פרקש: שנשמע אותם מהמשטרה; והנתונים השניים, שלא מחויבים לפי חוק להעביר אותם, לקראת הישיבה בוועדה אספנו לעניין מספר האישורים שמוצאים כל שנה.

<אפרת ליפשיץ פרקש: מדובר באלפים – לא במאות ולא בעשרות – וחברותיי מהמשטרה יוכלו לפרט בעניין הזה, והשאלות אחר כך.

<אפרת ליפשיץ פרקש: נתחיל עם הנתונים ונענה על השאלות אחר כך?

מיכל רוזין: כן.

<ליאורה סולטן: עו"ד ליאורה סולטן-יעבץ.

<ליאורה סולטן: אני ראש חוליית ייעוץ וחקיקה במדור מידע פלילי.

<ליאורה סולטן: כעיקרון, אספנו נתונים לבקשת המשרד לביטחון פנים.

<ליאורה סולטן: לשאלת חבר הכנסת בני בגין, הנתונים האלה הם אולי יענו מעט על השאלה, אם כי לא על כולה.

<ליאורה סולטן: החלוקה של הנתונים שנעשתה על-ידי היא לפי כותרות של אבטחה, בריאות, חינוך.

<ליאורה סולטן: אם ניקח למשל את מערכת החינוך, זה יכול להיות במגוון אפשרויות – מגני ילדים עד מוסדות החינוך התיכוניים, היסודיים, וגם כל מקום שנמצאים שם קטינים ומתחנכים.

<ליאורה סולטן: כלומר זה הפילוג.

<ליאורה סולטן: זה לא רק משרד החינוך – וכך גם שאר הנתונים – רווחה, תחבורה, אבטחה, שהיא בכל המוסדות, שיהיו שם קטינים וחסרי ישע, כפי שהסבירה היועצת המשפטית.

<ליאורה סולטן: הנתונים שאספנו הם שלוש שנים אחורה – 2014, 2015 ו-2016.

<ליאורה סולטן: בעצם ביצענו השוואה.

<ליאורה סולטן: למשל, כל מה שקשור במערכת החינוך, מבחינת אישורים, ב-2014 היו 77,736 אישורים שניתנו.

מיכל רוזין: רק גברים, לא כולל נשים.

זאב בנימין בגין: אלה גברים שהתקבלו לעבודה באותה שנה?

<אורן פז: שמעוניינים.

<ליאורה סולטן: נבדקו.

<ליאורה סולטן: התקבלו – אני לא יודעת.

זאב בנימין בגין: שבעקבות בקשותיהם לעבודה.

<ליאורה סולטן: נכון.

<ליאורה סולטן: זה לא אומר שהם התקבלו לעבודה.

<ליאורה סולטן: סדר גודל.

מיכל רוזין: אני חושבת שההפתעה היא שיש כל כך הרבה גברים במערכות החינוך.

מיכל רוזין: אם זה היה נשים, היינו אומרים: ברור, אבל הפתיע את חבר הכנסת בגין וגם אותי שכל כך הרבה גברים רוצים לעבוד במערכת החינוך.

<ליאורה סולטן: אני שוב מדגישה - מערכת החינוך – זה במגוון אפשרויות.

מיכל רוזין: הבנו לחלוטין.

<ליאורה סולטן: לאו דווקא להיות רק מחנך או מנהל בבית הספר.

<ליאורה סולטן: אני ממשיכה עם האישורים.

<ליאורה סולטן: בשנת 2015 – 89,755.

<ליאורה סולטן: זה יכול להיות על אותו אדם, כי החוק היום בעצם מורה על אותו אדם – נניח, עובד במוסד אחד, ולא צריך לחדש את האישור, אבל אם הוא ילך, לצורך העניין, לעבוד כמדריך קיטנה, ומחר הוא ירצה לעבור קיטנה, לשתיהן הוא יצטרך להביא אישורים נפרדים.

<ליאורה סולטן: יכול להיות שיש פה כפילות, אבל בגדול, האישורים עלו.

<ליאורה סולטן: ב-2016 – 91,770 אישורים.

<ליאורה סולטן: זה לגבי אישורים.

<ליאורה סולטן: יש עוד נתון, שנקרא הופק ולא הופק.

<ליאורה סולטן: זה שני נתונים נפרדים.

<ליאורה סולטן: הנתון הופק – זה מהמערכות הקודמות שלנו – לא ידענו אז לספור אם הוא הופק ואושר או הופק וסורב, אבל אלה נתונים מאוד קטנים.

<ליאורה סולטן: למשל, בשנת 2014 הופקו כאלה 20, ב-2015 – 40, וב-2016 אין.

מיכל רוזין: זה זניח.

<ליאורה סולטן: אבל אני עדיין אומרת, כי זה בטבלה.

<ליאורה סולטן: לא הופק, זה אומר שמשהו בדרך נעצר.

<ליאורה סולטן: התהליך נעצר.

<ליאורה סולטן: אסביר – ניתן להגיש בקשה באמצעות אתר האינטרנט של המשטרה.

<ליאורה סולטן: בדרך כלל בקשות כאלה הן במוסדות גדולים, שיש יותר מ-50 בקשות בבת אחת, אז צריך להגיש את הבקשה באמצעות האינטרנט, אבל עדיין בפעם הראשונה אדם שמעסיק כזה מבקש, צריך להגיע לתחנה, להזדהות, להציג את כל ייפויי הכוח, ולאחר מכן התהליך הזה אוטומטי.

<ליאורה סולטן: הוא עובר לפאזה אחרת, והוא לא צריך כל פעם מחדש להגיע לתחנה.

<ליאורה סולטן: המטרה היא להקל על אותו מעסיק וגם לדרבן אותו להעסיק אנשים כאלה.

<ליאורה סולטן: לכן, כשכתוב: לא הופק, זה אומר שהתהליך נעצר איפשהו בדרך.

<ליאורה סולטן: זה אומר שיכול להיות שהוא הגיש את הבקשה באינטרנט ולא המשיך, זה אומר שיכול להיות שאותו אדם הגיע לתחנה, גילה שהוא יסורב, ולא ביקש יותר את האישור.

<ליאורה סולטן: כאלה נתונים לדוגמה – 760 בשנת 2014, בשנת 2015 – 2,543, ובשנת 2016 – 2,319.

<ליאורה סולטן: ולנתון המשמעותי – סירוב.

<ליאורה סולטן: במערכת החינוך, למשל, סירוב היו ב-2014 - 80, כנ"ל ב-2015, וב-2016 - 104.

<ליאורה סולטן: כלומר הם לא מקבלים אישור לעבוד במערכת החינוך, למשל.

<ליאורה סולטן: כפי שציינתי, הנתונים שנפרסים פה על פני הטבלה הם במגוון – אבטחה, שכפי שציינתי, הוא יכול להיות מאבטח במוסד חינוכי שמבקש אישור, אבל גם האבטחה יבקשו אישור, אז הוא יכול לאחוז פה בשני אישורים, וזה מה שחשוב פה – הוא יכול לאחוז בכל אחד מהפרמטרים, אם הוא עוסק – אם הוא גם מאבטח וגם מסיע, אז גם חברת ההסעות תבקש וגם חברת האבטחה תבקש.

<ליאורה סולטן: זה לא סותר.

מיכל רוזין: כלומר זה יכול להיות מספרים כפולים?

<ליאורה סולטן: גם האישורים וגם הסירובים.

<ליאורה סולטן: אני משערת שאם הוא קיבל סירוב פעם אחת, הוא כבר לא ילך להוציא שוב.

מיכל רוזין: הסירובים שאמרת הם בחינוך.

<ליאורה סולטן: נתתי דוגמה.

<ליאורה סולטן: יש את זה לגבי כולם.

<ליאורה סולטן: הטבלה שלי היא אבטחה, בריאות, וחינוך ופנאי – חילקתי את זה גם במקום שהם מתחנכים, אבל הם גם מקבלים ערך מוסף של משהו שהוא חווייתי יותר.

מיכל רוזין: האם זה כולל מה שהחוק כולל כמו גני חיות, מופעי ילדים?

<ליאורה סולטן: כן, תרבות ופנאי בנפרד – מכוני כושר, גן שעשועים, למשל – כאלה מקומות.

<כרמית פולק כהן: זה יותר מעניין – כמה בקשות.

<כרמית פולק כהן: משרד החינוך הוא גוף כל כך גדול- - -

מיכל רוזין: תכף תקבלי את רשות הדיבור, אבל מה שכרמית אומרת, הסיבה שהוספנו גני חיות, מקומות של מופעי ילדים וכדומה היתה כי כן אנו חושבים שאנשים כאלה יחששו ללכת למערכת ממוסדת מוסדרת כמו מערכת החינוך, אבל כן ינסו לחפש עבודה במקום שבו יש ילדים כמו גני חיות וכדומה.

מיכל רוזין: דווקא שם אלה המקומות המועדים או מקומות התפר, שאנו חוששים ששם יכולים לקרות יותר דברים, למרות שגם במערכת החינוך קרה.

<כרמית פולק כהן: במערכת החינוך – אני מפרגנת להם – יש תהליך מאוד מסודר ומוסדר.

<כרמית פולק כהן: זה גוף כל כך גדול.

<כרמית פולק כהן: על פניו המערכת עובדת.

<כרמית פולק כהן: נכון, יש כשלים – תמיד יהיו, אבל בסך הכול המערכת עובדת יפה.

<כרמית פולק כהן: במקומות כאלה – בריכות שחייה וכו' - - -

<ליאורה סולטן: פה התרבות ופנאי זה בריכות שחייה, גן שעשועים, גן חיות.

<ליאורה סולטן: כי זה באמת תרבות ופנאי.

מיכל רוזין: ילד הולך לקנות ארטיק, ההורים מחכים, יכול להיות גם ילד בן 10 ששולחים אותו לקנות ארטיק לבד.

מיכל רוזין: לצערנו, לאור היום ובפומבי זה רוב הפגיעות המיניות.

מיכל רוזין: המיתוס שזה קורה בחושך, בלילה באיזו סמטה צדדית, זה טוב לסרטים של הוליווד.

<נעמה מנחמי: רק יש לזכור דבר אחד - יש כאן איזשהו שלייקעס נוסף, והוא של יחידת הפיקוח, שבודקת פר אדם שמפוקח אצלה, איפה הוא עובד, מה הוא עושה בשעות היום.

<נעמה מנחמי: זה גם מתחבר עם הסיפור של פעם בחמש שנים.

<נעמה מנחמי: כלומר יש לנו כאן עוד אלמנט מאבטח.

<נעמה מנחמי: כאמור תמיד יש כשלים ואין מערכת שהיא מושלמת, אבל יש גם לזכור שאנחנו לא מסתמכים רק על זה שאותו גן חיות יזכור לבקש עבור כל העובדים שלו.

<ליאורה סולטן: ודאי שלא.

מיכל רוזין: תוכלי לומר לנו מספר כללי של סירובים?

<ליאורה סולטן: כן, אבל גברתי לא רוצה שאומר לגבי תרבות ופנאי?

מיכל רוזין: ודאי.

<ליאורה סולטן: אז רק אומר שאישור שהופק והכול בסדר, היו – בשנת 2014 – 1,779, ב-2015 זה עלה ל-6,180, ובשנת 2016 – 10,193.

<ליאורה סולטן: יש גידול.

מיכל רוזין: זה מראה על מודעות לחוק.

מיכל רוזין: זה מראה משהו טוב.

מיכל רוזין: זה מראה שהמקומות הפנימו שהם צריכים לבקש.

מיכל רוזין: אני תמיד אומרת – נזעקים שיש עלייה בדיווחים על פגיעות.

מיכל רוזין: זה דווקא מראה שיש מודעות.

<כרמית פולק כהן: בשנת 2014 עשיתם את הקמפיין הגדול, אז זה מראה בדיוק את הגידול.

מיכל רוזין: זה חוזר למה שאמרתי בהתחלה – מה עושים כדי לעורר את אותם מקומות שאף אחד לא רוצה לחטוא לחוק.

מיכל רוזין: לכן אנחנו צריכים לעורר את המודעות שלו.

<ליאורה סולטן: ורק סירוב מעט מאוד – 11 סירובים ב-2014, ב-2015 כלל לא היו, ו-4 ב-2016.

<ליאורה סולטן: לסיכום, בכללי, יש בשנים הללו- - -

זאב בנימין בגין: סליחה, אבל בואו ננסה לחשוב, מה המספרים האחרונים אומרים.

מיכל רוזין: את מעבירה לנו את הטבלה, נכון?

<ליאורה סולטן: אם תרצו.

מיכל רוזין: בהחלט.

זאב בנימין בגין: היו 2,000 בקשות, ובודדות סורבו.

זאב בנימין בגין: האם זה אומר שעבריינים מורשים הבינו שאין טעם שהם ייגשו, כלומר מודעות במוסדות אבל גם מיעוט בקשות, כי אנשים לא רוצים להיות מסורבים?

זאב בנימין בגין: גם כרוך בבושה כשלעצמה.

<אורן פז: או שאין להם עניין מלכתחילה לעבוד באותם מוסדות לפי החוק, שזה- - -

מיכל רוזין: או שיש להם עניין, רק החוק מרתיע אותם.

מיכל רוזין: הם יודעים שיסורבו.

<דנה קייזר: אני חושבת שכל התשובות נכונות.

<דנה קייזר: עבריין מין שעובר טיפול, לא מעוניין.

<דנה קייזר: הוא מבין שזה מסוכן עבורו, הוא מונע את זה מעצמו.

<דנה קייזר: זה בדיוק המטרה של פרק השיקום המונע בחוק ההגנה על הציבור והיא משיגה את מטרתה.

<דנה קייזר: אני יכול לומר מעשרות עברייני המין שמטופלים אצלי במרכז, שהשיח סביב החוק הספציפי הזה הוא שיח שקיים כל הזמן, מתי לבקש פטור, אם לבקש פטור, עוד לא בשלו התנאים לבקש פטור, הם צריכים לסיים טיפול לפני שיבקשו פטור, המסוכנות שלהם צריכה לרדת.

<דנה קייזר: יש שיח שלהם.

<דנה קייזר: הם יודעים שאין טעם לבקש.

<דנה קייזר: חלקם הגדול, שזה נוגע לו ברמה הספציפית של העבירה שהוא ביצע, נמנע מראש מבקשה.

<דנה קייזר: החוק הזה מונע העסקה גם של עברייני מין שלא פגעו בקטינים חסרי ישע.

<דנה קייזר: אז גם בעניין הזה אנחנו נותנים הדרכה, אבל גם המודעות של עברייני המין המורשעים והמטופלים גדלה מאוד, וגם המודעות של המוסדות.

זאב בנימין בגין: ברשותך, עוד שאלה אם כך: כמה מקרים היו של עבירות מין על-ידי עבריינים מורשעים במוסדות שהחוק אוסר עליהם, ושאולי ניתן לומר הסתננו למערכת בדרכים אלו ואחרות?

זאב בנימין בגין: יש עשרה?

זאב בנימין בגין: שניים?

זאב בנימין בגין: שלושים?

מיכל רוזין: שפספסו אותם מהצד השני של מוסדות המעסיקים.

זאב בנימין בגין: אבל הם בכל זאת נתפסו בעבירה, הואשמו, או רק נעצרו, כי על זה יש רישום.

זאב בנימין בגין: אם המספר הוא קטן, החוק עושה עבודה מבורכת.

מיכל רוזין: זו מסקנה מרחיקת לכת, אבל כן.

מיכל רוזין: נשמע את התשובה.

זאב בנימין בגין: כמה יש עברייני מין בכלל שזה חל עליהם?

זאב בנימין בגין: אפשר לגבש איזה מושג לגבי זה?

זאב בנימין בגין: יכול להיות שהיא השאלה המכרעת בהקשר שבו אנחנו עוסקים.

מיכל רוזין: אורן פז, פרקליטות המדינה.

<אורן פז: אני משמש נציג המדינה בפני ועדת המומחים שפועלת על-פי החוק – זה לגבי הנושא שגברתי רוצה לעבור אליו בהמשך.

<אורן פז: אני גם עוסק כרפרנט בחוק ההגנה, ויש זיקה בין חוק ההגנה לחוק.

<אורן פז: נתונים על פתיחת תיקי חקירה צריכים להגיע מחבריי מהמשטרה והמשרד לבט"פ – הנתונים הם לא אצלנו.

<אורן פז: עבירה לפי החוק היא עבירת עוון, ולכן בהגדרתה היא בטיפול התביעה המשטרתית דווקא ולא בטיפול הפרקליטות.

<אורן פז: עבירות מסוג זה מגיעות לפרקליטות כאשר הן אגביות לעבירה חמורה יותר.

מיכל רוזין: אבל זו לא היתה השאלה של חבר הכנסת בגין.

מיכל רוזין: הוא שאל, האם הועמדו לדין עבריינים או אפילו הואשמו – וטוב שכך – עברייני מין שנתפסו בתוך מוסדות שהם לא היו אמורים לעבוד בהם.

<אורן פז: כפי שאמרתי, אין לי הנתונים – לא בכלל ולא בשאלה הזאת.

מיכל רוזין: אבל זה כן בפרקליטות – זה לא עוון וזה לא במשטרה.

<אורן פז: תלוי מה העבירה שנעברה.

<אורן פז: אם העבירה היא רק איסור של עיסוק לא חוקי לפי החוק, זה עוון וזו תביעה.

מיכל רוזין: אני מדברת על אותו עבריין שעבר את עבירת המין.

מיכל רוזין: יכול להיות שאין להם הצלבה של הנתונים.

<אורן פז: אני עונה את התשובה ממקום לא של נתונים אלא מראייה כללית מקצועית של המצב.

<אורן פז: תמונת המצב היא שהמצב אינו חמור, כלומר איננו רואים הרבה מקרים – להפך – מיעוט של מקרים של הפרות מסוג זה, של אדם שעבד בניגוד לאיסור שקבוע בחוק או הפר איסור.

<אורן פז: כלומר אין תופעה.

<אורן פז: המצב הוא שכשקורה משהו, אנחנו תופסים אותו כחריג.

<אורן פז: פעם ב- נתפס נהג הסעות שאסור לו לעבוד, והמשטרה מגלה.

<אורן פז: זה די אגבי.

<אורן פז: אני די נזהר כי אין לנו נתונים.

זאב בנימין בגין: להערכתכם, זה בודדים בשנה, 15, אבל לא מאות?

זאב בנימין בגין: הפוטנציאל אינו גדול מאוד.

<אורן פז: בודדים.

מיכל רוזין: גם פוטנציאל עברייני המין הנתפסים הוא קטן מאוד, כך שמתוך קבוצה כל כך מצומצמת אתה רוצה את הקבוצה העוד יותר מצומצמת שבמקרה גם עבדה במוסד ילדים – נאמר שהמספרים של ההרשעות יהיו גבוהים, אז נוכל.

מיכל רוזין: התחייבתי לנציג האוצר, שצריך לצאת.

מיכל רוזין: אבל כדי שאתה תגיב עליהם, לגבי החוק, אחת הסיבות שאני שומעת שהחוק מתעכב - בגלל סוגיות תקציביות.

מיכל רוזין: למה?

מיכל רוזין: ואז הוא יוכל להגיב או לפחות נוכל לחבר ביניכם, שתהיה הידברות.

<אפרת ליפשיץ פרקש: אסביר בקצרה, כי פנינו לעתיד ולא אל מה שהיה בעבר.

<אפרת ליפשיץ פרקש: עניין גיבוש ואישור הנוסח של התזכיר הממשלתי בעניין התיקונים השונים שיש לחוק ארך הרבה זמן מפאת המורכבות שלו.

<אפרת ליפשיץ פרקש: בתקופה האחרונה, לאחר שליבנו את כל הסוגיות שנותרו, גם מול משרד המשפטים, גם בישיבות מול- - -

מיכל רוזין: חמש שנים.

מיכל רוזין: מ-2015.

מיכל רוזין: חמש שנים.

מיכל רוזין: לא היה עיכוב קל, חצי שנה אנחנו יושבים על זה.

מיכל רוזין: חמש שנים.

מיכל רוזין: כמה שרים משפטים התחלפו?

מיכל רוזין: שלושה.

מיכל רוזין: נכון?

מיכל רוזין: איילת שקד, לבני ויעקב נאמן ז"ל.

מיכל רוזין: שלושה בחמש שנים.

<אפרת ליפשיץ פרקש: פנינו אל העתיד ולא אל העבר.

<אפרת ליפשיץ פרקש: אנחנו אחרי המורכבות שהיתה עם הנוסח, אנחנו הגענו לישיבות אחרונות גם עם גורמי השטח במשטרה שבסופו של דבר עליהם הוטלה משימת היישום של אותם תיקונים.

מיכל רוזין: תכף נתע

מיכל רוזין: מק בזה, אבל כדי שאוכל לשחרר אותו - רק את הסוגיה התקציבית ואז תלכי אחורה ותאמרי איפה הבעיות העקרוניות והמהותיות.

<אפרת ליפשיץ פרקש: עקב הזמן שחלף, וכיוון שיש לתזכיר הזה משמעויות הן מחשוביות של מבחינת המערכת משטרת ישראל והן משאביות תקציביות, עלה צורך לעדכן ולתקף את אותן הערכות תקציביות שהיו בעבר, ולבחון את היכולת המחשובית שקיימת היום.

<אפרת ליפשיץ פרקש: אני לא רוצה לעכב, ולכן לא אתן את הדוגמאות, אבל יש דוגמאות להשלכות ממש קריטיות שיש בנקודות מסוימות בהצעת החוק מהבחינה המחשובית וגם מהבחינה התקציבית.

<אפרת ליפשיץ פרקש: אפרט לאחר מכן.

<אפרת ליפשיץ פרקש: כמובן, גם הנושא המחשובי משליך גם הוא על הנושא התקציבי.

<אפרת ליפשיץ פרקש: אנחנו פנינו בקשה לקבל הערכה מעודכנת.

<אפרת ליפשיץ פרקש: בינתיים אנו לא שוקדים על השמרים, ובשבועות הקרובים אמורה להיות לנו ישיבה מסכמת של כל גורמי- - -

מיכל רוזין: איך אני אוהבת את זה, כשאני קובעת ישיבת מעקב, אז מדווחים לי שנקבעה ישיבה, לשבת על הדברים.

<אפרת ליפשיץ פרקש: דווקא הישיבה נקבעה עוד לפני.

מיכל רוזין: גם את זה אני שומעת תמיד כתגובה.

<אפרת ליפשיץ פרקש: זאת האמת, כי זה נושא שחשוב גם לנו.

מיכל רוזין: אז למה הוא תקוע חמש שנים?

מיכל רוזין: הבאנו את נציג האוצר כדי שיסרב לכסף.

מיכל רוזין: אין לו אפילו למה לסרב.

מיכל רוזין: אין דרישה תקציבית.

<אפרת ליפשיץ פרקש: אסביר.

<אפרת ליפשיץ פרקש: בעבר היו פניות של גורמי אגף התקציבים אצלנו, בניסיון למצוא מענה תקציבי.

<אפרת ליפשיץ פרקש: אנחנו קיבלו סירוב מהאוצר.

<אפרת ליפשיץ פרקש: נאלצנו לנסות למצוא פתרון- - -

מיכל רוזין: את אומרת שהחוק התעכב חמש שנים בגלל הסירוב התקציבי?

<אפרת ליפשיץ פרקש: לא.

<אפרת ליפשיץ פרקש: היו קשיים אחרים שהובילו לעיכוב, וכרגע אנחנו צריכים להתניע מחדש גם את העניין התקציבי כי גם היו שינויים בנוסח וגם דברים השתנו בהערכה התקציבית.

<אפרת ליפשיץ פרקש: ההערכה שהיתה בתחילת הדרך היא לא אותה הערכה.

זאב בנימין בגין: מה היתה ההערכה?

זאב בנימין בגין: ואז נדע מהו המינימום הדרוש, כי על זה אתם רוצים להוסיף.

זאב בנימין בגין: שיהיה לנו מושג כללי.

<אפרת ליפשיץ פרקש: בגדול, ובכוונה אומר – אוכל לומר סדר גודל, ולא נכון להסתכל על זה - גם מניסיוני ראיתי שהערכות שהיו בעבר, שבאו לתקף אותן מחדש, קפצו.

<אפרת ליפשיץ פרקש: אם כן מדובר בסדר גודל של כ-6 מיליון שקלים.

<אפרת ליפשיץ פרקש: זה, בגדול.

<אפרת ליפשיץ פרקש: זאת הערכה שהיתה בפעם האחרונה שפנו לאוצר.

<אפרת ליפשיץ פרקש: מאז דברים השתנו.

<אפרת ליפשיץ פרקש: היו ניסיונות למצוא פתרונות בתוך הבית.

<אפרת ליפשיץ פרקש: לא צלחו.

זאב בנימין בגין: כ-10 מיליון שקל תהיה הערכה כללית נכונה לגבי מה שהאוצר צריך לצפות בבקשה?

<אפרת ליפשיץ פרקש: אני לא אשת תקציבים ולא יודעת לומר.

<אפרת ליפשיץ פרקש: אני יודעת לומר שאנחנו מחכים לעדכון בעניין הזה, ויודעת שבעקבות כך תהיה פנייה לאוצר.

זאב בנימין בגין: הבנתנו היא שבאופן כללי, תבקשו תקציב שבאופן כללי, נע סביב 10 מיליון שקלים.

מיכל רוזין: כבר הקפצת להם ב-2.

זאב בנימין בגין: גם 8.

זאב בנימין בגין: אני אומר בלי שעצרתי לימודים בצהרונים.

מיכל רוזין: בהחלט סכום סביר, וגם בטוח שאפשר להסתדר גם עם פחות, אבל אנחנו תומכים בכל תמיכה אפשרית בהגנה על הציבור מפני עברייני מין.

זאב בנימין בגין: בין 5 ל-10 גם כן טוב.

זאב בנימין בגין: זה בערך מה שאתם עומדים לחשוב שיהיה דרוש לכם.

מיכל רוזין: בבקשה.

מיכל רוזין: תודה שבאת.

<אמיר אדרי: אדבר בקצרה.

<אמיר אדרי: אני אמיר אדרי, מרכז ביטחון פנים ועורף באגף התקציבים.

<אמיר אדרי: אני לא מכיר פנייה שנעשתה לאגף התקציבים בשלוש השנים האחרונות שאני בתפקיד.

<אמיר אדרי: למען האמת, אפילו לא הכרתי את הנושא במסגרת דיוני התקציב שהיו, דיוני התקציב האחרון, וגם בתקציבים הקודמים.

<אמיר אדרי: הנושא לא עלה אפילו לא ב-30 נושאים הראשונים לדיון.

מיכל רוזין: לא בתוכנית העבודה של המשרד לביטחון פנים.

<אמיר אדרי: כן.

<אמיר אדרי: ככל שהם יהיו ערוכים, נקיים אתם דיון בעניין, אבל אני לא מכיר בכלל שום שיח בעניין הזה.

<אמיר אדרי: על פניו, בהינתן הסכומים שהנציגה פה ציינה, זה גם סכומים שהמשרד יידע לעמוד בהם, ככל שהוא רוצה לקדם את זה.

מיכל רוזין: אתה מתכוון המשרד לביטחון פנים.

מיכל רוזין: אתה מחזיר את זה אליהם.

זאב בנימין בגין: זה יהיה חלק מהדיון.

<אמיר אדרי: אני לא מחזיר את זה אליהם.

<אמיר אדרי: לא פנו אלינו.

<אמיר אדרי: לא ניהלנו שום שיח על זה.

<אמיר אדרי: אני מוכן לנהל שיח על זה.

<אמיר אדרי: סכומים כאלה, ככל שהמשרד באמת רוצה לקדם את זה, הם יודעים לעמוד בסכומים כאלה.

<אמיר אדרי: התקציב של המשרד לביטחון פנים, המשטרה, נאמר, סדר גודל של 12 מיליארדי שקלים – הם יכולים לעמוד בסכומים כאלה שלהם, ככל שזה הדבר שמעניין אותם ובראש סדר העדיפויות שלהם, אבל שוב – אני לא מתחמק.

<אמיר אדרי: ככל שהם רוצים לקיים דיון כזה – ניתן.

מיכל רוזין: היות שאתה כבר פה - כיוון שזה קשור לעניין, ולא קיבלנו עדיין תשובה לגבי יחידת הפיקוח צור לגבי העלאת התקציב, שתהיה עמידה בתקנים ושיהיו תקנים נוספים- - -

זאב בנימין בגין: בלי לציין.

מיכל רוזין: אני שומרת על כך כבר שלוש כנסות.

מיכל רוזין: זה בעוכרינו, אגב, כיוון שאנחנו לא מציינים מספר, אנחנו לא מקדמים את הנושא.

מיכל רוזין: האם הנושא הזה על שולחנך?

<אמיר אדרי: למיטב זיכרוני, בתקציב 2015 הקצינו סכומים מסוימים.

מיכל רוזין: נכון.

מיכל רוזין: 2016 – לא הוקצה, ויש מחסור וקושי.

מיכל רוזין: אני יודעת שוועדת הכספים פנו אליכם בעניין.

<אמיר אדרי: כן, קיבלנו את הפנייה והכנו גם התייחסות.

זאב בנימין בגין: בלי מספרים לגבי מספר המפקחים, מה היתה התייחסותכם, העקרונית?

מיכל רוזין: שקיבלתם כבר כסף שנה שעברה – זה מה שאתה אומר?

<אמיר אדרי: לא.

<אמיר אדרי: קודם כל, הקצינו תקציבים מסוימים בבסיס התקציב בשנת 2015.

<אמיר אדרי: מעבר לכך, בדיוני התקציב האחרונים, למיטב זיכרוני – למיטב זיכרוני - הנושא לא עלה בכלל בדיוני התקציב.

מיכל רוזין: אני יודעת.

מיכל רוזין: הטענה היא לא לאוצר אלא למשרד לביטחון פנים.

<אמיר אדרי: ובסוף אנחנו כאגף התקציבים עובדים גם בהתאם לסדרי העדיפויות של המשרד, ובהתאם גם לכל מיני אינטרסים כלכליים שאנחנו רואים לנכון, אבל הנושא הזה גם לא עלה.

מיכל רוזין: עכשיו אתה יודע שהוא עלה, פנו אליכם מוועדת כספים.

מיכל רוזין: העמדה שלכם היא: אנחנו נתנו - תתייחסו?

זאב בנימין בגין: מה השבתם לוועדה?

<אמיר אדרי: עוד לא השבנו לוועדה.

זאב בנימין בגין: אמרת שהיתה לכם התייחסות.

<אמיר אדרי: התחלנו להכין את ההתייחסות.

<אמיר אדרי: קיבלנו אותה השבוע.

מיכל רוזין: ההתייחסות היא – העברנו למשרד לביטחון פנים - תחליטו את סדרי העדיפויות שלכם.

<אמיר אדרי: חשוב להבין את העניין.

<אמיר אדרי: בתקציב האחרון, תקציב המשרד לביטחון פנים גדל בצורה מאוד משמעותית, הרבה יותר מהגידול- - -

זאב בנימין בגין: אתה מדבר 18-17.

<אמיר אדרי: כן.

<אמיר אדרי: הרבה יותר מהגידול הכללי בתקציב המדינה, באחוזים.

<אמיר אדרי: מדבר על גידול של כ-2 מיליארד שקלים.

<אמיר אדרי: הרבה מאוד תקנים.

מיכל רוזין: אנחנו יודעים לאן זה הולך – לטרור, וזה חשוב מאוד, אבל פיקוח על עברייני מין- - -

<אמיר אדרי: לא רק טרור.

<אמיר אדרי: יש גם שיטור רגלי.

<אמיר אדרי: יש הרבה מאוד פרויקטים.

מיכל רוזין: זה קשור לנושא.

<אמיר אדרי: אבל חשוב לי להבהיר, שבסוף הגוף המקצועי, קרי המשטרה, שירות בתי הסוהר, המשרד לביטחון פנים אמור לראות את התמונה הכוללת, וככל שיש בעיה ספציפית ביחידה האמורה, הוא אמור להקצות – זה לא אמור להיות דרמטי מדי בהסתכלות כוללת.

<אמיר אדרי: לכן אני לא חושב שאנו כמשרד האוצר, צריכים להתערב בכל נושא ולומר: כן, נוסיף תקנים.

מיכל רוזין: אבל יש פה אי-עמידה בחוק.

<אמיר אדרי: החוק גם קשור אליהם, והם רואים את סך האיומים, סך הבעיות שיש להם בעולם ביטחון הפנים, והם צריכים להחליט לאן הם מנתבים את התקנים.

<אמיר אדרי: כסף יש והרבה תקנים יש.

<אמיר אדרי: השאלה עכשיו, מה הם עושים אתו.

<אמיר אדרי: הם צריכים להחליט.

מיכל רוזין: זו התשובה שאתה עומד לענות לוועדת כספים?

<אמיר אדרי: זה הכיוון.

מיכל רוזין: אני מקווה שיושב-ראש הוועדה לא יסכים עם התשובה הזאת.

מיכל רוזין: אני מכירה את עמדתו.

מיכל רוזין: הפנייה לא נעשתה לחינם.

זאב בנימין בגין: באופן עקרוני תשובת האוצר לא נשמעת לי מופרכת.

זאב בנימין בגין: שוב - זה מאוד דומה לחוקים שמתקבלים כאן, כפטור מארנונה – בסוף מישהו צריך לכסות את הגירעונות, ועד שזה מגיע, חולפות שלוש שנים.

מיכל רוזין: זה לא אותו דבר.

מיכל רוזין: זה לא כמו פטורים מארנונה, שאני מתנגדת לכל הפטורים שנותנים עכשיו, שהקואליציה נותנת כל מיני צ'ופרים של פטורים, אבל אני אומרת שוב - זה לא אותו דבר.

מיכל רוזין: כאשר יש חוק ברור, שצריך לעמוד בו, שמדובר על הגנה על הציבור מפני עברייני מין- - -

<אמיר אדרי: זה לא חוק חדש.

<אמיר אדרי: הרבה מאוד שנים.

מיכל רוזין: זה לא חוק חדש, אבל הוא חייב להיות מתוקצב.

מיכל רוזין: כולם פה – גם המשרד לביטחון וגם משרד האוצר – אתם מנצלים את העובדה, ואני על הסיפור הזה כבר מהכנסת ה-18 – שאנחנו לא יכולים לזעוק לציבור את המחאה שלנו.

מיכל רוזין: אתם מנצלים את זה, כי אנחנו מכבדים את הבקשה של המשרד לביטחון פנים, לא לדבר על מספרים.

מיכל רוזין: אם הציבור היה מודע למספרים, הוא היה מקים קול זעקה גדולה מאוד, ואתם הייתם מתקצבים את זה.

מיכל רוזין: העובדה שאתם לא מתקצבים, והעובדה שאתם לא דואגים לתקנים, זה בגלל שאני לא יכולה לומר את האמת, ויום אחד אני פשוט אגיד את האמת, כי זה לא סוד מדינה.

מיכל רוזין: אנחנו מכבדים את הבקשה שלכם, אבל העובדה שזה לא מטופל זה בגלל שאתם בונים על זה שהציבור לא מקים קול מחאה.

מיכל רוזין: אם הציבור היה יודע, זה היה כותרת ראשית.

<אמיר אדרי: באמת שאנחנו לא שוקלים שיקולים כאלה.

<אמיר אדרי: מעבר לכך, כל נושא בעולם ביטחון פנים כרוך בסיכונים ובחיי אדם.

<אמיר אדרי: ברצינות – כל בקשה שלהם.

<אמיר אדרי: בסוף התקציב מוגבל, כי יש גבול כמה אנחנו יכולים לגבות מסים.

<אמיר אדרי: יש קאפ מסוים, ותחת המגבלה הזאת מישהו צריך לקבוע את סדרי העדיפויות.

מיכל רוזין: אני מסכימה אתך, רק תמיד בסדרי העדיפויות ביטחון של טרור נחשב יותר מביטחון אישי של נשים וילדים.

<אמיר אדרי: זה לא נכון.

מיכל רוזין: יש היררכיה.

מיכל רוזין: גם היררכיית מוות, גם היררכיית פגיעה.

מיכל רוזין: אם אתה נפצע בקרב, זה יותר מאשר אתה נפצע בפעולת טרור.

<אמיר אדרי: אנחנו לא קובעים את סדרי העדיפויות.

מיכל רוזין: אני מסכימה אתך.

מיכל רוזין: לכן החוקים קובעים את זה.

מיכל רוזין: והחוק פה קבע סדרי עדיפויות, וגם בו לא עומדים.

מיכל רוזין: וכן, יש פה בעיה.

מיכל רוזין: מה שאתה אומר נכון, הם צריכים לדאוג לביטחון של כולם.

מיכל רוזין: אבל משום מה ביטחון אישי וביטחון של נשים וילדים איכשהו תמיד הוא בתחתית הרשימה ולו לא דואגים.

מיכל רוזין: ושוב אומר – בסיפור הזה מנצלים את העובדה שאנחנו באמת מתוך סוג של אחריות ציבורית לא יוצאים החוצה, אבל האחריות הציבורית הזאת תעבוד לצד השני – אני אומרת את זה חד-משמעית.

מיכל רוזין: היא תעבוד גם לומר לציבור: אתם לא מוגנים, המדינה לא מגנה עליכם.

מיכל רוזין: הכעס הוא לא על האוצר או על ביטחון פנים בעניין הזה, אבל אני חושבת שמול האוצר נצטרך לפתור את העניין הזה.

<אפרת ליפשיץ פרקש: רק אבקש להעיר, לגבי מדוע האוצר לא קיבל פנייה לעניין התקציב האחרון, הסיבה – שוב, אני לא אשת התקציבים, אבל ממה שאני מבינה, הסיבה שלא היתה פנייה לקראת התקציב האחרון היתה שכן ניסינו לעשות עבודה פנימית בתוך המשרד יחד עם המשטרה, למצוא פתרונות פנימיים.

<אפרת ליפשיץ פרקש: זה לא צלח.

<אפרת ליפשיץ פרקש: כרגע, כשנגמרו כל ענייני הנוסח, כנראה נאלץ לפנות שוב לאוצר, אחרי שהפתרונות הפנימיים לא נמצאו.

מיכל רוזין: תודה רבה שהגעת.

מיכל רוזין: הוא צודק, שאם לא מגיעות אליו דרישות, הוא לא יכול לומר אם יש לו או אין לו.

מיכל רוזין: אם זה היה מוכן, אולי זה היה חלק מדיוני התקציב שגם קיימנו פה, ונמצא התקציב לשמחתי למערכת מנע למשל.

מיכל רוזין: יכלו למצוא גם לשיפור החוק הזה ודברים נוספים.

מיכל רוזין: לצערי, בנושא הפיקוח לא הצלחנו, אבל אני בסיפור הזה לא מוותרת.

מיכל רוזין: חבר הכנסת גפני, יושב-ראש ועדת כספים, התגייס לעזור – לכן הם קיבלו את הפנייה הזאת.

מיכל רוזין: גם אם זה צריך להיות מעל הראש של המשרד לביטחון פנים - בעיניי זו טעות.

מיכל רוזין: פשוט מחדל שזה לא חשוב לכם מספיק, אני אומרת לכם חד-משמעית, ליחידה שלכם.

מיכל רוזין: נחזור לעניין.

מיכל רוזין: נחזור אליך.

מיכל רוזין: אני מתנצלת שאנחנו מזפזפים, אבל הוא היה חייב לצאת.

מיכל רוזין: לאחר מכן נגיע אל תזכיר החוק ואל הדילמות שהעליתי.

<מיה כהן פרידמן: מיה כהן פרידמן, ראש חוליית שירות לציבור, המשטרה.

<מיה כהן פרידמן: יש לנו הנתונים לגבי כמות ההרשעות של נשים - סוגיה שעלתה בפתח הדברים – לעניין האפשרות להרחיב או לא להרחיב את כמות הבדיקות.

<מיה כהן פרידמן: מהנתונים שבידינו, בשנים 2016-2015 ניתנו 5 הרשעות בלבד בעבירות מין שבוצעו על-ידי 5 נשים.

<מיה כהן פרידמן: הסיבה שאני מדגישה שזה 5 הרשעות שניתנו ל-5 נשים – כדי להבין שאין פה רצידיוויסטית.

<מיה כהן פרידמן: לצורך העניין, מספר ההרשעות בעבירת מין שבוצעו על-ידי נשים בהיותן קטינות, זו רק הרשעה אחת.

<מיה כהן פרידמן: מספר ההרשעות בעבירות מין שבוצעו על-ידי נשים בגירות, בזמן שהן כבר בגירות – 4 הרשעות.

<נעמה מנחמי: כלומר 2 בשנה, כי אתם מדברים על שנתיים, נכון?

<מיה כהן פרידמן: אין לי פילוח ל-2015 ו-2016, אבל בסך הכול 5 הרשעות ל-5 נשים.

מיכל רוזין: אנחנו מבינים – זה לא מצדיק להעסיק את המערכת במאות-אלפי פניות שהן יצטרכו לעבור.

מיכל רוזין: ברור לנו.

מיכל רוזין: לכן יש הדיווח.

מיכל רוזין: אני חושבת שזה מניח את דעתנו, שזה- - -

זאב בנימין בגין: לא תופעה רווחת.

<מיה כהן פרידמן: מעבר לזה, בדקנו סוגיה נוספת - האם יש עבריינית מין, שביצעה עבירת מין בהיותה קטינה, והורשעה, ולאחר מכן ביצעה עבירת מין נוספת בהיותה בגירה ושוב הורשעה, כלומר עד כמה יש לנו רצידיביזם בתחום הזה בין קטינות לבגירות, ולא מצאנו אף מקרה כזה בשנים 2016-2015.

מיכל רוזין: תודה.

מיכל רוזין: אני יודעת שאתם לא אמורים לבדוק – את רוצה לומר לי משהו לגבי קטינים פוגעים?

<מיה כהן פרידמן: לא בדקנו ולא נתבקשנו.

<כרמית פולק כהן: בכללי, יש עוד נתונים שהבאתם?

מיכל רוזין: הם הביאו את הפירוט של כל מקומות ההעסקה.

מיכל רוזין: אני עצרתי אותם וביקשתי שהם ימסרו.

מיכל רוזין: כרמית, את רוצה לדבר על השטח ואז נחזור למשרדים?

<כרמית פולק כהן: אותי מעניין כמה תיקים נפתחו, האם נעשות פעולות יזומות כלפי המעסיקים, האם יש לכם נתונים על אכיפה?

<כרמית פולק כהן: הנתונים שלי הם רק עד 2014, ואין אכיפה, הייתי אומרת.

מיכל רוזין: מה זאת אומרת?

<כרמית פולק כהן: הנתונים שלי אומרים שפחות או יותר לא נפתחו בכלל תיקים.

<כרמית פולק כהן: בין 2008 ל-2014 נפתחו כ-17 תיקים.

<כרמית פולק כהן: אני כן הייתי בציפייה שתביאו נתונים על אכיפה.

זאב בנימין בגין: לא הבנתי.

זאב בנימין בגין: כדי שנבין את המשמעות של המספר, הזה אנחנו צריכים לדעת, מה אנחנו חושבים על מספר המוסדות שעברו עבירה, או מה המספר הכולל?

זאב בנימין בגין: זה 17 תיקים שנפתחו מתוך כמה מוסדות?

<כרמית פולק כהן: בשש שנים, מתוך אלפי מוסדות שצריכים לבקש את האישור הזה.

<כרמית פולק כהן: על פניו אי-אפשר לדעת אם הם ביקשו או לא ביקשו.

זאב בנימין בגין: מהי ההערכה?

זאב בנימין בגין: כמה מוסדות, לפי הערכה של מישהו, עברו עבירה ולא נתפסו?

<אודיה איפרגן: אולי כדאי לקבל מידע, למשל, ממשרד הרווחה, משרד החינוך.

זאב בנימין בגין: אני לא יודע.

זאב בנימין בגין: אני לא יודע אם 17 תיקים הוא מספר גדול או קטן.

מיכל רוזין: בוא נשמע תשובה מהמשרד לביטחון פנים – זו שאלה מאוד נכונה.

מיכל רוזין: האם נפתחו תיקים מול מעסיקים שלא דיווחו?

מיכל רוזין: האם נתפסו כאלה מקרים?

זאב בנימין בגין: והאם הוגשו תלונות נוספות שלגביהן לא הוגשו כתבי אישום?

מיכל רוזין: כמה סך הכול תלונות, וכמה מתוך כך כתבי אישום הוגשו?

<אפרת ליפשיץ פרקש: אין לנו כרגע הנתונים הללו.

<אפרת ליפשיץ פרקש: נעשה ניסיון להפיק את זה ממש עד תחילת הדיון.

<אפרת ליפשיץ פרקש: לצערנו זה לא צלח.

<אפרת ליפשיץ פרקש: ננסה להשיג את הנתונים, ולהעביר אותם בהמשך לוועדה.

מיכל רוזין: אגב, זו שאלת השאלות.

מיכל רוזין: של האכיפה.

<כרמית פולק כהן: וגם הכול קשור לתקציב.

<כרמית פולק כהן: אי-אפשר לומר שאנחנו צריכים תקציב, כאשר בפועל זה הנפקת האישורים, מבחינה מחשובית – אני מבינה את זה.

<כרמית פולק כהן: אגב, היום יש דיונים על קטינים פוגעים מינית בהקשר של חוק הגנה.

<כרמית פולק כהן: זה חלק מהתזכיר.

<כרמית פולק כהן: בתזכיר זה לא יהיה מה שהם רצו.

<כרמית פולק כהן: הכוונה שזה לא יוחל על כל הקטינים; זה יוחל ספציפית על קטינים פוגעים מינית במסגרת חוק הגנה על קטינים פוגעים מינית.

<כרמית פולק כהן: הוא לא ייקרא כך אבל הוא יהיה כזה.

<כרמית פולק כהן: הפלח הזה יירד להם מהפול.

<כרמית פולק כהן: לכן יכול להיות שזאת לא הצעה תקציבית.

מיכל רוזין: עדיין זה לא עונה על השאלה, שכן אתם צריכים לדווח לוועדה, כשאנחנו מדברים על אכיפת החוק הזה, זה לא רק כמה אישורים נתתם או לא נתתם אלא כמה תלונות הוגשו וכמה תיקים נפתחו בגין מוסדות שלא עמדו בחוק.

<אפרת ליפשיץ פרקש: אני מקווה שנקבל את הנתנונים הללו בהקדם ונוכל להעביר לוועדה.

<אפרת ליפשיץ פרקש: כן אני יכולה לומר – והדברים גם נאמרו בעבר - המשטרה אינה גוף שעושה פיקוח יזום.

מיכל רוזין: זה אנחנו מבינים.

מיכל רוזין: עדיין- - -

<כרמית פולק כהן: לכן אני אומרת – על פניו, אם החוק הזה לא יפורסם, אם לא יהיה ידע בציבור, אם לא יהיה קמפיין וכו', איך אנשים יידעו שאין אישור העסקה למישהו?

<אפרת ליפשיץ פרקש: כמות האישורים שהולכת ועולה משנה לשנה מוכיחה שיש מודעות.

<אפרת ליפשיץ פרקש: לעניין הבקרות - דיברנו על זה.

<אורן פז: תכף נדבר על הבקשות לפטור, אבל אני רוצה לשמוע את משרד החינוך, משרד הרווחה ומשרד הבריאות.

<אורן פז: נתחיל במשרד החינוך.

<אורן פז: בבקשה.

<אריה מור: אתחיל ואתן – כוח אדם בהוראה, הלשכה המשפטית.

<אריה מור: שמי אריה מור, אני סמנכ"ל הביטחון חירום ובטיחות.

<אריה מור: אנחנו מאז החוק ועד היום פועלים בשיתוף עם המשרד לבט"פ, עם המשטרה בעיקר, בצורה מאוד-מאוד סדורה.

<אריה מור: מעבר לאותם חוזרי מנכ"ל, בכל פעילות החוק מחייב את המעסיק – אז יש עובדי הוראה, שהם מועסקים על-ידי משרד החינוך, וכל שאר עובדי ההוראה שלא מועסקים על-ידי משרד החינוך, צריכים לקבל תעודת עובד הוראה.

<אריה מור: כמויות הנבדקים הם שלנו.

<אריה מור: הארבעה שהיא מדברת, שנמצאו בעלי עבירת מין, כדי שנחסום אותם במערכת, הם שלנו, בשנת 2016 - ארבעה – שניים לא נקלטו, ושניים הופסקה עבודתם איך שהתחילו את התהליך.

<אריה מור: כל המערכת שלנו עם המשטרה היא ממוחשבת.

<אריה מור: אנחנו מכניסים קבצים.

<אריה מור: אגב, הכמויות הן כי אנחנו בודקים בהסכמה את כל הסטודנטים במכללות שנתיים טרם כניסתם למערכת, כי יש להם סטאז' והם עובדים במערכת בשנה הרביעית וכו', לכן אנחנו יוצרים מצב שלא בהכרח כל הנבדקים פנו לעבוד במערכת החינוך או נקלטו, אבל ברגע שהם נקלטו, המערכות מסונכרנות עם הביטחון, עם המערכת שלי, הקבצים נשלחים בכספות, נבדקים ומקבלים או עבירת מין או רישום פלילי, ובמקרים חריגים יש לנו ועדה שממליצה למנכ"לית הפסקת עבודה, כן קליטה, לא קליטה.

<אריה מור: העובדים הללו מגישים לפעמים תלונות לכוח אדם בהוראה, למה הם נחסמו.

<אריה מור: בעתיד, כפי שהתחילו כוח אדם בהוראה את הפילוט - זה יהיה באופן מלא.

<אריה מור: כל תהליך הקליטה של עובד הוראה יהיה ממוחשב און ליין מרחוק.

<אריה מור: המערכת מאוד מסודרת.

<אריה מור: יש פה הנחיות לגופים נוספים, כמו למשל מאבטחים במוסדות חינוך.

<אריה מור: אני אמון על התהליך הזה יחד עם ירון.

<אריה מור: בתהליך הזה זה נבדק במשטרה, זה נבדק על-ידי קב"ט מוסדות חינוך, שמונחה על-ידי בראיון קליטה.

<אריה מור: הוא צריך להציג את היעדר עבירות מין – אחרת הוא לא מאבטח.

מיכל רוזין: כלומר אתה לא סומך על קבלן כוח אדם.

<אריה מור: ודאי שלא.

<אריה מור: בקיטנות אנחנו מחייבים שיהיו האישורים האלה, ויש לנו מערכות בקרה – בקרי טיולים – לצערנו, אתמול נהרג פקח טיולים שלנו בחרמון במהלך בדיקה של טיול, אוטובוס דרס אותו, ואני חייב לרוץ להלוויה, אז אני צריך לצאת.

<אריה מור: בודקים את זה גם בקיטנות.

<אריה מור: בתיק הקיטנה צריך להיות באישור הקיטנה, כל המועסקים בקיטנה או במחנה הקיץ.

<אריה מור: אגב, תנועות הנוער, שזה מסות אדירות – כשאתם רואים מספרי חינוך, זה יכול להיות מבקשות של המוסדות עצמם, תנועות הנוער, הרשויות המקומיות.

<אריה מור: נהגי הסעות של תלמידים צריכים לעבור בדיקה.

<אריה מור: הכול כתוב בחוזרי מנכ"ל, במכרזים שמשרד החינוך מפרסם, וגם בהסעות תלמידים אנו עושים תהליכי פיקוח ובקרה.

<אריה מור: יש יחידת בקרה של המשרד שעושה בקרה על הרשויות המקומיות, על הסעות התלמידים.

<אריה מור: הנושא הזה נמצא כאחד מהצריכים בדיקה.

<אריה מור: ככל שמגיעה תלונה, היא נבדקת גם, לצורך העניין.

<אריה מור: זה פחות או יותר.

<אריה מור: המספרים גם גדולים כי זה רוטינה של חמש שנים, כלומר כל מורה במערכת עובר את זה אחת לחמש שנים, כך שזה לא משנה אם הוא חדש שנכנס- - -

מיכל רוזין: למרות שזה לא מחויב בחוק.

<אריה מור: לא מחויב.

מיכל רוזין: זה טוב מאוד.

<אריה מור: אנחנו מצאנו במהלך חמש השנים האלה שינויים בסטטוס.

מיכל רוזין: מה זה אומר?

<אריה מור: זה אומר שמישהו עובד, לא היה לו לפני, ועכשיו היא נכנס בתוך המערכת, כי אין – ואנחנו מאוד מאמינים, וזה נכון.

<אריה מור: אגב, גם בבדיקות ביטחוניות אחרות יש אחת לחידוש הסיווג הביטחוני או האישור.

<אריה מור: לא צריך ללכת עם כרטיס, אבל שהמערכת הזאת תהיה יותר נגישה כמו במערכות שלנו, שאני יודע לתת את התשובות.

<אריה מור: הכספת המשטרתית נותנת מענה טוב בעיקר לגופים הגדולים.

<אריה מור: תנועות הנוער – אני יודע שחלק מתנועות הנוער הגדולות גם כן פנו בבקשה וקיבלו אישור לתת להם קבצים בצורה ממוחשבת בכספת.

<אריה מור: ככל שהמערכת הזאת תורחב עבור הגופים, עבור הקבלנים, המערכת הזאת נותנת מענה מהיר, כי אז האופציה השנייה היא שהאדם הולך עם אישור מהמעסיק לתחנת המשטרה, צריך ולחזור וכו'.

<אריה מור: זה משהו שאולי יכול לשפר גם לגופים אחרים של מעסיקים אחרים.

<אריה מור: ארבע היו השנה.

<אריה מור: בשנים קודמות יש לנו רשימה של שלושים שנפסלו.

זאב בנימין בגין: מתוך?

<אריה מור: מתוך אלפי הבדיקות שאנחנו שולחים כל שנה.

מיכל רוזין: זה אומר שכן יש ניסיונות של עברייני מין שהורשעו, לעבוד במערכת החינוך או במעטפת של מערכת החינוך.

<אריה מור: אני יודע מה נבדק דרכי.

<אריה מור: אין מערכת שמסנכרנת ונותנת לנו את הנתונים.

<אריה מור: זה חלק מהפער בין הנתונים שהיא הציגה, של כאלה שביקשו וסורבו באופן פרטי, וזה לא הגיע אליי כאיזשהו נתון, כי הם לא נבדקו דרכי, כי הוא לא מועסק על-ידי.

<אריה מור: כלומר אם אני מדריך בקיטנה, ומנהל בקיטנה ביקש את הבקשה, והוא סורב על-ידי המשטרה, אין מערכת שאומרת: אלה סורבו, ואז יש מסד נתונים של מסורבים.

<אריה מור: הוא לא בא אליי, אז אני לא יודע אליו.

מיכל רוזין: זו הסיבה שאנחנו לא נותנים מרשמי עברייני מין.

מיכל רוזין: אבל לגבי המעטפת, אותי מדאיגים מקומות התפר, המעטפת.

מיכל רוזין: המקומות האלה, כפי שחבר הכנסת בני בגין אומר, ואני אומרת את זה לא כביקורת אלא כדוגמה לכך שבאמת הציבור אומר: מה זאת אומרת, גן חיות?

מיכל רוזין: הוא הולך עם ההורים שלו.

מיכל רוזין: איך הוא יכול להיפגע?

מיכל רוזין: כמו ששואלים – איך הוא נפגע בבית כנסת?

מיכל רוזין: בהרבה מקומות כאלה.

מיכל רוזין: לכן אני רוצה לשאול על המקומות האלה, שנראה לנו ברור מאליו שבהם הוא לא ייפגע, ושם דווקא ילדים נפגעים.

<אריה מור: אני עוסק בזה גם בטיולים.

<אריה מור: נאמר שהגיעו עכשיו לחרמון או לבריכת שחייה או לגן חיות וכו'.

<אריה מור: צריך להכניס את זה לחוק רישוי עסקים ברישוי עסקים כמאסט, כי אנחנו מחייבים בחוזר מנכ"ל, ובודקים את זה.

<אריה מור: בטיולים, כשהם מגיעים לאתרים האלה – שלאתר יש רישוי עסק.

<אריה מור: כשיש לו רישוי עסק, אני לא יודע לבדוק את הבריכה, אני לא יודע לבדוק את הכלור, ולכן רישוי העסק צריך לכסות.

מיכל רוזין: אתה אומר: אני מגיע עכשיו לאתר תיירות.

מיכל רוזין: אפילו יש בו לינת לילה, אני לא יכול לבדוק ולא בודק, האם כל העובדים במקום- - -

<אריה מור: איך אני יכול?

<אריה מור: כל בתי המלון בארץ.

מיכל רוזין: בתי ספר שדה – העובדים לא נבדקים?

<אריה מור: החוק מחייב אותם לבצע את התהליך.

מיכל רוזין: אני רוצה להבין.

מיכל רוזין: מקום שלמשרד החינוך יש הסכם- - -

<אריה מור: אין לנו הסכמים.

מיכל רוזין: מה זאת אומרת?

מיכל רוזין: אתה מגיע ללינת לילה באתר תיירות מסוים.

מיכל רוזין: אין לך הסכם?

<אריה מור: לא.

<אריה מור: משרד החינוך מאפשר לינה או פעילות בכל אתר שיש לו רשיון עסק במדינת ישראל על-פי חוק.

<אריה מור: אני גם לא פוסל.

<אריה מור: אם אין רישוי עסק, ומגיע לידיעתי שאין רישוי עסק על מקום לינה, והיה כזה, פסלתי אותו.

מיכל רוזין: אבל רישוי עסק – הגיע אליו מכבי אש וכדומה.

<אריה מור: צריך לכלול הכול באישור.

<אריה מור: מה לעשות?

מיכל רוזין: כמה דברים רוצים להוסיף לרישוי עסקים – אף אחד לא מפקח על רישוי עסקים.

מיכל רוזין: אני יודעת שאתה לא מחויב, אבל אם אתה מחויב, למשל, לבדוק עם המעסיק של המאבטחים, שהוא מעסיק משנה, אתה לא אומר: הוא מחויב, לפי החוק, ולכן אני פטור מלבדוק את זה.

מיכל רוזין: אתה מגדיל ראש, ואומר: אני בודק עם המעסיק שאני לוקח לאבטחה.

זאב בנימין בגין: כי הוא 200 יום נמצא במגע עם ילדים בבית ספר, המאבטח.

זאב בנימין בגין: הוא בבודקה.

מיכל רוזין: לא, סליחה.

מיכל רוזין: גם העובד במקום הלינה, שכל יום מגיעים אליו בתי ספר, נמצא במגע יום-יומי עם ילדים.

<אריה מור: גברתי, אני חושב שזה משהו שהוא פתיר.

<אריה מור: לעשות תהליך מול בתי ספר השדה, ואיגוד אכסניות הנוער, שזה מרבית הלינות – אפשר לעשות את זה.

<אריה מור: אבחן את זה.

מיכל רוזין: אני חושבת שזה ראוי ונכון, בדיוק כמו עם האבטחה.

<אריה מור: אני יודע לעשות את זה.

<אריה מור: אני עושה את זה במסות.

<אריה מור: המספרים פה זה המסות.

<אריה מור: אנחנו עושים את זה, כי אנחנו מבינים שאנחנו אחראיים כמעט על כל המדינה.

מיכל רוזין: לא, על כל הילדים.

<אריה מור: ברור, אבל הילדים זה 2.2 מיליון, וההורים שלהם, שמגישים את המכתבים, זה כמעט- - -

מיכל רוזין: אומר לך מה היתרון שלילדים, למרות שהם הנפגעים העיקריים מהתעללות, מהזנחה, מפגיעה רשימת, נפשית, פיזית – בסוף הילדים האלה – וזו הדרישה שלנו ממערכת החינוך – בסוף הילדים האלה, בהבדל מבגירים – המערכת רואה אותם, בין אם זה מערכת הבריאות, רופא הילדים, טיפת חלב, בין אם זה מערכת החינוך, מערכת הרווחה.

מיכל רוזין: הילדים האלה נראים, בניגוד לבגיר, שיכול להיעלם, ואפשר לומר: מה אתם רוצים?

מיכל רוזין: לא היו תלונות במשטרה, לא הגבנו לשום דבר, אז איך היינו אמורים לדעת שהאדם הזה ירצח?

מיכל רוזין: פה הילדים נראים באופן יום-יומי.

מיכל רוזין: אני קודם כל מברכת על כך שאתה אומר:

מיכל רוזין: אקח את זה לתשומת לבי, ואבדוק את זה.

מיכל רוזין: אנחנו צריכים למצוא את הפינות האפילות.

מיכל רוזין: אין מה לעשות.

מיכל רוזין: אנחנו צריכים להתמודד עם אנשים שבאים לפגוע, לפגע.

מיכל רוזין: זה פיגועים.

מיכל רוזין: אתם צריכים להבין – רק לפני מספר שבועות היו שתי התאבדויות של נשים שבילדותן נפגעו מינית.

מיכל רוזין: זה באמת רצח של הנפש.

מיכל רוזין: אני אומרת שוב, ואני לא רוצה להישמע פומפוזית – אני אומרת את זה מדם לבי, כפי שאתם יודעים.

מיכל רוזין: אני יודעת שמערכת החינוך דואגת.

מיכל רוזין: יש מקומות שצריכים בכל זאת לבדוק אותם, ולראות שהם לא נעלמים לנו מהעין.

<אריה מור: התייחסתי ללינה, אבל ברגע שנכנסתם לסיפור הטיולים, שזה 150,000 טיולים בשטח הפתוח – נעזוב רגע את הלינה שהוא פתיר, רק עם שני הגופים האלה – אני לא יודע איפה ישנים; בשטח הפתוח – אין בעיה, זה תחת הגוף שנמצאים שם, אבל ברגע שהולכים לבריכת שחייה, ברגע שהולכים ללונה גל, ברגע שהולכים לגן חיות, לשיט בשחייה בעכו – יש אוכלוסיות שונות שעושות כל מיני פעילויות.

<אריה מור: יש אוכלוסיות חרדיות שהולכות לפעילות ספציפית.

<אריה מור: אי-אפשר.

<אריה מור: זה מסות אדירות.

<אריה מור: לכן אני חושב שיהיה נכון, אם זה כל כך קריטי וחשוב, אני חושב שכהורה, שזה יהיה ברישוי עסק, כמו שצריך שיהיה ערכת עזרה ראשונה וחובש בבריכה, צריך שתהיה בדיקה של המציל, נקודה.

מיכל רוזין: החוק חל על המקומות האלה; אנחנו כן רוצים שאתה, כמו שאתה דואג שגם המאבטחים יעמדו בחוק, אנחנו רוצים שלפחות במקומות הלינה, כפי שאמרת – לא בכל אתר תיירות שבאים לשעתיים – כן בהחלט בכל המקומות – אגב, אם אני מבינה נכון, אתר תיירות כזה, שמקבל תלמידים, הוא כן מחויב לפי החוק?

<אורן פז: רוב המקומות שהוא הזכיר – הגדרת המושג על פניו חלה.

<אריה מור: כן.

מיכל רוזין: אבל כן הייתי מצפה ממשרד החינוך לבדוק את מקומות הלינה, בתי ספר שדה ואכסניות.

<אריה מור: יש לנו מעטפת נוספת, שהיא לא רק עובדי ההוראה, ואלה אותן בקשות שכביכול עובדים במערכת החינוך אבל הם לא עובד הוראה כמו הגננים בבתי ספר, לא כמו שרתים.

<אריה מור: אנחנו ביקשנו בזמנו שיכניסו את הקב"טים לרשויות המקומיות, ועוד לא הכניסו אותם לתוספת לחוק, כדי שהם יוכלו גם כן לקבל אותו מידע באופן ישיר וכספות וכו', ואז יש להם יכולת לעשות דרישה מרוכזת.

<אריה מור: ברגע שתהיה לכל רשות מקומית היכולת לדרישה מרוכזת וקבלת תשובה מרוכזת, התהליכים יהיו הרבה יותר קלים.

<אריה מור: היו פה דיונים בוועדת הזאת, וזה לא אושר.

מיכל רוזין: גננים בגני ילדים לא נבדקים?

<אריה מור: נבדקים, אם הוא עובד הוראה, שעובד משרד החינוך – ודאי שהוא נבדק, ואם לא, בחוזר מנכ"ל הוא מחויב לפי הרשות המקומית.

<אורן פז: הוא לא מדבר על אי-הבדיקה.

<אורן פז: הוא מדבר על תהליך העבודה הטכני.

<אורן פז: ליאורה תוכל להרחיב.

<אריה מור: צריך להפוך את זה למאה ה-21.

מיכל רוזין: אז למה נתנו את זה למערכת החינוך ולא לרשויות?

מיכל רוזין: הבעיה ברשויות או אצלכם?

<אריה מור: כי זה מסות.

<אריה מור: לטרטר עשרות-אלפי- - -

מיכל רוזין: הפוך.

מיכל רוזין: אתה מקל על המערכת.

<ליאורה סולטן: להם יש כספת ספציפית – הם הגוף היחיד שיש להם כספת ספציפית לעבירות מין וכספת ספציפית למרשם פלילי – שתי כספות נפרדות.

<ליאורה סולטן: זה בעצם ממשק אינטרנטי בין המשטרה לבין הגוף הציבורי הדורש, אחרי אישור משפטי ואחרי תהליך ואחרי תשלום, מגדירה את היקף המידע שהם זכאים לו, ולאחר מכן המחשוב בעצם ממשיך את התהליך מול הגוף, ואז יש ממשק, העברת מידע.

<ליאורה סולטן: לכן גם חברי אמר בצדק, שכל התהליך הוא מהיר.

<אריה מור: 24 שעות.

מיכל רוזין: וזה רק מערכת החינוך.

<ליאורה סולטן: כן.

מיכל רוזין: האם יש לך אינטרס שזה יהיה גם מול הבריאות, מול הרווחה, מול רשויות?

<ליאורה סולטן: צריך לשקול את זה.

<ליאורה סולטן: הכספת הזאת של משרד החינוך – זה לא היה בקדנציה שלי, אז אני לא יודעת מה היו השיקולים.

<אריה מור: זה כבר 15 שנה.

<אריה מור: אני עוסק בזה 15 שנה.

<ליאורה סולטן: צריך לבדוק מה היו השיקולים.

<ליאורה סולטן: לדעתי האישית כרגע, אין מניעה בין בריאות ורווחה, גופים נוספים, אבל לשאלת גברתי, יש תהליך נוסף, כפי שאמרתי, שיש גופים שאינם גופים כאלה גדולים, אבל עדיין המסה היא גדולה – היא 50 בבת אחת, אז יש גם תהליך שנוצר במיוחד לאלה, שבהתחלה צריך את ההזדהות הראשונית, כי אנחנו לא יודעים מי האדם, למרות שהאישור עצמו לא מציין את המידע הפלילי.

<ליאורה סולטן: הוא רק אומר אם יש אישור או יש סירוב, אבל זה גם מידע.

<ליאורה סולטן: לכן ההזדהות מחויבת.

<ליאורה סולטן: לאחר מכן זה עובר דרך חוליית שירות לציבור.

<ליאורה סולטן: הם מפיקים את כל האישורים, ומעבירים את זה באמצעות הדואר לאותו מעסיק.

<אריה מור: לגבי נשים, אם עובדות ההוראה - לא מחויבים ללכת לבקש את הבקשה באופן פרטני, אבל באותו רישום פלילי, כשאני עושה בכספת רישום פלילי, אם יש רישום פלילי בנושא של עובדת הוראה, תיאורטית זה מגיע אלינו דרך הרישום הפלילי ללא קשר - יש הרבה רישומים פליליים - עבירת בנייה, עבירה כזאת - יש ועדת חריגים, שאנחנו בוחנים בה גם מבחינה חינוכית, גם מבחינת החוק, גם מבחינת התיישנות, חברים בלשכה המשפטית וכו', וממליצים מה עושים – אנחנו מפסיקים או לא מפסיקים.

<ליאורה סולטן: אמות מידע שיש לכם.

<גלית מנגמי: אני חייבת לומר משהו, ברשותך.

<גלית מנגמי: אני גלית, היועצת המשפטית של יחידת צור, היחידה לפיקוח על עברייני מין.

מיכל רוזין: אז למה ישבת בשקט כשהתנפלתי על האוצר?

מיכל רוזין: עשיתי בשבילך את העבודה?

<גלית מנגמי: כן.

<גלית מנגמי: הלחצת אותי.

<גלית מנגמי: שאת הולכת לומר את המספר.

<גלית מנגמי: צריך להבין שהקטע המספרי הוא בדמנו, כי אם יידעו את זה, לא תהיה הרתעה.

מיכל רוזין: את לא צריכה להסביר לי את זה.

מיכל רוזין: אני רק אומרת שזה גם בעוכרינו.

<גלית מנגמי: אני מבינה.

<גלית מנגמי: אני יכולה לחשוב בשנה האחרונה על לפחות שני מקרים שבהם שלפנו עבריין מין מסוכן מתוך מוסד חינוכי – פעם אחת במקרה של מפוקח שלנו שעשה עבודות שיפוצים בתוך בית הספר, ובביקורת של קצין הפיקוח הוא נכנס וראה אותו שם והוציא אותו החוצה.

מיכל רוזין: היתה פה עבירה על החוק הזה?

<גלית מנגמי: במקרה הזה היתה גם הפרה של צו הפיקוח.

מיכל רוזין: צו הפיקוח זה ברור.

<אורן פז: הבעיה היא לא עם המוסדיים.

<אורן פז: לא עם משרדי ממשלה.

מיכל רוזין: החוק חל על עסקים פרטיים שעובדים באופן קבוע עם ילדים.

מיכל רוזין: פה הוא בא לעשות שיפוץ.

מיכל רוזין: אני שואלת, האם הוגש כתב אישום במקרה זה?

מיכל רוזין: הוא בא לעשות שיפוץ.

מיכל רוזין: הוא לא עובד באופן קבוע.

מיכל רוזין: האם מי שמעסיק את השיפוצניקים צריך לבדוק אותם?

מיכל רוזין: אני לא בטוחה שהחוק מחייב אותם.

<אריה מור: לנו יש נוהל שיפוצים מאוד ברור: אם יש עובד קבוע, שבא למעלה ממספר ימים, ובא לפרויקט בבית ספר, מחויבת הבדיקה על-ידי הקב"ט ועל-ידי מנהל בית הספר.

<אריה מור: אבל אם זה משהו אד הוק, בנוהל מחויב מישהו ללוות אותו אישית עד סיום העבודה ולהוציא אותו, כמו שאנו עושים בשגרירויות וכו'.

מיכל רוזין: לצערי למדתם על בשרכם ממקרים מאוד קשים שקרו במערכת החינוך.

מיכל רוזין: כולנו מכירים.

זאב בנימין בגין: לגבי שאלתה של כרמית, המועצה לשלום הילד, על אותם 17 כתבי אישום- - -

<כרמית פולק כהן: לא, 17 תיקים שנפתחו.

זאב בנימין בגין: הבנתי משאלתך, ולא הוספת את המילה: בלבד.

זאב בנימין בגין: שאלתי היא, האם אנחנו מוכרחים להגיע תמיד לפתיחת תיק או לתלונה שהוגשה במובן הפלילי?

זאב בנימין בגין: אני שואל את משרד החינוך.

זאב בנימין בגין: אם יש הפרה כזאת מצד הנהלת המוסד, היא גם הפרה משמעתית של הוראות בחוזר המנכ"ל.

זאב בנימין בגין: יש לכם אמצעים משמעתיים כאלה שיכולים לתקן את המצב, ולאו דווקא להגיע לכתבי אישום.

זאב בנימין בגין: האם נקטתם באמצעים כאלה?

<אריה מור: אל"ף, כאשר יש עובד הוראה, מופסקת עבודתו- - -

זאב בנימין בגין: לא, דיברתי על הנהלת המוסד.

זאב בנימין בגין: האם נקטתם בצעדים משמעתיים כלפי הנהלת המוסד?

<אריה מור: אני לא מכיר אירוע שנקטנו מול הנהלת המוסד.

<אריה מור: אני מכיר אירוע אחד בתחום של מאבטח, שנקלט לעבודה בפתח תקווה, ועשינו תהליך מאוד רחב גם מול הנהלת המוסד וגם מול חברת האבטחה, כשמצאנו מאבטח שמועסק בשער בית הספר ועבר את הזה.

<אריה מור: אבל אם יהיו לנו המידעים האלה, זה משהו שצריך לעשות אותו.

זאב בנימין בגין: אבל יש פה מבחינת

זאב בנימין בגין: כם עבירת משמעת.

זאב בנימין בגין: אני לא מדבר על המספרים.

<אריה מור: - - -

זאב בנימין בגין: זה עוד אמצעי שניתן היה לנקוט אותו.

<אריה מור: אגב, הוקם במשרד החינוך מינהל אכיפה ובקרה לכל מיני תחומים.

<אריה מור: אנחנו צריכים את המינהל הזה בהרבה נושאים.

<אריה מור: אמליץ גם להכניס את הנושא הזה.

מיכל רוזין: מצוין.

מיכל רוזין: זו עוד נקודה שחשוב שנרשום לפנינו.

מיכל רוזין: נרצה ממך בהמשך עדכונים על שני הדברים.

מיכל רוזין: בבקשה.

זאב בנימין בגין: בכל זאת צריך לציין בחיוב את הראייה הרחבה של משרד החינוך.

מיכל רוזין: עם התייעלות הכספת, שצריך אולי לאמץ אותה לעוד מקומות.

זאב בנימין בגין: אנחנו גם רואים יתרון שהוא בדרך כלל בארגונים, זיכרון ארגוני של אדם שעוסק בכך יותר משש, שבע, שמונה, תשע, עשר שנים, אז יש בו יתרון גדול מבחינת הפרספקטיבה.

מיכל רוזין: נכון.

מיכל רוזין: בבקשה, משרד החינוך.

<בלה רדונסקי: בלה, מהלשכה המשפטית של משרד החינוך.

<בלה רדונסקי: הערה – המקרה הזה לא מוכר לי.

<בלה רדונסקי: אבל כל מקרה שמגיע לידיעתנו, מטופל בכל היבט, לרבות היבט משמעתי.

<בלה רדונסקי: זה יכול להיות מייד פיטורין, זה יכול להיות השעיה או כל דבר אחר עד שנעשית בדיקה.

<בלה רדונסקי: מייד יש תגובה.

מיכל רוזין: בבקשה.

<גלית מנגמי: מקרה שנתקלנו בו בזמן האחרון - זה עוד אחד שמפעיל ילדים, ליצן – נכנס לבית ספר.

<גלית מנגמי: שלפנו אותו משם עם הקלטות שלו ועם ההופעה שהוא רצה לעשות שם.

<גלית מנגמי: כלומר זה לא הרמטי.

<גלית מנגמי: יש המגבלות של החוק, ולמי הם כן צריכים ולמי הם לא נדרשים, אבל יש להבין שזה לא הרמטי ועדיין ניתן לראות את ניסיונות ההסתננות האלה.

מיכל רוזין: משרד הרווחה ימתין רגע, כי אני חייבת לפנות למשרד הבריאות.

מיכל רוזין: אני מאוד מוטרדת ממשרד הבריאות.

<דוד שוורץ: מהליצנים?

מיכל רוזין: גם, אבל לא רק.

מיכל רוזין: ליצנים רפואיים זה דבר נפלא ומופלא, ובאופן כללי, כל המתנדבות והמתנדבים שמגיעים לבתי החולים ומסייעים ועוזרים, אבל אנחנו רוצים שבהם לא יסתננו גם אנשים פוגעים.

מיכל רוזין: היו מקרים גם במערכת הבריאות של פגיעות גם בילדים וגם בנשים.

מיכל רוזין: הטענה הרבה פעמים נשמעה, שזה מעסיק ישיר אלא קבלן כוח אדם וכו'.

מיכל רוזין: אשמח לשמוע מה קורה אצלכם, מה אתם עושים בעניין.

מיכל רוזין: בבקשה.

<דוד שוורץ: דוד שוורץ, אגף הביטחון של משרד הבריאות.

<דוד שוורץ: כבר הרבה מאוד שנים, מאז תחולת החוק, כל עובד, בכל בית חולים, אם הוא ממשלתי ואם הוא לא ממשלתי, נבדק להיעדר עבירות מין.

<דוד שוורץ: יש אכיפה ופיקוח של המשרד כרגולטור.

<דוד שוורץ: בתי חולים לא מקבלים רשיון עסק – הם מקבלים רשיון ממשרד הבריאות – כל שנתיים נערכת בקרה מאוד גדולה בהרבה מאוד תחומים.

<דוד שוורץ: בין יתר התחומים נבדק גם האישור שנמצא בתיקו האישי של כל עובד ועובד.

<דוד שוורץ: למרות שלא כל העובדים מחויבים להוציא את האישור הזה, כי לא כולם מועסקים במחלקות שיש בהם חסויים, אנחנו ממליצים, וההמלצה שלנו התקבלה בכל מערכת הבריאות, לבדוק את כל העובדים שנכנסים לעבודה.

<דוד שוורץ: זה כי הניוד שלהם בתוך בית החולים במשך הזמן, אי-אפשר לעקוב אחריו, ולעשות אז את הבדיקות, זה בלתי-אפשרי.

<דוד שוורץ: לכן כל העובדים נבדקים בעת כניסתם לעבודה.

<דוד שוורץ: לשון החוק היא שהבדיקה נעשית עם כניסתו לעבודה, ולכן לא נעשית בדיקה חוזרת.

<דוד שוורץ: אין אפשרות כמעט לעקוב אחרי זה.

<דוד שוורץ: מדובר, אפרופו עמיתותיי מהמשטרה, יש לכם נתונים על מערכת הבריאות?

<דוד שוורץ: כי זה עשרות-אלפי בדיקות לשנה.

<דוד שוורץ: אין לי הנתון בידיי.

<ליאורה סולטן: לגבי אישורים – אני מדברת רק על מי שבאמת אושר - זה 22,751 ב-2014.

<ליאורה סולטן: ב-2015 – 15,315, וב-2016 - 19,497.

<ליאורה סולטן: סורבו – ב-2014 – 19, 2015 – 25, וב-2016 – 16.

<דוד שוורץ: אלה מספרים של משרד הבריאות או מערכת הבריאות?

<ליאורה סולטן: בדקתי מה הם מכילים.

<ליאורה סולטן: יש שם בתי חולים, שכמובן מגיעים אליהם קטינים, מרפאות שיש שם רופאים שמטלפים בקטינים, חדרי מיון שמטפלים בקטינים, ורופאים – בנפרד, שמטפלים בקטינים.

מיכל רוזין: רופאי ילדים?

<ליאורה סולטן: כן.

<ליאורה סולטן: אני לא יודעת אם רק ההגדרה של רופא ילדים, כי חשבתי על זה אתמול - אם רופא הוא רופא שלא מטפל בקטינים אבל נותן מענה במיון, שנכנסים אליו קטינים, מן הסתם לטעמי הוא צריך להביא אישור.

<אורן פז: גם משרד הבריאות מפרש את זה כך.

<ליאורה סולטן: אם שנינו מפרשים אותו דבר, אני במקום טוב.

<דוד שוורץ: כפי שאמרתי, כל עובד שנכנס לעבוד במערכת הבריאות, נדרש להביא את האישור זה.

<דוד שוורץ: הם עדיין מביאים את זה פרטנית.

<דוד שוורץ: אנחנו לא עושים את הבדיקה בכספת.

<דוד שוורץ: יש לנו כספת לר"פ – לא לנושא הזה.

<ליאורה סולטן: משם אתם יכולים – אגב, זה לא שאין להם הנתונים האלה מלכתחילה.

<ליאורה סולטן: כרגע שבא רופא, ומבקש להירשם כרופא, לקבל רשיון, הם בודקים אותו בכספת, במרשם הפלילי, ומקבלים נתונים.

<ליאורה סולטן: יש להם היקף מידע ספציפי לגבי מתן רשיון.

<ליאורה סולטן: אם הוא מבקש להיות מועמד לעבודה, היקף המידע הוא עוד יותר גדול.

<ליאורה סולטן: הם יכולים לראות אם יש לו איזושהי עבירת מין.

<ליאורה סולטן: זה לא סותר את בקשת האישור, רק שם ההגבלה היא יותר רחבה.

מיכל רוזין: אני לא רוצה לפתוח את הדיון הזה; נצטרך אולי לעשות דיון על מערכת הבריאות באופן כללי, כי יש מקרים רבים של רופאים שפוגעים, והם ממשיכים לטפל עד אשר הם מורשעים, כולל אחרי כתב אישום והליך משפטי, ואף אחד לא משעה אותם.

מיכל רוזין: יש לנו בעיה מאוד גדולה עם נושא של רופאים, אבל בואו נחזור רגע לבתי החולים ולמרפאות ולכלל המועסקים, כי אני חושבת שחשוב שנבין.

מיכל רוזין: אתה אומר שזה חד-פעמי בכניסה לתפקיד.

<דוד שוורץ: נכון.

<דוד שוורץ: אנחנו כן בודקים כל מי שנכנס קבוע למערכת הבריאות, גם אם הוא קבלן חיצוני, כלומר מאבטחים שהם עובדי קבלן, נבדקים, נדרשים להביא את האישור הזה.

זאב בנימין בגין: לפי המספרים – אלה 20,000 איש בשנה שמתקבלים למערכת הבריאות?

מיכל רוזין: נשמע מעט מדי.

<דוד שוורץ: נשמע מעט.

זאב בנימין בגין: בכל שנה 20,000 איש מבקשים להתקבל למערכת הבריאות.

זאב בנימין בגין: לי זה נשמע גדול.

<דוד שוורץ: אני אומר שזה מספר שממעיט, לדעתי.

זאב בנימין בגין: בסדר.

זאב בנימין בגין: אני לומד.

מיכל רוזין: אז איפה אתה רואה אולי את אותם מקומות שבהם לא מבקשים אישורים או לא מספיק מודעים לחוק?

<גלית מנגמי: מה עם בתי חולים פסיכיאטריים?

<ליאורה סולטן: בתי חולים פסיכיאטריים – יש כל מיני.

<ליאורה סולטן: למשל, אנו"ש, דוגמה – הם נותנים להם שם מעון – אני לא יודעת אפילו איך להגדיר את זה נכון בדיוק – שכן נותן לאנשים פגועים נפשית פעילות.

<ליאורה סולטן: הכנסתי את זה תחת רווחה.

<ליאורה סולטן: יכול להיות שזה נתון שיכול להתאים גם למשרד הבריאות, אבל הנתונים קיימים.

<ליאורה סולטן: אם אנחנו שואלים את השאלה, האם כשבא אליך מאבטח לבית חולים, ואתה בודק אותו, אתה בודק אותו באותו תהליך כאילו הוא בא לעבוד אצלך ככל עובד קבוע?

<דוד שוורץ: הוא לא נרשם.

<ליאורה סולטן: אז הוא באבטחה.

<ליאורה סולטן: לכן עשיתי את הנתונים שזה נטו בריאות, נטו אבטחה, אבל האבטחה יכול להיות בבית חולים והוא נרשם באבטחה.

מיכל רוזין: מה אתה עושה במקרים של מתנדבים?

<דוד שוורץ: בודק אותם.

<דוד שוורץ: מתנדב או עובד, שמגיע מקבלן חיצוני לעבוד באופן קבוע בית חולים, יש לי הסמכות החוקית ואני עושה זאת – בודק אותו גם לר"פ.

<דוד שוורץ: אני לא רוצה שיהיו אצלי סוחרי סמים, עבירות סמים, שודדים, גנבים, אנסים, אפרופו עבירות מין, וגם בדיקה להיעדר עבירות מין.

<דוד שוורץ: עובדים אקראיים – אני לא בודק.

<דוד שוורץ: עובדים אקראיים זה אד הוק – אני לא רוצה לחזור על דברי חברי – זה באותו סטטוס.

מיכל רוזין: תן לי הערכה שהיא כמובן לא בדיקה, אבל מתוך זה שאתה אומר שאתה מרגיש שזה לא המספרים שנקלטים במערכת הבריאות מדי שנה, איפה אתה רואה את המקומות שהם יותר מועדים?

מיכל רוזין: כפי שאמר משרד החינוך בצדק – בתי ספר שדה אינם נכללים, למשל.

מיכל רוזין: איפה אתה רואה את המקומות?

מיכל רוזין: כי אני מקווה שבית חולים – למרות שגם שם היו מקרים – הוא יותר מסודר מאשר מקומות אחרים.

מיכל רוזין: איפה אתה רואה את המקומות שבהם אתה חושש שאולי לא מספיק יש פיקוח ובדיקה?

<דוד שוורץ: אני חייב לומר שבמערכת הבריאות הממשלתית והציבורית האחרת, קרי שירותי בריאות כללית וההסתדרויות הרפואיות האחרות הנושאים מסודרים וממוסדים.

<דוד שוורץ: לא שלא יכולות להיות תקלות – כמו בכל מקום – אבל אנחנו בודקים את הנושא באופן פרטני.

<דוד שוורץ: פעם בשנתיים יש חידוש רשיון של מוסד רפואי.

<דוד שוורץ: בין יתר הדברים גם נבדקת הנקודה הזאת עד ירידה לתיקים אישיים של עובדים שהתקבלו בשנתיים האחרונות לעבודה.

<דוד שוורץ: אני יותר רואה את האפשרות בכל מיני מקומות פרטיים, שגם עליהם יש פיקוח של משרד הבריאות, אבל הפיקוח יכול להיות גם שניידות העובדים היא כזו שאנו לא מגיעים – עד שעובד הגיע ונעלם, אנחנו לא מגיעים למוסד.

<דוד שוורץ: שם הפיקוח הוא הרבה יותר רופף; לא שהוא לא קיים.

מיכל רוזין: היו לכם פניות לוועדות פטור?

<דוד שוורץ: לא.

<אורן פז: היו שתיים – אחת תלויה ועומדת ואחת הסתיימה.

<דוד שוורץ: של רופאים?

<דוד שוורץ: אוקיי.

<דוד שוורץ: כפי שצוין פה, רופאים ואחיות במהלך קבלת רשיון הם כבר עוברים את הבדיקות האלה ויכול להיות שכבר נעצרים שם.

<דוד שוורץ: לא מזמן היה לי אירוע של רופא ילדים שביקשו שיעבוד בלשכת בריאות כרופא ילדים.

<דוד שוורץ: כמובן שעוד לפני הבדיקה אנחנו- - -

מיכל רוזין: אבל אם הוא היה מבקש לעבוד עם בגירים, יכול להיות שהיו נותנים לו.

<דוד שוורץ: יכול להיות.

<דוד שוורץ: זה לא בא לכלל זה.

<דוד שוורץ: הוא הבין את הרמז ונעלם מאתנו למחוזות אחרים.

<דוד שוורץ: אנחנו לא יודעים איפה הוא.

<דוד שוורץ: עד כאן.

מיכל רוזין: זה אומר אגב גם לגבי רופא שהורשע בעבירות סמים, שאתם לא מחזירים למערכת?

<דוד שוורץ: נכון, אפרופו הרופא בסורוקה שהזריק לעצמו סמים.

מיכל רוזין: אני דווקא חשבתי על חבר כנסת, שר לשעבר.

<ליאורה סולטן: הוא עצמו לא השתמש.

<ליאורה סולטן: זה סחר.

<ליאורה סולטן: זו היתה הבעיה.

מיכל רוזין: מה זאת אומרת?

<ליאורה סולטן: לא, אבל השאלה היא לא על עצמו.

<ליאורה סולטן: הוא לא היה עם בעיית סמים.

<ליאורה סולטן: הוא ייבא סמים.

<ליאורה סולטן: יש הבדל בין מישהו שמשתמש וחשוף לבין מישהו שמייבא סמים או מייצא סמים.

מיכל רוזין: לא נפתח את השיחה הזו, מה יותר מסוכן.

מיכל רוזין: בבקשה.

<ירון קדם: ירון קדם, ראש חוליית מוסדות חינוך, אבטחת מוסדות חינוך.

<ירון קדם: עלתה פה השאלה, מה נעשה לגבי המעסיקים אל מול עובדים.

<ירון קדם: אנחנו כאחראיים על האבטחה ועל כל המאבטחים במוסדות החינוך, מבוצעת פעילות בשלושה מעגלים: זה מתחיל בחברת האבטחה, שמחויבת על-ידינו קודם כל לבדוק את המאבטח לעניין היעדר עבירות מין, לשלוח הכול.

<ירון קדם: שם מתחיל השלב הראשוני, כבר בריאיון של המאבטח.

<ירון קדם: לאחר מכן זה עובר, וחובה – גם אריה ציין את זה קודם – חובה על כל קב"ט רשות שמעסיק את המאבטחים, לבצע ריאיון ולוודא בעת הריאיון שהתקבל אישור על היעדר עבירות מין מחברת האבטחה.

מיכל רוזין: כמה מתגלים בתחילת הדרך אצלכם, כאלה שמנסים להתקבל לעבודה, ואתה עוצר את זה בשלב הזה?

<ירון קדם: אני לא יודע לומר לך.

<ירון קדם: כל מאבטח עובר שלבים.

<ירון קדם: הריאיון שלו זה לא רק להיבט של היעדר עבירות מין; זה גם לעניין של נשק וכל הדברים הללו.

<ירון קדם: למשל, נשק – יבדקו לעניין רישום פלילי, וברגע שאין רישום פלילי, הוא לא יתקבל למאבטח במוסד חינוכי.

<ירון קדם: אני לא יכול לומר לך לעניין היעדר עבירות מין, אבל אם לא יביאו אותו בכלל, הוא לא יוכל להמשיך את התהליך.

<ירון קדם: כדי להמשיך את השלב שבודקים עוד, בשלב ההכשרה, כלומר לאחר שעברתי את חברת האבטחה, שיודעת, קב"ט הרשות ואז יש לי מוסד ההכשרה.

<ירון קדם: מוסדות ההכשרה בארץ, שמכשירים מאבטחים, גם הם עובדים לפי הנחיה שלנו.

<ירון קדם: הם מחויבים לבדוק לפני שהם מוציאים בכלל תעודת סמכויות בכלל למאבטח, לפי חוק סמכויות לשם שמירה, לפני שהם מוציאים לו שהוא יכול לעבוד במוסד חינוכי, הם מוודאים שאכן קב"ט הרשות חתם בטופס שהוא נבדק לעניין היעדר עבירות מין, ורק אז הם ייתנו לו את תעודת הסמכויות.

<ירון קדם: בלי זה הוא לא יכול לקבל.

מיכל רוזין: מאבטחים במוסדות חינוך הם עם נשק?

<ירון קדם: כן.

<ירון קדם: חובה.

<ירון קדם: כי היום שלנו זה פח"ע.

<ירון קדם: אחלק את זה – יש במגזר הלא יהודית, לצורך העניין, כמות מאבטחים לפי החלטת ממשלה 3738, שמתעסקים באלימות - שם הם לא חמושים, אבל זה במגזר הלא יהודי בלבד.

<ירון קדם: גם הם נבדקים לעניין היעדר עבירות מין – חובה, כלומר זה לא קשור לנשק או לא נשק.

<ירון קדם: בודקים אותם בכל מקרה.

<ירון קדם: אז עושים את שלושת המעגלים האלה ואז יש הפיקוח והבקרה של הקצינים שלנו בשטח.

<ירון קדם: יש לנו רכזים וקצינים בשטח, שמבצעים באופן שוטף בקרות על המאבטחים, אז הם בודקים אותם וגם בודקים את הקב"טים.

<ירון קדם: קב"ט הרשות מחויב לשמור בתיק האישי של כל מאבטח שנמצא אצלו את האישור של היעדר עבירות מין.

<ירון קדם: אז גם זה נבדק, כלומר זה עוד חלק מתהליך פיקוח ובקרה.

<ירון קדם: הבדיקה, אגב, למאבטחים במוסדות חינוך – לא כמו שאמרו פה במשרד הבריאות – פעם בשנה.

<ירון קדם: כלומר גם אם החוק אמר משהו אחר, פעם בשנה אנחנו מחייבים אותם לבדוק פעם בשנה לעניין היעדר עבירות מין של המאבטחים.

<ירון קדם: כל קב"ט מחויב לבצע ריאיון פעמיים בשנה למאבטחים, ואחד מהן, שזה לפני פתיחת שנת הלימודים, הוא חייב לוודא עניין של היעדר עבירות מין כדי שלא נופתע בנושא הזה.

זאב בנימין בגין: מה המספר של הקב"טים, של המאבטחים?

<ירון קדם: קב"טים זה כל רשות ורשות.

<ירון קדם: יש 256 רשויות במדינת ישראל, אז כולם.

<ירון קדם: לגבי מאבטחים כרגע שעובדים לי – עובדים לי 4,900 מאבטחים במוסדות חינוך.

זאב בנימין בגין: ואתה מבקש מכולם פעם בשנה תיעוד של הרישום הפלילי.

זאב בנימין בגין: יפה מאוד.

<ירון קדם: כן.

<ירון קדם: רשומים לי במערכת 7,000 מאבטחים, כלומר חברות האבטחה – יש הרבה מאבטחים במוסדות חינוך.

מיכל רוזין: אז איך קרה שנתפס מאבטח - - -

<ירון קדם: זה היה אירוע לפני שבע שנים.

<ירון קדם: זה קב"ט רשות שקיבל אותו, למרות שמחויבים.

<ירון קדם: אם עולה לנו דבר כזה – היו אירועים; לא שלא היו אירועים שעבדו מאבטחים, ואז התברר, אבל לא שהיה להם רישום.

<ירון קדם: שימו לב - רק מי שהורשע כביכול, אסור לו גם לעבוד.

<ירון קדם: זה לא מי שנפתח תיק.

<ירון קדם: זה רק מי שהורשע.

<ירון קדם: זה חלק מהבעיות, כלומר אם נפתח לי תיק עכשיו על אדם- - -

מיכל רוזין: אתה לא יודע.

<ירון קדם: לא רק שאני לא יודע.

<ירון קדם: היה בתקשורת לא מזמן – נפתח על מאבטח בבית שמש.

<ירון קדם: כל זמן שהוא לא הורשע, מחר הוא יכול לעבוד.

<ירון קדם: צריך לקחת גם את זה בחשבון.

<ירון קדם: מבחינה זו פעם בשנה אני מוציא דרישות מבצעיות, שמגיעות לכל הרשויות.

<ירון קדם: משרד החינוך, שאנחנו עובדים בשוטף, כולם דואגים שזה יגיע.

<ירון קדם: יש שם הנחיה חד-משמעית של משטרת ישראל, שהם מחויבים לעניין היעדר עבירות מין.

<ירון קדם: אנחנו לא משחקים בדבר הזה בכלל, כך שיש פיקוח מלא לפחות בנושא הזה במוסדות חינוך.

מיכל רוזין: תודה.

מיכל רוזין: חבר הכנסת בגין, בבקשה.

זאב בנימין בגין: שאלה כללית.

זאב בנימין בגין: סך הכול הכנסת חוקקה מערכת די ענפה של חוקים במטרה להפחית ככל האפשר עבריינות מין בכלל ועבריינות כלפי קטינים בפרט.

זאב בנימין בגין: היושבת-ראש שלנו כאן יש לה חלק נכבד בחקיקה הזאת, וברכה על ראשה.

זאב בנימין בגין: שאלתי: במגמה הכללית בחמש, שש השנים האחרונות בעבריינות לאלף נפש, לאלף ילדים, איזשהו מדד כללי יותר - אפשר לציין מגמה?

זאב בנימין בגין: היית מצפה למגמת ירידה לא במספר אלא במספר היחסי, כפי שאנחנו מודדים מקרי רצח לאלף או ל-100,000, והמספר הזה לא גדל.

זאב בנימין בגין: אנחנו 1.8 נמצאים, פחות או יותר, כבר 15-10 שנים.

זאב בנימין בגין: זה המספר של קנדה או של טורונטו.

זאב בנימין בגין: אני שואל לגבי העבריינות הזאת.

זאב בנימין בגין: מגמה – עלייה, ירידה?

זאב בנימין בגין: יכול להיות שאין תשובה ברגע זה, אבל כדאי להסתכל מדי כמה שנים, לעצור ולבחון בדרך זו את היעילות של החקיקה שלנו ואת הצורך או אי-הצורך בהעמקת החקיקה הזאת.

זאב בנימין בגין: אולי התופעה שאנחנו מדברים עליה היום היא אחרי כל השנים האלה לא מאוד רווחת, והצלחנו אולי כולנו יחד למתן אותה.

מיכל רוזין: לא קיבלנו אישור להמשיך.

מיכל רוזין: נמשיך חמש דקות, אז אני מבקשת משפטים קצרים.

זאב בנימין בגין: אז אל תיתנו לי תשובה עכשיו.

<אודיה איפרגן: אני יכולה לומר שבאופן כללי התחושה שלנו, שהנושא הזה מאוד הועמק בשטח, ויש מודעות שמאוד עלתה.

<אודיה איפרגן: זה גם עלה מהנתונים ששמענו וגם בהרגשה שלנו מהביקורות.

<אודיה איפרגן: אני מחלקת את העבודה של הרווחה לשני חלקים: יש המוסדות הממשלתיים, שנבדקים ישירות על-ידי הקב"ט של המשרד, ואז מוסדר בצורה ברורה – זה כולל גם עובדי הקבלן לכולם.

<אודיה איפרגן: יש המוסדות שנמצאים בהתקשרות עם המשרד, ואז הבקרה לגבי התנהלות שלהם נעשית על-ידי המפקחים.

<אודיה איפרגן: בנושא הזה התרשמות המפקחים – הם עושים תדירות של בקרות ולוקחים תיקים אקראיים, מעבר לזה שזה כמובן מוסדר במכרזים ובכל הנהלים.

<אודיה איפרגן: הבקרה בשטח מעלה שהנושא הזה הופנם ויש הקפדה מאוד גדולה על-ידי המעסיקים לגבי הבדיקות של העובדים.

<אודיה איפרגן: זו התוצאה, כלומר אתה לא מוצא כמעט – יש מקרה אחד שנמצא – שלא היתה בדיקה.

זאב בנימין בגין: שאלתי על התוצאה מבחינת העבריינות.

מיכל רוזין: זו שאלה גדולה מדי, שלא נצליח לפתור עכשיו, שרובם לא נתפסים, רובם לא מואשמים.

<אודיה איפרגן: אני רוצה לומר לעניין שאלתך, למשל לגבי החלופה של האפיק המשמעתי – היה מקרה אחד אצלנו שנמצא, שלא שהמעסיק העסיק אלא שנמצא שהוא לא בדק מול הקבלן האם בדק את העובדים שהוא הביא עמו.

<אודיה איפרגן: באמת המשרד העמיד אותו לדין משמעתי.

<אודיה איפרגן: בהקשר הזה יכול להיות שזה אפילו יותר אפקטיבי מההליך הפלילי – הרי ההליך הפלילי זה עבירת קנס למעסיק.

<אודיה איפרגן: זה לא מעבר לזה.

<אודיה איפרגן: זה בהחלט חלק מהנתונים שיש לקחת בחשבון בהקשר הזה.

<אודיה איפרגן: אני גם רוצה לומר שהמשרד מיוזמתו בכל המכרזים דורש אחת לשנה את הבדיקות הללו.

מיכל רוזין: כל גוף שזוכה במכרז?

זאב בנימין בגין: לפנים משורת הדין.

<אודיה איפרגן: כן, כל שנה.

זאב בנימין בגין: זה אומר שהחקיקה כשלעצמה הביאה למודעות, שאנשים פועלים מעבר לדרוש.

מיכל רוזין: נכון.

מיכל רוזין: בבקשה.

<הדס גבריאל זני: הדס גבריאל זני מהסיוע המשפטי במשרד המשפטים.

<הדס גבריאל זני: לפני כשנה וחצי נכנס לתוקף חוק מגבלות על חזרתו של עבריין מין, תיקון לחוק הסיוע המשפטי.

<הדס גבריאל זני: עוד לפני שהחוק נכנס לתוקף אמרו לנו שיגיעו לפתחנו אולי עשרה מקרים בשנה.

<הדס גבריאל זני: אני שמחה לומר שבלי קמפיין עדיין נפתחו אצלנו כ-30 תיקים בסיוע המשפטי.

<הדס גבריאל זני: הגשנו בקשות לפי חוק המגבלות.

<הדס גבריאל זני: אני לא יכולה לומר לכם כרגע כמה תיקים או כמה בקשות התקבלו – נקבל את זה בימים אלה.

זאב בנימין בגין: מה הבקשה שמופנית אליכם?

זאב בנימין בגין: מצד מי?

<הדס גבריאל זני: מצד הנפגעים עצמם.

מיכל רוזין: כדי להרחיק את הפוגע שפגע בהם מסביבת מגוריו וגם בית ספר, למשל.

<הדס גבריאל זני: כן.

<הדס גבריאל זני: אני חושבת שעדיין, עם יידוע מספק, אנחנו נצליח לגרום לנפגעים נוספים לפנות אלינו ולהגיש בקשות.

<הדס גבריאל זני: אני חייבת לציין שזה לא פשוט, כי יש הדרישה של הוכחת נזק נפשי של ממש, ואולי זה משהו שצריך לדון בו, התנאי על ההרחקה.

מיכל רוזין: ברור.

<אורן פז: כי המסוכנות מטופלת בחוק ההגנה ולא בחוק הזה.

<הדס גבריאל זני: צריך לשים עליו דגש, כי זה מקשה עלינו בהרבה מאוד תיקים.

מיכל רוזין: תודה.

מיכל רוזין: בבקשה.

<דנה קייזר: אני רוצה לבקש, לקראת הדיון הבא, שיתקיים ביישום החוק הספציפי הזה של מניעת העסקה, כמי שמטפלת בעברייני מין, אולי איזשהו מנדט ממשלתי אפילו להביא לשיקומם, צריך לזכור שתעסוקה היא אחד הנדבכים המרכזיים של שיקום.

מיכל רוזין: אין ספק.

מיכל רוזין: לכן אנחנו מוצאים את האיזון.

<דנה קייזר: לכן גם אני חושבת שסעיף 4ב קיים בחוק.

<דנה קייזר: אין בכלל ספק, שמדבר על הערכה על-ידי ועדת מומחםי לצורך העניין של הפטור, אבל עניין הפטור הוא יחסית חדש וצעיר.

<דנה קייזר: היתה צריכה לעבור תקופה שבה עברייני מין יקבלו טיפול לפי חוק השיקום המונע כדי שיוכלו להגיע למצב שבו המסוכנות שלהם יורדת לנמוכה, הפיקוח מוסר מהם לצורך – אני גם חושבת על דוגמה ספציפית תוך שאני מדברת – מטופל שלי, שהמסוכנות שלו פחתה לנמוכה, נשלח באותו יום שחזר עם הערכת המסוכנות, מהמרכז להערכת מסוכנות, קיבל טלפון מקצין הפיקוח שלו והסירו ממנו את הפיקוח.

<דנה קייזר: הוא כבר לא עומד בקריטריונים של החוק וגם לא זקוק לו יותר, ואז הוא פנה לוועדת הפטור.

<דנה קייזר: היה נראה שזה הליך שפרקליט התלבט מה לעשות, איך לדון בעניין, כי זה עבריין מין שישב במאסר ממושך בכלא, חצי קלאץ' מהקהילה.

מיכל רוזין: שורה תחתונה?

<דנה קייזר: הפרקליטות התעקשה על שליחתו מחדש למרכז להערכת מסוכנות למרות שטרם חלפה שנה מהערכת המסוכנות האחרונה שלו.

מיכל רוזין: את פותחת פה נושא מאוד-מאוד חשוב, שלא הגעתי לקבל עליו מידע, וזה ועדות הפטור.

<דנה קייזר: אומר שני משפטים ואסיים בבקשה, כי אין לי כאן דרישה להחלטה.

מיכל רוזין: זה יותר מזה.

מיכל רוזין: אני מתחייבת לעשות על זה דיון.

<דנה קייזר: שלחו אותו מחדש להערכת מסוכנות – שבעיניי זה בזבוז כספי ציבור משווע – תוך שנה פעמיים, ואחר כך גם ניתנה החלטה לא ברורה על-ידי מעריכת המסוכנות, שעיקר הטענה שלה בזמן הבדיקה שלו היתה שהוא חולה סוכרת שמבקש לעבוד בחנות ממתקים, כשמדובר באדם שביקש באופן מאוד נקודתי לעבוד חמש שעות בשבוע בהוראת קרב מגע.

<דנה קייזר: לכן אני אומרת את זה כדוגמה שהבקשה שלי, שלקראת הדיון הבא ייוחד- - -

מיכל רוזין: זה מה שרציתי לומר – לא דיברנו פה על שיקום ו-וועדות פטור, וכל הדברים כדי ליצור את האיזון.

מיכל רוזין: האיזון הזה ברור.

מיכל רוזין: התחלתי בכך שאמרתי שאנחנו לא רוצים לרדוף אותם או לעשות להם לינץ' ציבורי.

מיכל רוזין: אנחנו רוצים שהם ישוקמו.

מיכל רוזין: עדיין אנחנו רוצים להגן על הציבור מפניהם ובוודאי על הקטינים, ולכן הנושא הזה עדיין לא סיימנו אתו.

מיכל רוזין: קיבלתם הארכת זמן פה בוועדה בנושא התזכיר, כי לא עברנו על הרבה מאוד נושאים כמו הקטינים פוגעים, שאני יודעת – הכול יותר רחב מרק הנושא.

<אפרת ליפשיץ פרקש: זה נושא נפרד.

מיכל רוזין: זה נושא נפרד אבל חלקו גם קשור להעסקה.

מיכל רוזין: הנושא של ועדות הפטור, הנושא של חידוש אישורים – שמענו שיש מי שעושה פה וולנטרי.

מיכל רוזין: צריך לחשוב אם זה ייכנס לתסקיר, כי פעם בעשרים שנה- - -

<אפרת ליפשיץ פרקש: כל השאלות נמצאות בתסקיר.

מיכל רוזין: אני יודעת.

מיכל רוזין: הנושא של אנשים פרטיים, איזה עוד גופים יכולים לפנות לבקש.

מיכל רוזין: הנושא של הכספת לבדוק.

מיכל רוזין: יכול להיות שזה יהיה עלות גדולה חד-פעמית לגופים מסוימים כמו רשויות מקומיות, אבל בהמשך זה יקטין את העלויות מבחינת אחזקת כוח אדם ומחשוב שכל פעם יצטרכו לבדוק.

זאב בנימין בגין: ואם אפשר לקראת הדיון הבא, להתחיל לקבל נתונים על המגמות הרב-שנתיות.

מיכל רוזין: ועוד דבר ששאלת ולא קיבלת - כמה מועסקים מול בקשות, אז לא קיבלנו פרופורציות, וסך הכול.

מיכל רוזין: לא אמרתי שאתם צריכים להביא את זה, אבל אנחנו צריכים לנסות למצוא.

מיכל רוזין: יכול להיות שהממ"מ של הכנסת צריך לבדוק, כי אם אומר לנו פה נציג משרד הבריאות, נשמע לי שכמות הבקשות הן נמוכות לעומת כמה אני מעסיק - אפשר לשאול את משרד הבריאות:

מיכל רוזין: כמה אתם מקבלים עובדים חדשים בשנה מול כמה בקשות חדשות הוגשו.

מיכל רוזין: אפשר לעשות את הבדיקה הזאת – לא צריך להבין יותר מדי לא במתמטיקה ולא בסטטיסטיקה.

מיכל רוזין: וכמובן, אתם חייבים לנו תשובה לגבי פתיחת תיקים או הגשת תלונות.

מיכל רוזין: יכול להיות שבסופו של דבר יוגשו תלונות אפילו שווא.

מיכל רוזין: בואו נשמע כמה תלונות הוגשו, כמה נבדקו, כמה מעסיקים נקנסו אם בכלל, כי כרגע לא אמרתם לנו שהיתה איזושהי פעילות מול מעסיקים בכלל שעברו.

מיכל רוזין: שמענו פה דברים נפלאים ממי שעושה נכון, אבל לא שמענו אם המערכת באיזושהי צורה אוכפת על כאלה שלא עמדו בחוק.

מיכל רוזין: תוך חודש, לפני סיום המושב הזה, אנחנו נקבל תשובות גם מכם לגבי תסקיר החוק.

מיכל רוזין: אני מבטיחה, כמו שאני מפעילה לחץ – עדיין לא הצלחתי; חלק מהדברים אני מצליחה וחלק זה קצת קשה מהאופוזיציה, אבל בני בגין יעזור לי – ללחוץ על תקציב נוסף ליחידת צור, ואני לא מוותרת על זה.

מיכל רוזין: גם בעניין הזה.

מיכל רוזין: אני אלחץ על משרד האוצר על תקציב, אבל אתם חייבים לבוא מוכנים עם החוק, עם העלויות הנדרשות מהחוק.

מיכל רוזין: אתם יכולים לנפח, אבל בסוף אתם צריכים להיות גם ריאליים, ו-5, 6, אפילו 10 מיליון, זה עלות של הצעת חוק פרטית, אז אולי בסוף ניזום את זה כהצעת חוק פרטית.

מיכל רוזין: תודה לכם, יום טוב.

מיכל רוזין: תודה על כל הדיווחים, זה חשוב מאוד.

מיכל רוזין: תודה רבה, הישיבה נעולה.