ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 269, 2016-09-27 13:30

דוד אמסלם: שלום לכולם.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה, בנושא בקשת שר הפנים להיוועצות עם ועדת הפנים והגנת הסביבה, בדבר דחיית הבחירות במועצה האזורית אל קסום ואני גם חושב להרחיב את זה, אל קסום ונווה מדבר.

דוד אמסלם: מבחינתי, שתי המועצות האלו נמצאות באותו סטטוס מבחינת ההיערכות שלהן לבחירות עצמן.

דוד אמסלם: קודם כל, פרוצדורה, מי שרוצה להתייחס לנושא, אני מבקש שיבוא ויירשם.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב ראש, שלום.

אוסאמה סעדי: התחלת ופתחת עם זה שאנחנו מדברים על נווה מדבר ואל קסום, אני רואה שיש כאן בקשה רק בעניין של - - -

דוד אמסלם: אני מרחיב את זה.

דוד אמסלם: אני כיושב ראש הוועדה רוצה להרחיב את זה.

דוד אמסלם: אני חושב שבסך הכול מדובר על שתי מועצות שהן נמצאות באותו מצב לכאורה.

דוד אמסלם: מה שקרה הוא שאל קסום עתרו לבית המשפט על הרישום אבל זה לא משנה, אני רוצה להתייחס להליך הבחירות עצמו באופן מעשי, בלי קשר כרגע לשאלה מי - - -

אוסאמה סעדי: אבל אין בקשה של שר הפנים לדחות את העניין של נווה מדבר.

דוד אמסלם: נכון.

אוסאמה סעדי: נו, אז אנחנו מעלים את זה?

דוד אמסלם: אני רוצה להרחיב את זה.

דוד אמסלם: אותו דבר אני יכול להרחיב את זה גם לנווה מדבר.

<תומר רוזנר: הבקשה היא לגבי אל קסום.

<תומר רוזנר: אתה יכול להתייחס אבל - - -

אוסאמה סעדי: יכול להתייחס אבל אין בקשה אז אנחנו לא, אנחנו - - -

דוד אמסלם: טוב, זה אותו דבר, דרך אגב.

דוד אמסלם: אני, מבחינתי, בא אל הנושא המהותי.

דוד אמסלם: גם אם היו פה עשרים מועצות זה לא חשוב, אני מתייחס לדיון מבחינתי ברמת המהות ופחות בקטע הטכני, אז קודם כל הייתי רוצה להעביר את רשות הדיבור למשרד הפנים, אחרי זה נעבור לראשי המועצות ושאר הדוברים.

דוד אמסלם: בבקשה.

<יוסי ברון: אני יוסי ברון, המפקח הארצי על הבחירות.

<יוסי ברון: כפי שפתח היושב ראש, בהמשך למכתבנו מה-13 בספטמבר 2016, שהוא מרכז הדיון, אני מבקש לעדכן כי כבוד שר הפנים מצא לנכון לדחות את הבחירות במועצה האזורית אל קסום ל-25 באפריל 2017.

<יוסי ברון: כידוע, הבחירות היו אמורות להיות ב-29 בנובמבר על פי קביעת שר הפנים הקודמת, וזאת על מנת לאפשר לכל התושבים הגרים בתחומי המועצה האזורית להירשם לרשות האוכלוסין וההגירה וכך יוכלו לממש את זכותם לבחור להיבחר בבחירות הראשונות, פעם ראשונה למועצה.

<יוסי ברון: ההליך הזה עבר גם בג"ץ.

<יוסי ברון: כתוצאה מרצון של תושבים להשתתף בבחירות כשהם לא היו רשומים בפנקס הבוחרים, עתרו לבית המשפט המנהלי בבאר שבע.

<יוסי ברון: בית המשפט המנהלי בבאר שבע קיבל את העתירה של כ-5,000 עוררים.

<יוסי ברון: משרד הפנים, עתר כנגד החלטת בית המשפט המחוזי.

<יוסי ברון: בג"ץ בדיון שלו בתיק 7148/16 קיבל את העתירה שלו ודחה את החלטת בית המשפט המחוזי בבאר שבע.

<יוסי ברון: יחד עם זאת, שר הפנים היה ער למצוקה, לרצון ולבקשה של העוררים להשתתף בבחירות והוא חשב שככל שיותר אנשים ויותר תושבים שרשומים ברשות האוכלוסין יוכלו להשתתף, זה ישקף יותר את רצון התושבים ולפיכך, ההצעה הזאת מונחת פה על שולחן הועדה, הצעה שקיבלה גם, כפי שאמרתי, את המלצת בג"ץ.

<יוסי ברון: בג"ץ בעצם המליץ לוועדה לסמוך ידה על החלטת שר הפנים, שהיא החלטה נכונה וטובה.

<יוסי ברון: עד כאן.

דוד אמסלם: ברשותך רוצה לתקן אותך.

דוד אמסלם: בג"ץ לא מייעץ לנו מה לעשות, אנחנו ועדת הפנים של הכנסת - - -

<יוסי ברון: מותר להם להמליץ.

<תומר רוזנר: לא, ממש לא.

דוד אמסלם: לא יודע, יכול להיות שאני אמליץ להם, לא הם לנו.

דוד אמסלם: באופן בסיסי, זה לא חשוב, לא מעלה ולא מוריד אם המליצו או לא המליצו, מבחינתי זה לא מעלה ולא מוריד שום דבר מהדיון.

דוד אמסלם: בסופו של ענין אנחנו מתייחסים כרגע למכתב האחרון מה-26 בספטמבר 2016, בעצם, כפי שאתה אמרת, שמונח לפני, שבו שר הפנים אומר לערוך באל קסום את הבחירות ב-25.4.2017, נכון?

דוד אמסלם: בסדר, רבותי.

דוד אמסלם: לפני כן אני הייתי רוצה לשמוע את הח"כים ואחרי זה לפתוח את הדיון.

דוד אמסלם: בבקשה.

טלב אבו עראר: מכובדי היושב ראש, אולי חלק מהיושבים כאן לא יודעים בדיוק מה מתרחש שם.

טלב אבו עראר: שתי המועצות, אל קסום ונווה מדבר היו במועצה אזורית אחת שנקראת אבו בסמה, שהיא הוקמה בשנת 2003, לפני שלוש עשרה שנים.

טלב אבו עראר: דבר יותר חשוב, כשהוא דיבר על הבחירות כאן, דיבר על מה שעשתה המועצה האזורית לאחר שהיא התפצלה לשתי מועצות, גם מה עשו בשטח, שאין כלום שם, ביישובים מוכרים ולא מוכרים.

טלב אבו עראר: ישובים שהם מוכרים על ידי המדינה אבל לצערי, אין שם כלום.

טלב אבו עראר: אין תשתיות, אין - - - מלבד אולי בית ספר אחד כאן או בית ספר אחד שם.

טלב אבו עראר: המצב בנווה מדבר יותר טוב מאל קסום אפילו, קצת.

טלב אבו עראר: ולכן - - - על ידי המדינה הרבה תקציבים למה שקורה במועצות האלו, לצערי, לא יודע.

טלב אבו עראר: לכן לגבי הבחירות שהכריז עליהן שר הפנים, אנחנו כנציגי ציבור דורשים שהבחירות יתקיימו במועדן, כפי שהשר החליט, ב-29 לנובמבר.

טלב אבו עראר: לכן גם מבקש הליך מזורז לרישום, כי יש מי שלא נרשם, אז שיתאפשר להירשם לאלה שהם בעלי זכות הצבעה, שהם יירשמו, כי בחלק גדול מהישובים, אתה אתי, יושב ראש הועדה?

דוד אמסלם: כל הזמן.

טלב אבו עראר: בחלק מהישובים, אולי 10% מאלה שהם יכולים להצביע הם רשומים.

טלב אבו עראר: בעלי זכות הצבעה - - -

דוד אמסלם: תגיד לי, טאלב, למה אתם לא רשומים?

טלב אבו עראר: למה הם לא רשומים?

דוד אמסלם: כן.

טלב אבו עראר: אני חושב חסמו אותם - - -

דוד אמסלם: לא, לא.

טלב אבו עראר: יש, מה הסיבה לכך אני לא יודע - - -

דוד אמסלם: לא, אתה יודע, למה הם לא רשומים?

טלב אבו עראר: באמת לא יודע.

אוסאמה סעדי: כי הם גרים במקומות - - -

טלב אבו עראר: תשמע, זה לא רישום אחד.

דוד אמסלם: בוא תספר לנו למה הם לא רשומים.

דוד אמסלם: עוד מעט, כשאתה תקבל את רשות הדיבור אתה תדבר.

דוד אמסלם: כרגע אני פונה אל - - -

טלב אבו עראר: תשמע, בוא נגיד, ציר, מצומת שוקת עד ערד, זה לא - - -

דוד אמסלם: שאלתי למה התושבים לא רשומים.

דוד אמסלם: אני, יש לי כתובת, רשומה.

דוד אמסלם: אני עכשיו שואל אותם.

דוד אמסלם: רשומה במשרד הפנים הכתובת שלי.

דוד אמסלם: אם הכנסת רוצה לשלוח לי דואר היא שולחת, אם העיריה רוצה לשלוח לי דוח חניה היא יודעת איפה למצוא אותי ואם מס הכנסה מחפש אותי הוא יודע לאן לבוא.

טלב אבו עראר: אז אולי הבעיה בעיקר היא עם משרד הפנים.

דוד אמסלם: אני שואל שאלה.

דוד אמסלם: כל תושבי מדינת ישראל, אני מניח, ברובם המוחלט, רשומים.

דוד אמסלם: זה האינטרס שלהם להירשם והמדינה מאלצת אותם להירשם, כמו כל מדינה בעולם.

דוד אמסלם: למה באל- קסום ובנווה מדבר התושבים לא רשומים?

טלב אבו עראר: למה משרד הפנים לא דאג שהם יירשמו?

דוד אמסלם: עזוב, נניח - - -

טלב אבו עראר: מה זה "עזוב"?

טלב אבו עראר: למה משרד הפנים לא דאג שהם יירשמו?

דוד אמסלם: אני שואל שאלה אותך, אני בא עכשיו בתור זה שבא מהאזור, אתה מכיר אותם, אתה מייצג אותם.

דוד אמסלם: אתה לא חייב לענות לשאלה שלי.

דוד אמסלם: עזוב משרד הפנים.

דוד אמסלם: נגיד שמשרד הפנים לא רוצה.

דוד אמסלם: אתה יודע מה, עצלן.

דוד אמסלם: אני שואל שאלה, למה התושב לא הולך ונרשם הוא, בכתובת שהוא גר?

טלב אבו עראר: יש כל מיני סיבות, אולי הוא לא יודע.

דוד אמסלם: לא יודע.

טלב אבו עראר: לא יודע, מסכנים.

דוד אמסלם: יכול להיות שהתושבים שם לא יודעים שצריך להירשם.

טלב אבו עראר: זאת לא סיבה.

דוד אמסלם: שאלתי.

דוד אמסלם: אני אשאל אותך גם שאלות שהן לא קשורות לעניין.

טלב אבו עראר: אין שום בעיה, בסדר.

טלב אבו עראר: זו לא סיבה לדחיית הבחירות.

דוד אמסלם: טוב.

דוד אמסלם: דרך אגב, אתה יודע שבחירות בדרך כלל עושים התושבים שגרים במקום.

טלב אבו עראר: משרד הפנים יכול גם, ביום שיחליטו על בחירות, ארבעה חמישה חודשים לפני כן לאפשר לאנשים להירשם שיהיה הכול - - -

דוד אמסלם: עוד מעט נשמע את מי שאמור בעצם לדאוג לרישום שלהם, כמה נרשמו, מה הם עשו כדי לרשום אותם, מה פוטנציאל הרישום וכמה נרשמו.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני עשיתי כבר דיון בנושא.

טלב אבו עראר: מתי?

דוד אמסלם: לפני כשלושה ארבעה חודשים, בנושא של אל- קסום אבל לא קשור לנושא הבחירות.

דוד אמסלם: משם אני מכיר את האינפורמציה, שם קיבלתי תשובות אחרות.

טלב אבו עראר: אני גם שואל, איך שר הפנים קבע שהוא דוחה את הבחירות באל קסום, בגלל עררים שהוגשו?

דוד אמסלם: בית המשפט ביקש.

טלב אבו עראר: הרי בית המשפט המחוזי בבאר שבע קיבל את העררים שאושרו והמדינה ערערה, משרד הפנים גם ובג"ץ ביטל את ההחלטה של בית המשפט המחוזי.

<תומר רוזנר: לא, הוא אמר גם, בית המשפט אמר - - -

דוד אמסלם: לתת זמן להתארגן על הרישום.

<תומר רוזנר: ואז להתחיל.

טלב אבו עראר: תשמע, אני לא חושב שזה ייקח ארבעה חמישה חודשים.

טלב אבו עראר: על מה?

דוד אמסלם: כמה אתה חושב?

טלב אבו עראר: אם המדינה רוצה, שעה - - -

דוד אמסלם: כמה אתה חושב?

טלב אבו עראר: חודש.

דוד אמסלם: חודש?

טלב אבו עראר: מקסימום.

דוד אמסלם: רשמנו בפנינו.

טלב אבו עראר: פותחים בג"ץ בשבת.

טלב אבו עראר: המדינה יכולה לעשות כל דבר, החלטות בג"ץ מכובדות, מכבדים אותן כשהן נגד ערבים אבל כשהם בעד ערבים אז לא.

טלב אבו עראר: יש כאן בעיה עקרונית.

דוד אמסלם: אתה חושב שהסוגיה היא בעד או נגד הערבים פה?

טלב אבו עראר: לא.

טלב אבו עראר: הסוגיה כאן היא שכשאנחנו רוצים לכבד החלטת בג"ץ אז מכבדים, אבל מתי שאנחנו לא רוצים, זה כמו בעמונה.

טלב אבו עראר: בג"ץ החליט לפני שנתיים להרוס את עמונה, אז בא הליכוד ורוצה לחוקק חוק מיוחד - - -

דוד אמסלם: הדיון - - -

טלב אבו עראר: בחייאת אללה, דקה, יש לי זכות דיבור באמת.

טלב אבו עראר: בא הליכוד, רוצה לחוקק חוק מיוחד שיעקוף את בג"ץ.

טלב אבו עראר: חראם עליקום, עד מתי?

טלב אבו עראר: רק יהודים רוצים לעשות חוק הסדרה?

טלב אבו עראר: להשתלט על קרקע פרטית פלסטינית.

דוד אמסלם: טאלב.

טלב אבו עראר: מתי שעושים בג"צ, החלטת בג"ץ זו תורה מסיני - - -

דוד אמסלם: טאלב, תן לי משפט.

דוד אמסלם: אתה יודע שאני אוהב אותך.

טלב אבו עראר: איך אתה יודע.

דוד אמסלם: בגלל זה אני לא מפסיק אותך אבל בוא תתייחס לדיון.

טלב אבו עראר: לדיון, אני מבקש לקיים את הבחירות - - -

דוד אמסלם: אתה אומר, כמה שיותר מהר.

טלב אבו עראר: מה שנקבע.

טלב אבו עראר: למרות, שאני גם רואה לנכון לרשום את האנשים אם רוצים להצליח.

טלב אבו עראר: באמת, אתה מבין - - -

דוד אמסלם: יש מישהו שרצה להצביע ולא רשמו אותו?

טלב אבו עראר: בטוח, לא.

טלב אבו עראר: מה זאת אומרת?

דוד אמסלם: צריך זמן לברר - - -

טלב אבו עראר: יש ישוב מסוים, שיש בו 6,000 נפשות, רשומים שם רק 150 או 200, מתוך 6,000.

טלב אבו עראר: חראם.

טלב אבו עראר: אבל יש זמן - - -

דוד אמסלם: כמה זמן?

דוד אמסלם: תגיד.

טלב אבו עראר: משרד הפנים ידע על זה לפני חמישה חודשים - - -

דוד אמסלם: אבל אתה צריך להגיד.

דוד אמסלם: אחרי זה נעניש את משרד הפנים.

טלב אבו עראר: סליחה, יש פה רשלנות.

דוד אמסלם: או.

דוד אמסלם: קיי, נעמיד אותם לדין על רשלנות, אבל מה אתה מציע עכשיו כדי להתקדם?

טלב אבו עראר: מה זאת אומרת?

טלב אבו עראר: אני דורש עכשיו - - -

דוד אמסלם: טאלב, נשמה, אתה צודק ונעשה אחרי זה דיון על משרד הפנים - - -

טלב אבו עראר: אני כאיש ציבור, רוצה שהבחירות יתקיימו במועדן.

דוד אמסלם: ופלוס, שירשמו את האנשים - - -

טלב אבו עראר: נכון.

טלב אבו עראר: יא חביבי, איזה שחקן אתה.

דוד אמסלם: אני שואל - - -

טלב אבו עראר: אני מבקש שהבחירות יתקיימו במועדן.

דוד אמסלם: טוב, תודה רבה טאלב, הבנו את העמדה שלך.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אוסמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: כן.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב ראש, אורחים נכבדים, אהלן וסהלן פי.

אוסאמה סעדי: הסוגיה היא מורכבת, יש לה גם רקע היסטורי ארוך שנים.

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על מועצה שהוקמה ב-2003 ועד היום בחלוף שלוש עשרה שנים לא התקיימו בחירות אפילו פעם אחת.

אוסאמה סעדי: החשש שלנו הוא שתמיד כשמבקשים דחיה קצרה זה תמיד הופך לדחיות ממושכות וארוכות ואז אנחנו בסופו של יום לא מגיעים לבחירות.

אוסאמה סעדי: לא יעלה על הדעת, אדוני היושב ראש, אתה יכול להאשים את מי שאתה רוצה אבל עובדה היא שבמשך שלש עשרה שנים לא התקיימו בחירות, לא התקיימו.

דוד אמסלם: אין מחלוקת על זה.

אוסאמה סעדי: נכון, אז כל פעם אפשר להיתלות במשהו אחר.

אוסאמה סעדי: פעם ברישום כזה, פעם ברישום אחר, פעם בפיצול המועצה, פעם בגבולות המועצה אבל אנחנו אומרים, אדוני היושב ראש ואני חושב שלא תהיה מחלוקת ואין מחלוקת בינינו, שאנחנו בעד בחירות דמוקרטיות של האנשים, של התושבים, שהם יבחרו את הנציגים שלהם ואנחנו נגד ועדות ממונות, ועדות קרואות, מה שתקרא להן.

אוסאמה סעדי: אני אומר לך, אדוני היושב ראש, אני ידעתי שאנחנו נגיע ליום הזה כבר לפני כמה חודשים.

אוסאמה סעדי: ידעתי שאו-טו-טו אנחנו נבוא לוועדת הפנים לאדון אמסלם ויבקשו ממנו את הבקשה הזו.

אוסאמה סעדי: זה היה תסריט ידוע מראש.

אוסאמה סעדי: אז שלא יספרו לנו סיפורים.

אוסאמה סעדי: לגבי העניין הזה של הרישום, אדוני, שאלת את חברי אבו עראר, יש סיבות היסטוריות ולא משנה גם אם תפתח את זה עכשיו, אני לא בטוח שאותם אנשים ילכו ויירשמו, לא בטוח, כי זה לא - - -

דוד אמסלם: למה?

אוסאמה סעדי: אני אומר לך, יש אנשים שגרים במקומות שיש בעיה של הסדרה - - -

דוד אמסלם: לא, לא.

דוד אמסלם: למה הם לא רוצים להירשם?

אוסאמה סעדי: אמרתי לך, האנשים האלה לא ילכו לרישום, עובדה שהם לא נרשמו - - -

דוד אמסלם: אני שואל למה.

דוד אמסלם: הרי אזרח רגיל, דרך אגב, אני שואל את היועץ המשפטי, אזרח רגיל, על פי חוק, חייב לרשום את כתובתו?

<תומר רוזנר: חייב.

דוד אמסלם: אז למה הם לא שומרים על החוק?

אוסאמה סעדי: יש שלושים וחמישה ישובים שהם לא מוכרים, שזו בעיה שאנחנו מדברים עליה שנים.

דוד אמסלם: אבל עדיין, למה הוא לא רושם את הכתובת?

אוסאמה סעדי: רושמים את הכתובת באותם ישובים לא מוכרים.

דוד אמסלם: דרך אגב, ישוב לא מוכר למה הוא צריך מועצה?

דוד אמסלם: הרי הוא לא מוכר.

אוסאמה סעדי: עכשיו הכניסו חלק מזה בתוך המועצה.

אוסאמה סעדי: הישובים האלה מוכרים.

דוד אמסלם: אם הם מוכרים אז למה הם לא רשומים?

אוסאמה סעדי: חלק גרים מחוץ לשטחים.

דוד אמסלם: אתה יודע כמה לא רשומים שם?

אוסאמה סעדי: הרבה.

דוד אמסלם: מה זה הרבה?

אוסאמה סעדי: אלפים.

דוד אמסלם: רבע, 20%?

אוסאמה סעדי: אלפים.

דוד אמסלם: שואל.

דוד אמסלם: באחוזים, אתה יודע כמה?

אוסאמה סעדי: אני קראתי על 4,000, 5,000 שהגישו עררים.

דוד אמסלם: לא, לא, לא.

דוד אמסלם: שואל מבחינת האחוזים.

דוד אמסלם: עזוב, 4,000 מתוך 4 מיליון הם מעט - - -

<קריאה: לפחות 50%.

דוד אמסלם: אבל 4,000 מתוך 4,200 זה הרבה.

אוסאמה סעדי: אם אנחנו מדברים על זה, אותה בעיה גם בנווה מדבר ואף אחד לא בא ולא עתר ולא דיבר ולא מדבר על דחיה של בחירות בנווה מדבר.

אוסאמה סעדי: למה?

אוסאמה סעדי: אם זו אותה בעיה, שרוצים לתת לאנשים לבחור ולהירשם, הרי תמיד, אדוני, כשמכריזים על בחירות נותנים לאנשים אפשרות ללכת ולהירשם.

אוסאמה סעדי: יכול להיות שהתקופה הזאת לא הייתה מספקת, אנשים לא ידעו, לא פרסמו והיה אפשר אז שיידעו את הבעיה, לפתוח - - - כמו שאנחנו עושים את זה בכנסת, כשהולכים לבחירות מקדימות, בחירות שלא במועדן, אומרים: תוך תשעים יום יהיו בחירות אז פותחים חלון של שבועיים שלושה להירשם, לעדכן כתובת, כל הדברים האלה ונם מכניסים את זה.

אוסאמה סעדי: אני אומר לך, ואני שמעתי גם אתמול ושמעתי גם היום בבוקר, שהכוונה היא לא במרְץ 2017 ולא באפריל 2017 אלא מאי 2018 ואני אומר לך, אם יהיו, אולי עם הבחירות הכלליות של המועצות אבל המועצות הכלליות באוקטובר או בנובמבר 2018 אם בכלל, אם בכלל.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר, אנחנו, מבחינתנו, עקרונית, אדוני היושב ראש, אנחנו בעד בחירות ולא יעלה על הדעת שמ-2003 עד היום אין בחירות.

אוסאמה סעדי: זה אל"ף-בי"ת.

אוסאמה סעדי: נקודה בסיסית בשבילנו.

אוסאמה סעדי: צריך בחירות.

אוסאמה סעדי: מצד שני, כמובן שכל מי שחושב שהוא זכאי לבחור במועצה הזאת צריך לתת לו את האפשרות.

אוסאמה סעדי: איך אפשר לעשות את זה?

אוסאמה סעדי: אני היום הייתי במשרד הפנים בעניין אחר.

אוסאמה סעדי: אמרו כבר לרשות האוכלוסין להתארגן, כבר אחרי החגים לעשות מפקד, מי שרוצה להירשם שיירשם – אפשר.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר, לא יעלה על הדעת.

אוסאמה סעדי: אם הסיבה היא מיעוט האנשים אז אלה האנשים שנרשמו ורשומים ואם אנחנו ממשיכים בבחירות בנווה מדבר אז נמשיך אותן באל קסום.

אוסאמה סעדי: לכן אנחנו, העמדה העקרונית שלנו ואתה יודע את זה וכולם יודעים את זה, אנחנו בעד בחירות.

אוסאמה סעדי: גם כשהיו אז ויכוחים אם כן בחירות או לא בחירות, העמדה שלנו היא כן לתת לאנשים ולאזרחים לבחור את הנציגים שלהם ועם כל הכבוד ליושבי ראש הוועדות הממונות ולראשי המועצות שאנחנו מכבדים אותם מאד אבל צריך שהאזרחים הם שינהלו את החיים שלהם.

דוד אמסלם: תודה רבה חבר הכנסת אוסמה סעדי.

דוד אמסלם: בבקשה, אתה רוצה להוסיף?

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם.

<יוסי ברון: להשיב.

דוד אמסלם: למי?

<יוסי ברון: הבהרה לגבי כמה אי דיוקים שנאמרו פה, גם כדי לסבר את האוזן לאנשים שיידעו במה מדובר.

<יוסי ברון: שר הפנים לא הגיש את העררים.

<יוסי ברון: הוא רוצה את מה שאתם רוצים, שזה לקיים בחירות, לכן הוא הודיע כבר לפני יותר מחצי שנה שיהיו בחירות והכוונה הייתה לערוך אותן ב-29 בנובמבר.

<יוסי ברון: נזרק פה לחלל 5,000 עררים, כאשר המספר המדויק הוא 3,721 עררים שהוגשו ובתוכם הרבה מאד כפולים.

<יוסי ברון: יש אנשים שהגישו חמש פעמים ערר.

<יוסי ברון: זאת אומרת - - -

דוד אמסלם: מהי המשמעות כשאדם טוען שהוא לא בספר הבוחרים?

אוסאמה סעדי: יש לו זכות בחירה.

<יוסי ברון: הוא לא רשום בפנקס למרות שהוא זכאי להיות בפנקס - - -

דוד אמסלם: שהוא רצה להירשם ולא רשמו אותו?

<יוסי ברון: לא, הוא לא אומר שהוא רצה ולא רשמו אותו, אני אגיע לפרק - - -

דוד אמסלם: זאת אומרת שהוא רוצה והוא רק עכשיו ידע.

<יוסי ברון: רק עכשיו הוא שם לב שהוא לא רשום.

<יוסי ברון: שתיים, הרבה מאד נפטרים שהלכו מהעולם הגישו ערר.

דוד אמסלם: כמה עררים הוגשו על ידי כאלה שהלכו לעולמם?

<יוסי ברון: 27 וחוץ מזה עוד 27 הגישו - - -

<קריאה: הגישו בעצמם?

דוד אמסלם: לא, הגישו על ידי בא כחם.

<יוסי ברון: הם לא הגישו בעצמם, יש כאלה בני יומם.

<יוסי ברון: 27 עוררים קטינים שעדיין לא זכאים מבחינת הגיל עדיין להצביע.

<קריאה: כפולים.

<יוסי ברון: כפולים כבר הזכרתי.

אוסאמה סעדי: הזכרת אבל לא אמרת את המספר.

<יוסי ברון: יש 557 כפולים.

אוסאמה סעדי: חמש מאות?

<יוסי ברון: והמספר העיקרי הוא כאלה שלא שייכים לאותם שבטים שפה קבע בית המשפט שזכאים להיכלל בקו הכחול.

<יוסי ברון: ובכן, מתוך שלושת אלפים - - -

טלב אבו עראר: השאר?

<יוסי ברון: כדי לאפשר שהאנשים האלה יירשמו, גם בנגלה הקודמת, פתחנו, איך אמרת, משרד הפנים, רציתם לתלות אותם, את רשות האוכלוסין, שהם לא מאפשרים להירשם.

<יוסי ברון: פתחנו לשכות בכל הכפרים שלכם.

<יוסי ברון: יש צילומים, כבוד היושב ראש.

<יוסי ברון: שלחנו פקידים, ישבו שם באפס מעשה, מהבוקר עד הערב, סך הכול הגיעו - - -

דוד אמסלם: כמה זמן?

<יוסי ברון: שבוע ימים.

<יוסי ברון: הגיעו שבעים אנשים בלבד.

דוד אמסלם: בשבוע?

<יוסי ברון: שבועיים.

אוסאמה סעדי: כן, זה היה המועד.

<יוסי ברון: פתחנו לשכות לקראת הבחירות של 29 בנובמבר.

דוד אמסלם: שבעים איש באו להירשם?

<יוסי ברון: הגיעו בסך הכול שבעים איש.

<יוסי ברון: שמעת פה רמזים שגם הפעם, למרות שנעשה מבצע, לא יבואו להירשם והם יגידו לך מהן הסיבות.

דוד אמסלם: עוד מעט נשמע.

<יוסי ברון: איפה הם ישבו?

<יוסי ברון: הם לא ישבו במשרד הפנים בבאר שבע.

דוד אמסלם: בוודאי שניתן להם.

<יוסי ברון: עוד משפט אחד לסיום, כבוד היושב ראש.

<יוסי ברון: ביקש האדון הנכבד, חבר הכנסת, שיבצעו את הבחירות ב-29 בנובמבר.

<יוסי ברון: טכנית אי אפשר.

<יוסי ברון: גם לרשום את העררים, גם לתקן בפנקס הבוחרים, גם לעשות את כל הבדיקות וגם לעשות את הבחירות ב-29 בנובמבר.

<יוסי ברון: בג"ץ הבין את זה, הוא אמר: תעשו את זה הכי מהר שאפשר.

<יוסי ברון: אמרנו: במרץ.

<יוסי ברון: בדקנו בלוח, אמר כבוד השופט: אבל מה עם כל החגים?

<יוסי ברון: אחר כך יגידו שבגלל החגים, שאתם לא עובדים, עשיתם את זה במרְץ.

<יוסי ברון: אמרנו: או.

<יוסי ברון: קיי, דחה את זה לאפריל.

<יוסי ברון: יש חודש וחצי לבצע את הרישום במלואו.

<יוסי ברון: נתנו את כל הזמן האפשרי וזה הזמן הקרוב ביותר מבחינת לוחות זמנים.

דוד אמסלם: יוסי, אתה עוסק רק ברישום?

<יוסי ברון: לא.

דוד אמסלם: כמה בעלי זכות הצבעה יש?

דוד אמסלם: בוא נתחיל באל קסום.

<יוסי ברון: כמה רשומים היום?

דוד אמסלם: כמה פוטנציאל להצבעה?

אוסאמה סעדי: לא פוטנציאל, כמה רשומים היום וכמה הפוטנציאל?

דוד אמסלם: כמה תושבים, לפי החישובים - - -

<יוסי ברון: לפי פנקס הבוחרים, בסביבות 3,200.

<אילן גמליאל: 3,097.

<יוסי ברון: משהו כזה.

דוד אמסלם: כבודו, תגיד לי מי אדוני?

<אילן גמליאל: ראש המועצה אל קסום.

דוד אמסלם: שאלתי, במועצת אל קסום, כמה תושבים מקבלים שירות במועצה?

<יוסי ברון: שירות מהמועצה צריך לשאול את ראש המועצה.

<יוסי ברון: כמה רשומים ברשות האוכלוסין - - -

דוד אמסלם: לא שאלתי כך.

דוד אמסלם: אני מבין שיש פער בין הרישום לבין אלה שגרים בפועל.

<יוסי ברון: אף אחד לא יודע את המציאות.

דוד אמסלם: דרך אגב, איך הם מקבלים בטוח לאומי?

<קריאה: יש 40,000 תושבים.

דוד אמסלם: אם הם לא רשומים, למה נותנים להם בטוח לאומי?

<קריאה: בטוח לאומי - - -

דוד אמסלם: דקה, דקה.

<יוסי ברון: רק שניה, אני אסביר, אני אסביר.

דוד אמסלם: שניה, קודם כל אני לא בטוח שהם לא רשומים.

דוד אמסלם: דקה.

<חוסיין אל רופעה: הם גם לא מקבלים בטוח לאומי.

דוד אמסלם: רק דקה.

<חוסיין אל רופעה: אני משלם - - -

דוד אמסלם: שניה, מה השם שלך?

דוד אמסלם: מה השם שלך?

<חוסיין אל רופעה: חוסיין אל רופעה.

דוד אמסלם: חוסיין, אתה רוצה שאני אוציא אותך?

<חוסיין אל רופעה: לא, אני - - -

דוד אמסלם: לא, אני שאלתי אותך שאלה?

<חוסיין אל רופעה: אני - - -

דוד אמסלם: חוסיין, אני שאלתי אותך שאלה?

<חוסיין אל רופעה: לעזור לך - - -

דוד אמסלם: אל תעזור לי.

דוד אמסלם: אני שאלתי אותך שאלה?

דוד אמסלם: דרך אגב, פה, אף אחד לא עונה אלא רק למה שאני שואל אותו.

<חוסיין אל רופעה: סליחה, אדוני, אתה פגעת בנו.

<חוסיין אל רופעה: כשאתה אומר "מקבלים בטוח לאומי".

<חוסיין אל רופעה: אנחנו משלמים גם - - -

דוד אמסלם: תקשיב, אני אסביר לך.

דוד אמסלם: אני שואל את השאלות כאן, גם אם אתה מרגיש נפגע אתה לא צריך.

דוד אמסלם: אם לא קיבלת את זכות הדיבור אתה לא עונה, ככה הם הכללים פה.

דוד אמסלם: זה פעם אחת.

דוד אמסלם: פעם שנייה, תהיה חזקה עליך, אני לא רוצה לפגוע בכם, אין לי שום סיבה.

<חוסיין אל רופעה: אני יודע שאתה אמרת - - -

דוד אמסלם: אתה מסביר, אני הולך למקום אחר.

דוד אמסלם: כאזרח ובוודאי כחבר כנסת, לי מפריע שיש תושב במדינת ישראל שלא רשום, הוא עובר על החוק.

<חוסיין אל רופעה: הם רשומים.

דוד אמסלם: אני שאלתי, תבין את הראש שלי למה העליתי את העניין.

דוד אמסלם: מדינת ישראל צריכה לאלץ כל תושב ולא רק בדואים, גם דרוזי, יהודי, חרדי, זה א' – ב' באזרחות.

דוד אמסלם: אני כאן שומע, זה הדיון השני ואני קצת המום.

דוד אמסלם: גם אם אני שר הפנים או ראש הממשלה, כולם רשומים.

דוד אמסלם: אם לא, הייתי עושה סנקציות שהם ירוצו להירשם.

דוד אמסלם: אם אני אחפש מחר אזרח במדינת ישראל, אני צריך לדעת מי האזרח.

דוד אמסלם: לכן שאלתי אותו, למה אזרחים רגילים שאמורים לשלם מס הכנסה או ארנונה לא רָצים להירשם, אבל כדי לקבל הם רצים להירשם?

<חוסיין אל רופעה: הם רשומים כשבט.

דוד אמסלם: אני לא יודע מה זה שבט, אני יודע כתובת, רחוב מספר בית.

<חוסיין אל רופעה: אין שם רחובות.

דוד אמסלם: אז יהיה, כמו שהם נרשמים עכשיו.

דוד אמסלם: לכן שאלתי אותו מה הם עושים כדי לרשום, זו הכוונה שלי אבל אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: הדיון הוא לא רק של טאלב, אני רוצה להתקדם.

<יוסי ברון: אנחנו עוסקים בבחירות, יש חוק שקובע מי זכאי לבחור ולהיבחר.

<יוסי ברון: זה לא קשור למי שקיבל בטוח לאומי או לא קיבל בטוח לאומי.

<יוסי ברון: החוק אומר שזכאי להיבחר או לבחור מי שרשום בפנקס הבוחרים.

<יוסי ברון: דהיינו, רשום ברשות האוכלוסין וההגירה שהוא תושב האזור ושניים, שביום הקובע הוא היה מעל גיל 17.

<יוסי ברון: אלה שני הקריטריונים.

<יוסי ברון: יכול להיות שהוא מקבל בטוח לאומי, יכול להיות שהוא לא מקבל בטוח לאומי.

<יוסי ברון: זה לא קריטריון - - -

דוד אמסלם: יוסי, בוא תקשיב.

דוד אמסלם: הרי אתה פקיד בכיר, אתה הבנת גם את השאלה שלי.

דוד אמסלם: אני גם מכיר את החוק.

דוד אמסלם: אני גם יודע לקרוא את הסעיף הזה אבל אתה מבין שיש פה בעייתיות.

דוד אמסלם: עוד מעט אני אשאל אותו כמה אנשים גרים וכמה נרשמו.

<יוסי ברון: זו בדיוק הייתה כוונת שר הפנים.

דוד אמסלם: רק שניה, אני אקח את השאלה שלי לקצה.

דוד אמסלם: נניח שנרשמו רק שני אנשים, האם היינו עושים בחירות כשאחד מהם יהיה ראש המועצה?

דוד אמסלם: מפרסמים ונרשמו רק שני אנשים, חייבים לעשות דמוקרטיה ובחירות אז אני שואל, האם זה מה שהיית עושה?

<יוסי ברון: לא.

<יוסי ברון: לכן שר הפנים הבין שיש פה בעיה וזה פתרון קל כדי להרחיב פנקס הבוחרים ונתן אפשרות.

<יוסי ברון: אנחנו יודעים שיש תושבים, אנחנו יודעים שיש אנשים בשטח.

<יוסי ברון: אנא, תבואו, תירשמו ותיבחרו.

<יוסי ברון: זו בדיוק הכוונה.

<יוסי ברון: אנחנו רוצים - - - את החיים שלהם ולא שאנחנו ננהל את החיים שלהם.

דוד אמסלם: הם מבינים מצוין.

דוד אמסלם: יש להם כתובת?

דוד אמסלם: רחוב?

דוד אמסלם: שם?

דוד אמסלם: שבט?

<יוסי ברון: חלקם רשומים כשבט, חלקם רשומים - - -

דוד אמסלם: מה זה שבט?

<יוסי ברון: יש שבט.

<קריאה: שבט אלסייד, שבט עיזאז - - -

דוד אמסלם: רק שניה, אני יכול להירשם כאזרח ישראלי שאני גר בירושלים וזה מספיק כדי שאני אבחר?

<יוסי ברון: צריך לתת - - -

דוד אמסלם: אני שואל, אני כאזרח ירושלמי בא למשרד הפנים ונרשם, האם אני יכול לבחור?

<יוסי ברון: לא.

דוד אמסלם: למה הם כן?

<יוסי ברון: צריך להבין את הרקע.

<יוסי ברון: הליך ההתיישבות של הבדואים בנגב, עבר שלבים ארוכים במשך עשרים השנים האחרונות.

<יוסי ברון: הבינו שזה תהליך חברתי עד שאנשים ימצאו את המקום הקבוע שלהם, לכן בשלב הראשוני יש עדיין בעיה של נכסים ורכוש, יש בעיות שבטיות של אתיקה שבטית, לכן הם לא רצו להזדהות כמקום מגורים קבוע והעדיפו להירשם כשבט.

<יוסי ברון: זאת הסיבה האמתית ואנחנו מבינים אותה.

דוד אמסלם: דרך אגב, רק שניה - - -

טלב אבו עראר: בכלל לא נכון, זה מאז שקמה המדינה.

דוד אמסלם: טאלב, אני לא רוצה לקרוא אותך לסדר.

דוד אמסלם: טאלב, אני שמעתי אותו.

טלב אבו עראר: אבל הוא לא צודק.

דוד אמסלם: אני אתן לך, טאלב, אתה רוצה שאני אוציא אותך?

טלב אבו עראר: תגיד לו שהוא לא צודק.

דוד אמסלם: אני שומע אותו.

דוד אמסלם: אתה תבקש את זכות הדיבור, אני אתן לך להגיב.

דוד אמסלם: יוסף חוסיין, זו פעם שניה שאתה מפריע ופעם שלישית תצא לבד, בגלל שאני מכבד אותך ולא רוצה להעליב אותך ואתה.

דוד אמסלם: יוסי, זה נראה לך תקין?

<יוסי ברון: זה לא תקין, לכן אנחנו רוצים שיירשמו ברשות האוכלוסין וזו הסיבה שעושים את המבצעים האלה.

דוד אמסלם: יוסי, אני שאלתי האם זה נראה לך תקין שאזרח נרשם כשבט?

דוד אמסלם: זה מה שאתה אומר.

דוד אמסלם: אני עוד מעט אשמע מהן העובדות מבחינתם אבל - - -

<יוסי ברון: אלו החלטות - - -

דוד אמסלם: החלטות של מי?

<יוסי ברון: החלטות של מדינת ישראל - - -

דוד אמסלם: איפה מדינת ישראל קיבלה החלטה כזאת?

<יוסי ברון: לדורותיה - - -

דוד אמסלם: לא, אני שואל שאלה.

<תומר רוזנר: בתקנת המרשם יש אפשרות להירשם לפי - - -

טלב אבו עראר: אני רוצה לענות.

דוד אמסלם: בבקשה.

טלב אבו עראר: מבחינה מקצועית.

דוד אמסלם: בבקשה, כן.

טלב אבו עראר: אלה שרשומים על שם השבט, בגלל שהמדינה לא הכירה בישובים שלהם, איפה שהם גרים, מאז קום המדינה, נאלצו להירשם כשבט.

טלב אבו עראר: אין להם ישוב כי המדינה לא מכירה בישוב שלהם.

<תומר רוזנר: היום יש אפשרות להירשם.

טלב אבו עראר: האם זה נכון, חברים?

<קריאה: נכון, זה היה נכון פעם אבל היום כבר הקימו מקומות.

<יוסי ברון: אנחנו רוצים שתירשמו בישוב.

טלב אבו עראר: חוץ מזה, גם אין בדואי אחד - - -

דוד אמסלם: שניה, דקה, רק שניה, רק שניה, דקה, דקה.

דוד אמסלם: לא, לא, אני אענה.

דוד אמסלם: ענית ואני רוצה להקשות עליך.

דוד אמסלם: אני מבין שאם זה ישוב לא מוכר שהמדינה לא מכירה בו היא בוודאי לא תעשה בו בחירות.

דוד אמסלם: אני מבין שמדובר על ישובים שהם מוכרים.

טלב אבו עראר: מוכרים.

דוד אמסלם: יפה.

דוד אמסלם: אם הם מוכרים אז למה הם לא נרשמים?

דוד אמסלם: זה מה שאומר הבחור.

דוד אמסלם: למה הם נרשמים כשבט?

<תומר רוזנר: הם לא נרשמו עד עכשיו.

דוד אמסלם: אני הבנתי את הרעיון שאם הישוב לא מוכר אז לא מכירים בו אז אין לו מה להירשם.

טלב אבו עראר: הישוב הזה, כמו, בוא נגיד, בדרום - - -

<קריאה: זה ישוב מבוזר.

טלב אבו עראר: זה ישוב מבוזר, זה ישוב קטן כזה.

דוד אמסלם: איך הבן אדם מקבל שם דואר?

<קריאה: ראש השבט - - -

דוד אמסלם: ראש השבט, כולם עולים לרגל אליו והוא מתחיל לחלק כמו בפלוגה?

<יוסי ברון: נעשה ביקור במקום.

דוד אמסלם: נעשה.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה, לפני שעושים בחירות, להבין דברים בסיסיים.

דוד אמסלם: אתה יודע, ישר קפצנו לקומה עשר.

דוד אמסלם: בוא נבין מה קורה בחיים.

טלב אבו עראר: השייח', כל חמישי מגיע הדואר המרכזי - - -

דוד אמסלם: השייח' מקבל את הדואר?

טלב אבו עראר: כן.

דוד אמסלם: הוא מחלק?

דוד אמסלם: הוא סוכן דואר?

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: בסדר, ברשותך, אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: תודה, יוסי.

דוד אמסלם: שניה, שניה רבותי.

דוד אמסלם: שניה.

דוד אמסלם: אני רוצה לשמוע עכשיו ברשותכם, רק שניה, יוסי מימון, בבקשה.

<יוסי מימון: כמה דברים.

דוד אמסלם: הרשות להסדרת התיישבות הבדואים.

<יוסי מימון: כן.

<יוסי מימון: אנחנו מסכימים עם העמדה של יושב ראש הוועדה הזו, שההחלטה שמתקבלת על אל- קסום צריכה להתקבל גם לגבי המועצה השנייה, כי שתיהן סובלות מאותם סימפטומים ומאותן תופעות אי אפשר לעשות הפרדה.

<שמואל דוד: סליחה, אין לך תפקיד בנושא הזה.

<יוסי מימון: גם לך אין תפקיד בנושא וזה - - -

דוד אמסלם: שנייה.

<שמואל דוד: לא ייאמן, זו חריגה מהסמכות שלכם.

דוד אמסלם: שניה.

דוד אמסלם: מי אתה?

<שמואל דוד: שמוליק דוד משתי"ל.

דוד אמסלם: שמוליק,

<שמואל דוד: בושה - - -

דוד אמסלם: שמוליק, אני נתתי לך זכות דיבור?

<שמואל דוד: לא.

דוד אמסלם: אז למה אתה מדבר?

<שמואל דוד: יש כאן - - -

דוד אמסלם: רק שניה, למה אתה מדבר?

<שמואל דוד: משרד ממשלתי - - -

דוד אמסלם: שאלתי, שמוליק.

<שמואל דוד: הרשות הזאת - - -

דוד אמסלם: עוד משפט אני מוציא אותך.

דוד אמסלם: שמוליק, צא החוצה, צא החוצה בבקשה, אני מבקש להוציא אותו.

טלב אבו עראר: אדוני היו"ר, למה אתה מוציא אותו - - -

דוד אמסלם: בגלל - - -

טלב אבו עראר: מה זה קשור - - -

דוד אמסלם: אתה, רק שניה, אני החלטתי - - -

<שמואל דוד: המינהלת - - -

דוד אמסלם: אני מבקש - - -

<שמואל דוד: לא יאומן, מבקר המדינה צריך לכתוב על זה.

דוד אמסלם: אני מבקש שתצא החוצה.

<שמואל דוד: יש כאן אחריות של המדינה אליו - - -

דוד אמסלם: אני מבקש שתצא החוצה.

דוד אמסלם: לא רוצה - - -

טלב אבו עראר: להביע דעה - - -

<שמואל דוד: לא יאומן, פטרונים על האוכלוסייה.

דוד אמסלם: אני מבקש ממך, אל תפריע לי.

טלב אבו עראר: תגיד לי - - -

דוד אמסלם: טאלב, אני אוהב אותך, אני מכבד אותך, אל תפריע לי.

טלב אבו עראר: אבל למה - - -

דוד אמסלם: אני החלטתי.

דוד אמסלם: טאלב, אתה רוצה להחליף אותי בכסא?

דוד אמסלם: בבקשה.

טלב אבו עראר: עם כל הכבוד - - -

דוד אמסלם: בבקשה, תן לי לנהל את הדיון.

דוד אמסלם: יוסי - - -

טלב אבו עראר: בוא נשמע למה זה קשור.

דוד אמסלם: אל תפריע.

<יוסי מימון: כמה נקודות עקרוניות.

<יוסי מימון: המועצות, מדובר על הישובים שמוכרים במועצות האלו שנמצאים בקווים הכחולים.

<יוסי מימון: יש, בין הישובים האלה, בין הקווים הכחולים, יש עוד בין 70-90, תלוי מי סופר, 90,000 תושבים שהם לא שייכים למועצות האלו.

<יוסי מימון: שהם אמורים לקבל שירותים.

אוסאמה סעדי: הם בקווים הכחולים.

<יוסי מימון: הם לא בקווים הכחולים.

דוד אמסלם: לפי מה שאתה אומר, במסגרת הקווים הכחולים, כמה תושבים נמצאים כרגע - - -

<יוסי מימון: בין 25,000-27,000 תושבים בכל מועצה.

דוד אמסלם: בשתי המועצות, בסך הכול, בסביבות ה-50,000.

<יוסי מימון: אנחנו יודעים בוודאות, שמית, עם אנשים שנפגשנו, על משהו כמו 11-15 אלף וכל השאר זה סטטיסטיקה.

<יוסי מימון: אנחנו עובדים עם התכנון להתיישבות, סטטיסטית לפי כמות מבנים שיש.

<יוסי מימון: יש איזשהו חישוב שחברות תכנון עושות, הן מחשבות את המבנים.

<יוסי מימון: כמה מבני שירות וכמה מבני מגורים, אנחנו מגיעים להסתברות של - - -

דוד אמסלם: יוסי, אתה אומר שבערך אתם עושים איזושהי אקסטרפולציה ואתם מגיעים לסביבות 25,000 פלוס - - -

<יוסי מימון: בכל מועצה בקווים הכחולים.

דוד אמסלם: בכל מועצה בקווים הכחולים.

דוד אמסלם: מעבר לזה, אתה אומר שבמעטפת של שתי המועצות יש - - -

<יוסי מימון: 60.

<יוסי מימון: בין 60 ל- 90 אלף.

דוד אמסלם: 90 שמקבלים שירותים מאותן מועצות, אתה אומר.

<יוסי מימון: שלא יקבלו אותם אם יהיו בחירות.

דוד אמסלם: דקה, דקה.

אוסאמה סעדי: אתה קורא לאין בחירות בכלל, מה זה?

דוד אמסלם: די, שניה, שניה.

אוסאמה סעדי: זה מה שאתה אומר.

<יוסי מימון: לא.

אוסאמה סעדי: אתה אומר, הם לא יקבלו שירותים אם יהיו בחירות.

דוד אמסלם: אוסאמה.

אוסאמה סעדי: אתה מבין מה שאתה אומר?

דוד אמסלם: אוסאמה, רק שניה.

אוסאמה סעדי: זה מה שאתה אומר.

<יוסי מימון: צריך להקשיב, נושא - - -

אוסאמה סעדי: הקשבתי עד הסוף, הדברים שלך מאד מסוכנים.

דוד אמסלם: יוסי, אתה מדבר רק אתי.

אוסאמה סעדי: הדברים שלך מאד מסוכנים.

דוד אמסלם: אוסאמה, תן לי להקשיב.

דוד אמסלם: אני רוצה להקשיב למה שהוא אומר.

דוד אמסלם: גם אם זה מרגיז אותך, תן לשמוע.

דוד אמסלם: אתה אומר כך, 50,000 נמצאים בקו הכחול של שתי המועצות.

<יוסי מימון: נכון.

דוד אמסלם: במעטפת שלהם יש בין 60-90 אלף שהם היום מקבלים שירות מאותן מועצות.

<יוסי מימון: כן.

דוד אמסלם: אז אתה אומר: במידה ובעצם תהיה מועצה נבחרת, הם לא יקבלו את השרות.

דוד אמסלם: למה?

<יוסי מימון: לא תוכל לחייב את המועצות האלו - - -

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: למה היום אתה מחייב אותן ומחר לא?

<יוסי מימון: כי הן ממונות על ידי המשרד, שמחייב אותן לספק שרות.

<יוסי מימון: החלטת ממשלה, שמחייבת אותן לספק שירותים גם לתושבי הפזורה.

דוד אמסלם: אז מה שאתה אומר, שהיום בעצם המועצה נותנת שירותים גם מעבר לקו הכחול שלה, על בסיס החלטת ממשלה?

<יוסי מימון: לגבול הישובים בקווים הכחולים שלה, כן.

אוסאמה סעדי: לפי מה?

אוסאמה סעדי: לפי מה היא נותנת?

אוסאמה סעדי: לפי מה?

אוסאמה סעדי: יש לה תקציבים מחוץ לחוק שהיא יכולה לתת?

אוסאמה סעדי: המינהלת שלך נותנת מיליונים, יש חוק ויש תקציב, איך היא נותנת את זה?

<עלי אבו רביע: אני כתושב - - -

דוד אמסלם: חבר'ה, אני אסגור, שניה.

<עלי אבו רביע: המועצה שלי - - - באמת בושה.

דוד אמסלם: חבר'ה, עלִי, אתה פעם שניה, בדיוק אתה במעמד שלו.

טלב אבו עראר: נציג המינהלת מציג כאן דברים, שהוא כאילו מקשה על קיום בחירות - - -

אוסאמה סעדי: לא מקשה, בכלל לא רוצה - - -

<יוסי מימון: זה לא מה שאמרתי.

דוד אמסלם: אוסאמה, אוסאמה, אתה מפריע לי בדיון.

טלב אבו עראר: האינטרס של המינהלת זה אי קיום בחירות, כי דרך המועצות הלא מעורות הם יכולים לעשות מה שהם רוצים.

טלב אבו עראר: להמשיך ביישור הקרקעות, להמשיך בגירוש האנשים ממקום מושבם, לזה מתכוונת המינהלת.

טלב אבו עראר: המינהלת גם מגייסת למשטרה, מגייסת כל משטרת הנגב, כאילו כך נקבע - - -

<יוסי מימון: אתה טועה בגדול.

טלב אבו עראר: בדיוק כך.

אוסאמה סעדי: יש לי שאלה.

דוד אמסלם: לא, אוסאמה, אני לא אמשיך כך את הדיון, אוסאמה מספיק.

אוסאמה סעדי: שאלה.

דוד אמסלם: אוסאמה, אני רוצה להתקדם.

אוסאמה סעדי: שאלה.

דוד אמסלם: נו.

אוסאמה סעדי: אתה אומר שיש בתוך כל מועצה, נווה מדבר ואל קסום, כ-25,000, נכון?

<יוסי מימון: בתוך הקווים הכחולים.

אוסאמה סעדי: בתוך הקווים הכחולים, עכשיו אנחנו שומעים שבאל קסום רשומים בערך 3,000, 3,100.

<יוסי מימון: נכון.

אוסאמה סעדי: איפה ה-20,000 הנוספים?

<יוסי ברון: אני חייב להעיר לגבי העניין הזה.

אוסאמה סעדי: איפה ה-20,000?

אוסאמה סעדי: למה אתה במשך שנים, שאתה המינהלת הבדואית, למה לא רשמת אותם?

דוד אמסלם: חבר'ה, אני מבקש.

דוד אמסלם: אני רוצה להוביל את הדיון לאיזושהי נקודה מסוימת, לא צריך להפריע לי גם עם שאלות הבהרה.

דוד אמסלם: אני מבין מהר מאד מה שהוא אומר, זה בסדר.

אוסאמה סעדי: שאלתי כי - - -

דוד אמסלם: מצוין, הכול לגיטימי.

אוסאמה סעדי: לא, לא - - -

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: אתה אומר שבעצם יש לי 50,000 תושבים רשומים.

דוד אמסלם: כל מועצה 25.

דוד אמסלם: מעבר לזה אתה אומר, החלק השני - - -

<קריאה: 3,000.

<קריאה: ובנווה מדבר גם - - -

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: אתה בעצם אומר שיש בין 60 ל- 90 אלף שהם נקראים הפזורה.

דוד אמסלם: דרך אגב, למה אתם לא מסדירים אותה גם?

דוד אמסלם: אותה נקודה, למה אתם לא מחליטים לגביה גם קו כחול?

<יוסי מימון: קו כחול מחליטה הממשלה.

<יוסי מימון: זו החלטת ממשלה להקים - - -

דוד אמסלם: זאת אומרת, אתה אומר שזאת החלטת ממשלה שהגדירה את הקו הכחול שאליו היא מתייחסת כישוב ואתם לקחתם את זה as is.

דוד אמסלם: כרגע, באותה החלטת ממשלה, אתה אומר שהממשלה החליטה שגם המועצה תיתן שירותים מעבר לקו הכחול.

דוד אמסלם: זאת היא החלטת ממשלה, נכון?

<יוסי מימון: כן.

דוד אמסלם: זה מה שאתה אומר.

<יוסי מימון: כן.

דוד אמסלם: עכשיו אתה אומר, ברגע שאנחנו נצא לבחירות אז בעצם צריך לחדש החלטת ממשלה.

דוד אמסלם: או שהממשלה תחליט שזה יהיה כמו כל עיר ואז מה שיש בקו הכחול, האופציה השנייה היא שהממשלה תחליט להמשיך ולתת גם להם את השירות.

<יוסי מימון: הבעיה היא שכשיש מועצה ממונה והתקציבים הם ממשלתיים, אתה יכול לחייב אותן לתת שרות.

<יוסי מימון: כשיש לך מועצה אז היא נבחרת בלי שתספק להם את התקציבים ההולמים לתת את השירותים האלה מחוץ למועצה, הם לא יספקו אותם.

<יוסי מימון: תשתיות, בתי ספר - - -

דוד אמסלם: הבנתי, יוסי, אני שואל שאלה, עוד מעט אני אעבור לראש המועצה.

דוד אמסלם: אתה אומר שבעצם אנחנו מדברים על 50 אלף פלוס מינוס - - -

<יוסי ברון: לא על הנושא הזה.

אוסאמה סעדי: איך אתה יודע?

אוסאמה סעדי: איך אתה יודע?

אוסאמה סעדי: מאיפה המספר?

אוסאמה סעדי: למה במשרד הפנים לא מופיעים הדברים האלה?

<דורון נגרין: אני דורון נגרין.

<דורון נגרין: לגבי הנתונים, אנחנו במשרד הפנים לא מכירים את הנתונים האלה.

<דורון נגרין: הרשות לפיתוח העבירה לנו בחודש יולי שבנווה מדבר יש 20,000 תושבים ואני לא מדבר על רשומים, על גרים בתחומי הקו הכחול, 20,000 תושבים ובאל קסום 11,000 אז איך עכשיו אנחנו פתאום קופצים ל-20-30?

אוסאמה סעדי: כי הוא לא רוצה בחירות, עכשיו אנחנו מבינים את הסיבות.

<דורון נגרין: הנתונים האלה לא - - -

אוסאמה סעדי: עכשיו אנחנו מבינים את הסיפור.

אוסאמה סעדי: זה הכול בגללכם, אתם עושים את הכול בשביל שלא תהיינה בחירות.

דוד אמסלם: רק שניה, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: אז תגידו את זה.

דוד אמסלם: אוסאמה.

<דורון נגרין: גם כדי את העניין הזה.

דוד אמסלם: אני הולך.

דוד אמסלם: בגלל שאני מכבד אותך, אני קם והולך.

דוד אמסלם: תן לי להתקדם.

<דורון נגרין: כדי לחזק את העניין הזה אני אתן גם נתון של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה - - -

דוד אמסלם: כן.

<דורון נגרין: שאומרת שבנווה מדבר יש 7,000 תושבים ובאל קסום בערך 8,000.

<דורון נגרין: כמעט 9,000.

<דורון נגרין: יכול להיות - - -

דוד אמסלם: אתה יודע מה, אני אשאל שאלה אחרת, ברשותך.

דוד אמסלם: נניח שאלה המספרים, אני לא מבין במספרים, אתה יודע, אני בסך הכול לא מכיר, כל מספר שתזרקו מבחינתי הוא נכון אבל בסוף המספרים אמורים להיות מתוקצבים.

דוד אמסלם: השאלה היא, נניח שעכשיו תהיה מועצה ויהיה ראש מועצה, אנחנו נתקצב אותו על 7,000 איש?

אוסאמה סעדי: לא, על 25 - - -

דוד אמסלם: רק שניה.

דוד אמסלם: רק שניה.

אוסאמה סעדי: מתקצבים אותו על 25,000.

דוד אמסלם: למה אתה מפריע לי?

אוסאמה סעדי: לא, אני רק - - -

דוד אמסלם: אל תעזור לי.

דוד אמסלם: הרי שאלת שאלה.

דוד אמסלם: אמרת, תשמע, המינהלת נתנו לנו נתונים.

דוד אמסלם: הם עכשיו אומרים 25-25, לפי מה שרשום לנו פה זה 11 ו-8,000.

דוד אמסלם: נניח שניקח את הנתונים שאתה אומר ודרך אגב, אתם משרד הפנים, אתם אמורים לבדוק את הנתונים.

<דורון נגרין: לא, לי יש נתונים של מרשם אוכלוסין.

דוד אמסלם: מה אומר מרשם אוכלוסין?

<דורון נגרין: מרשם האוכלוסין לא מדבר רק על בעלי זכות בחירה כי זה כולל קטינים.

<דורון נגרין: במרשם האוכלוסין יש לנו בנווה מדבר 3,670 ובאל קסום 5,200.

דוד אמסלם: מרשם האוכלוסין, מאיפה הוא לוקח את הנתונים?

<יוסי ברון: ממי שבא להירשם.

<דורון נגרין: בלשכות הרישום.

דוד אמסלם: אני שואל שאלה את משרד הפנים.

דוד אמסלם: הרי אתם מבינים לבד, שיש פה בעיה של הרישום ושהחבר'ה לא נרשמים.

דוד אמסלם: אתה מבין למה הסיבות אבל לא משנה, אין על זה מחלוקת.

דוד אמסלם: אני מבין, שמשרד הפנים אמור בסופו של דבר לדעת כמה אזרחים יש במדינת ישראל וכמה בכל ישוב.

דוד אמסלם: אנחנו עדיין לא נמצאים במדינת עולם שלישי, שגם שם כבר מתחילים לספור.

אוסאמה סעדי: אנו נמצאים על המאדים.

דוד אמסלם: תן לי, תן לי.

דוד אמסלם: שניה, אוסאמה - - -

אוסאמה סעדי: כשאני שומע - - -

דוד אמסלם: אוסאמה.

דוד אמסלם: עזוב, אני לא רוצה להיכנס לשאלה למה לא נרשמים, שים בצד.

דוד אמסלם: אזרח רגיל, דרך אגב, במדינת ישראל, לא הולך למשרד הפנים ורושם את עצמו.

דוד אמסלם: לא באים לעקוב אחריו.

אוסאמה סעדי: אין אחד שהוא לא רשום במדינת ישראל.

דוד אמסלם: הוא לא רשום עם כתובת, רשום בשבט שמפוזר על פני כל העולם.

דוד אמסלם: הרי בסוף, יש שם אנשים חיים ונושמים, ילדים ומבוגרים.

דוד אמסלם: קופת חולים ובתי ספר, מישהו צריך לדעת ואם ראש המועצה אומר לכם יש לי עשרים או עשרים אלף ילדים, מישהו יודע מה קורה שם אצלכם?

<דורון נגרין: כפי שכבר נאמר, המועצות מעניקות שרות של חינוך רווחה וכו', גם לתושבי הפזורה שלא גרים בתחומי הקו הכחול.

<דורון נגרין: אני מניח שלמועצה יש אינטרס לקבל פר תלמיד או - - -

דוד אמסלם: האם אתם יודעים, כמה תושבים באמת גרים שם באל קאסום?

דוד אמסלם: שמענו נתונים.

דוד אמסלם: אני שומע את המינהלת, לא סומך על הנתונים שלהם, נתנו לנו שני נתונים ועוד מעט נעבור לראשי המועצות.

דוד אמסלם: אתה אומר במרשם, אני מניח שזה בין המרשם שזה הסף המינימלי, תנכה את כל הכפולים ואת אלה שנפטרו - - -

<דורון נגרין: לא, הכפולים זה לא במרשם.

דוד אמסלם: ומול ההערכה שלו, זה איזשהו מספר על הווקטור הזה.

<דורון נגרין: אנחנו לא יכולים - - -

דוד אמסלם: אתם כמשרד הפנים, נניח עכשיו שאין בחירות, האם זה לא מעניין את מדינת ישראל מה קורה שם?

דוד אמסלם: את משרד הפנים?

דוד אמסלם: שואל.

דוד אמסלם: לוקחים תקציבים, סופרים, הולכים, שוכרים כמה חבר'ה עם כמה ג'יפים, מכריחים אותם להיכנס בית בית - - -

<דורון נגרין: יש לנו את הלמ"ס - - -

דוד אמסלם: יכול לקחת את בעל הבית משם ולתת לו כתב אישום למה הוא לא רוצה לבוא ולהזדהות, כמו כל אזרח.

<דורון נגרין: משרד הפנים - - - בסוף עם מרשם האוכלוסין.

<דורון נגרין: יש את הלמ"ס, יש את הרשות להסדרת ההתיישבות.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: אני רוצה ברשותך לעבור אל ראש המועצה.

דוד אמסלם: אילן גמליאל, תן לי קצת סקירה.

טלב אבו עראר: מרשם האוכלוסין עדיף - - -

דוד אמסלם: עוד מעט אגיע גם לזה.

<אילן גמליאל: לגבי הנתונים אני רוצה לתת כמה עובדות ברורות ואחר כך נחליט כמה תושבים יש.

<אילן גמליאל: אני מסיע כל יום 22,000 ילדים לבתי ספר פלוס 1,800 ילדים לחינוך מיוחד.

<אילן גמליאל: סך הכול 24,000 ילדים מוסעים וחוץ מה-24,000 ילדים המוסעים, ילדים שגרים בקרבת מקום שאין להם זכאות להסעה, הם כ-6,000 ילדים.

<אילן גמליאל: זאת אומרת, אני מדבר על 30,000 ילדים שנמצאים במוסדות החינוך, לא, כולל זה ש-2,700 ילדים בגיל הרך שאין לי גנים בשבילם.

<אילן גמליאל: אין להם מסגרות.

<קריאה: באל קאסום?

<אילן גמליאל: אני מדבר רק על אל קאסום.

אוסאמה סעדי: בסוף נראה לי שיש 30,000 ילדים.

<אילן גמליאל: אני הודעתי לראש עירית רהט, שאל-קאסום יותר מרהט מבחינת תושבים.

דוד אמסלם: אוסאמה, אתה רוצה לתת לי לנהל את הדיון?

אוסאמה סעדי: בבקשה.

דוד אמסלם: אל תשאל, בסוף תוכל לשאול.

<אילן גמליאל: אלה הם הנתונים.

דוד אמסלם: שניה, הילדים האלה, ברשותך אילן, ה-20,000 ילדים זה 33,000?

<אילן גמליאל: כן.

דוד אמסלם: זה במסגרת הקו הכחול או במסגרת הפזורה?

<אילן גמליאל: במסגרת הקו הכחול והפזורה.

דוד אמסלם: זאת אומרת, שאתה בעצם מתעסק בפועל עם כ- 33,000 ילדים שהם נעים מאיזה גילאים?

<אילן גמליאל: מגיל 5, לא כולל גילאים 3 ו- 4 אלא רק אלה שגרים בקרבת מקום, עד י"ב.

דוד אמסלם: כולם שם מוסעים דרך אגב?

<אילן גמליאל: רובם.

<אילן גמליאל: אני מסיע עד מרחקים של 25 ק"מ לבית ספר.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: כמה אנשים נמצאים לדעתך במועצה שלך?

<אילן גמליאל: על פי הערכה שלי - - -

דוד אמסלם: רק הערכות יש פה - - -

<אילן גמליאל: אני עשיתי את זה על פי בדיקה של התלמידים.

<אילן גמליאל: לכל ילד כזה יש צילום תעודת זהות של ההורים.

<אילן גמליאל: מן הסתמא יש לו הורים.

דוד אמסלם: דרך אגב, הילדים האלה מוסעים, הם באים להזדהות במועצה, נרשמים?

<אילן גמליאל: ודאי.

דוד אמסלם: יש להם רחוב, לאן האוטובוס בא.

<אילן גמליאל: לא.

<אילן גמליאל: אנחנו יודעים - - -

דוד אמסלם: זאת אומרת שהאוטובוס נוסע בבוקר, לא יודעים כתובת.

<אילן גמליאל: יודעים שהוא גר במקום מסויים באזור חתרורים, שזה מזרחית לערד ומסיעים אותו עד להר פורעא.

<אילן גמליאל: יושב כאן יושב ראש ועד העובדים שלנו, שהוא גם מנהל מחלקת הסעות, שייתן לך הסברים מדויקים.

<אילן גמליאל: זו מערכת אדירה.

<אילן גמליאל: אני רק רוצה לומר, ש- 6% מתקציב המדינה להסעות הוא באל קסום.

<אילן גמליאל: תקציב של משרד החינוך, 80 מיליון שקל לשנה הסעות.

<אילן גמליאל: אז רק לשבר את - - -

טלב אבו עראר: אז כדאי לחשוב לבנות בית ספר.

טלב אבו עראר: למה להגיע?

<אילן גמליאל: גם לנושא של בניית בתי ספר.

טלב אבו עראר: עם תקציב כזה, אדוני, אפשר להקים בית ספר.

<אילן גמליאל: כשאנחנו מדברים על בחירות, אנחנו בעצם אומרים שמועצה אזורית אל קסום זו מועצה שיש - -

דוד אמסלם: אתה בעצם מסיע 30,000 תלמידים.

<אילן גמליאל: לא, אני מסיע פחות אבל יש לי כאלה שלא - - -

דוד אמסלם: אתה גובה שם ארנונה?

<אילן גמליאל: לא.

דוד אמסלם: למה?

טלב אבו עראר: על מה יגבו?

טלב אבו עראר: מישהו עשה משהו שם?

דוד אמסלם: טאלב.

טלב אבו עראר: מה עשה שם - - -

דוד אמסלם: טאלב, שנייה.

טלב אבו עראר: ארנונה?

טלב אבו עראר: מה, יש שירותים?

דוד אמסלם: טאלב, טאלב, אני לא רוצה להיכנס לנושא הזה עכשיו, מספיק.

דוד אמסלם: בבקשה, מישהו גובה ארנונה שם?

<אילן גמליאל: לא גובה ארנונה.

דוד אמסלם: למה?

<אילן גמליאל: לא גובה ארנונה.

דוד אמסלם: לפי חוק, אתה צריך לגבות ארנונה?

<אילן גמליאל: לא מחוץ לתחום הקו הכחול.

דוד אמסלם: בתחום קו הכחול.

<אילן גמליאל: בקו הכחול משרד הפנים, עכשיו זה נמצא בדיונים במשרד הפנים.

דוד אמסלם: שאלתי.

<אילן גמליאל: התחלנו עכשיו תהליך של נסיון לגבות ארנונה - - -

דוד אמסלם: מה זה נסיון?

טלב אבו עראר: תגידו למה - - -

דוד אמסלם: שלשום עשיתי כאן דיון על אישה בת שבעים מפתח תקוה, ששכרה חדר לפני עשרים וחמש שנה ולא שילמה ארנונה במשך שש שנים.

דוד אמסלם: היא צברה חובות של 60,000 שקל, שהיום הגיעו למיליון שקל ורוצים למכור לה את הבית.

דוד אמסלם: אישה מבוגרת, בת שבעים.

<קריאה: אבל הרשות - - -

דוד אמסלם: אני שואל שאלה, למה אתה לא גובה ארנונה?

<אילן גמליאל: אז בוא אני אגיד לך ככה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לענות לטאלב, עוד תשובה קטנה.

דוד אמסלם: אין קשר בין גביית ארנונה לבין השירות, לא קשור בכלל.

טלב אבו עראר: אבל אין היתרים, אתה לא מבין?

טלב אבו עראר: אין שם שום היתר לבתים.

דוד אמסלם: גם בית בלי היתר, טאלב.

טלב אבו עראר: היתר אחד לא נותנים.

דוד אמסלם: טאלב, אתה תסמוך עליי.

טלב אבו עראר: שאלת את השאלה הזו בעצמך.

דוד אמסלם: אני אתן לך, אבל אני רוצה להתקדם.

טלב אבו עראר: תקשיב.

טלב אבו עראר: תשמע גם מה שלא טוב לך.

דוד אמסלם: לא טוב לי - - -

טלב אבו עראר: שאלת את השאלות האלו את כל נציגי הממשלה בישיבה הקודמת.

טלב אבו עראר: מישהו ענה לך?

דוד אמסלם: אני אתן את התשובה.

טלב אבו עראר: תגיד את האמת.

דוד אמסלם: בית בלי היתר חייב בארנונה.

דוד אמסלם: בבקשה.

טלב אבו עראר: בלי חשמל, בלי מים, בלי כלום?

דוד אמסלם: בית בלי היתר חייב בארנונה.

טלב אבו עראר: לא נכון, לא נכון.

דוד אמסלם: עבירת בניה, תקשיב טוב, עבירת בניה היא חייבת בארנונה.

טלב אבו עראר: על מה?

דוד אמסלם: לא חשוב, הדיון כאן, שניה, חבר'ה, שניה, חבר'ה, שניה, דקה, טאלב, זה מפריע לי.

טלב אבו עראר: אנשים שואלים אותי.

דוד אמסלם: ישאלו אותך בחוץ.

דוד אמסלם: יש פה חדר, מי שרוצה לשאול את טאלב, בבקשה, בחוץ, פה.

<אילן גמליאל: אענה בתשובה שענה לי אחד השייחים ואחר כך אני אסביר את זה מבחינה משפטית.

<אילן גמליאל: הייתי אצל אחד השייחים שגר באזור מכחול-כוחלה, לידו גר שייח נוסף במרחק 300 מ' ממנו ופגשתי את שניהם.

<אילן גמליאל: מרחק של 300 מטר האחד מהשני, ביניהם יש קו כחול, שניהם מקבלים מים ממקורות ולא מהמועצה, לשניהם אין להם חשמל ואין להם כבישים.

<אילן גמליאל: זה שנכנס לתחום הקו הכחול.

<אילן גמליאל: הוא 300 מטר ממנו וגם לא מקבל.

<אילן גמליאל: שניהם מקבלים אותה רמת שרות ממני.

טלב אבו עראר: לֵיש?

<אילן גמליאל: הוא אמר לי: "אינתהון אל יהוד, מג'נין".

<אילן גמליאל: זה נתון אחד.

<אילן גמליאל: נתון שני, משרד הפנים דורש את הנושא של הארנונה.

<אילן גמליאל: אנחנו קבענו מתווה לחמש שנים בנושא של גביית ארנונה, עם שיטה מסוימת כדי להגיע לנושא של גביית ארנונה.

<אילן גמליאל: צריך לגבות ארנונה, אין ספק.

דוד אמסלם: מה התקציב שלך?

<אילן גמליאל: התקציב שלי בשוטף?

<אילן גמליאל: 210 מיליון שקל.

דוד אמסלם: מהם המקורות שלך?

<אילן גמליאל: מקורות המימון שלנו:

<אילן גמליאל: 78% משרד החינוך - - -

דוד אמסלם: תנכה את ההסעות, חוץ מההסעות.

<אילן גמליאל: חוץ מההסעות - - -

דוד אמסלם: מי מפנה להם אשפה?

<אילן גמליאל: אני מפנה להם אשפה.

דוד אמסלם: מי משלם את זה?

<אילן גמליאל: לגבי האשפה, יש גבייה מסוימת לפי מתקני הטמנה שאנחנו עושים והם משלמים לנו 109 שקלים לחודש.

<אילן גמליאל: אנחנו גובים במקומות שאנחנו שמים.

דוד אמסלם: שאלתי מי מפנה אשפה ביישוב?

<אילן גמליאל: אני.

דוד אמסלם: מאיזה מקורות?

<אילן גמליאל: גבייה מתושבים ומענקי איזון ממשרד הפנים, גם גביית ארנונה שיש לנו ממקורות נוספים, לא מהתושבים.

דוד אמסלם: לא מהתושבים.

דוד אמסלם: יש לך אזורי תעשייה?

<אילן גמליאל: יש לי מחצבה, אנחנו מקבלים לפי ההסכם מבסיס חיל האוויר נבטים וכל מיני מתקנים.

דוד אמסלם: זאת אומרת, אתה אוסף מהסביבה כמה לירות.

<אילן גמליאל: כן.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: טוב, מה אתה רוצה לומר לגבי - - -

<אילן גמליאל: אני רוצה לומר כך.

<אילן גמליאל: המועצה בעצם, כשהוקמה המועצה - - -

דוד אמסלם: כמה תושבים לדעתך יש שם?

דוד אמסלם: להערכתך?

<אילן גמליאל: להערכתי יש כ-35,000 בתוך הקו הכחול ובערך 40,000 מחוץ לקו הכחול, שמקבלים שרות מאתנו.

<אילן גמליאל: אנחנו הישוב הגדול ביותר במגזר הבדואי, יותר מרהט.

<יוסי מימון: אין שירותים מחוץ לקו, גם - - -

<אילן גמליאל: או.

<אילן גמליאל: קיי, יש דברים שאתה צודק אבל אני רוצה להתייחס לנושא.

דוד אמסלם: בואו נסכם שיש שירותים וירטואליים, בסדר?

<אילן גמליאל: כן, אני לא חולק עליך בתחום הזה.

<אילן גמליאל: מה שאני רוצה לומר הוא כך.

<אילן גמליאל: המועצה הוקמה עם שבעה ישובים כקו כחול ויש, דרך אגב, עוד ישוב אחד שנקבע ב-2006 ועד היום לא נקבע לו הקו הכחול אבל הוא מקבל שרות ממני כפזורה.

<אילן גמליאל: מה שיוצא הוא מצב שהמועצה הזו, נבנתה בפועל, נבנתה אמנם בשם של מועצה אזורית אבל היא גוף, אני קורא לזה רשות לחינוך ולרווחה.

<אילן גמליאל: לא קורא לזה מועצה אזורית.

<אילן גמליאל: בהגדרה היא מועצה אזורית חוקית לבחירות אבל זו רשות לחינוך ולרווחה שפה ושם נותנת גם שירותים מינימליים מוניציפליים.

<אילן גמליאל: לכן, זה שיש קוים כחולים ואתה הולך לעשות בחירות אז בעצם אתה אומר שגם אם כל התושבים של הקו הכחול יירשמו, 40% מהתושבים מקבלי השרות של המועצה הזאת, הם ורק הם בעלי זכות הבחירה.

<אילן גמליאל: זה נתון אחד.

<אילן גמליאל: נתון שני, במצב שקיים היום, יש בסך הכול 3,097 שמתוכם 1,486 רשומים בישוב אחד, אבו כף.

<אילן גמליאל: בנוסף, הישוב הגדול ביותר שלהערכתי, כשיפזרו את המועצה הוא יהיה ישר עירייה ולא מועצה מקומית, הוא מולאדה, שהתושבים רוצים שייקרא אל אטראש, יסלחו לי התושבים שאמרתי מולאדה, שבישוב הזה, שהוא הרוב, הישוב הגדול ביותר אצלנו, 151 תושבים רשומים.

דוד אמסלם: למה?

<אילן גמליאל: כי התושבים לא רוצים לשנת את עצמם משבט אל אטראש למולדה עד שלא ישונה השם לאל אטראש.

טלב אבו עראר: זה לא נכון.

<אילן גמליאל: אז הם ישנו.

טלב אבו עראר: לא נכון, המועצה - - -

<אילן גמליאל: אל תגידו לי לא נכון.

<אילן גמליאל: מי שאומר לא נכון לא יודע את הנתונים.

<עלי אבו רביע: לקחו משם, אצלך.

דוד אמסלם: מה השם שלך?

דוד אמסלם: עלי, מלה ואתה יוצא.

<אילן גמליאל: אתה יודע מה - - -

דוד אמסלם: אתה רשום פה?

דוד אמסלם: אני לא אסגור את הדיון בלי לשמוע אותך.

דוד אמסלם: תרשום לך, תלמד.

דוד אמסלם: אנחנו פה עכשיו לא נמצאים בשוק.

<עלי אבו רביע: אבל יש דברים שאני אשכח אותם.

דוד אמסלם: תרשום.

<עלי אבו רביע: זה מקומם.

דוד אמסלם: אתה רואה אותי?

<אילן גמליאל: אני אמרתי דבר מקומם?

<עלי אבו רביע: לא, שעכשיו אתה קורא שמות - - -

דוד אמסלם: עלי, עלי, אתה מקשיב לי, עלי?

<אילן גמליאל: עלי, אני עכשיו נותן לך שלושים שמות, שלושים שמות ותגיד לי אם זה נכון או לא נכון.

דוד אמסלם: שניה, חברים.

<אילן גמליאל: אני מכיר את אל אטראש יותר טוב ממך.

דוד אמסלם: עלי, אני מכבד אותך, אני לא רוצה להוציא אותך אבל אצלנו לא מתנהלים דיונים ככה.

דוד אמסלם: קח דף ועט, תרשום את כל מה שאתה - - -

<עלי אבו רביע: לא, זה ייקח שעתיים עד שאענה לכולם.

דוד אמסלם: אתה לא צריך לענות לכולם.

דוד אמסלם: אני אתן לך את זכות הדיבור.

<אילן גמליאל: בעיה נוספת שקיימת - - -

<עלי אבו רביע: אדוני היושב ראש, אתה אמרת עכשיו הם כאן סובלים, לתקן אחרי עשרים שנה.

<עלי אבו רביע: דרך מי?

<עלי אבו רביע: אני כל השנים, עשרים שנה לא עשו שום דבר.

<עלי אבו רביע: אני אקדמאי, לא מכיר בחצר שלי, מקום בחייך, שמישהו בחודש נובמבר, אחרי זה אנחנו רוצים בחירות מקומיות - - -

דוד אמסלם: עלי, בבקשה.

<אילן גמליאל: אני רוצה להמשיך.

<אילן גמליאל: חלק מהתושבים לא נרשמו כמו שאמרתי לך בשבט הגדול הזה.

<אילן גמליאל: בפועל נוצר מצב ש-50% - - -

דוד אמסלם: כמה תושבים יש בישוב הזה, אתה אומר?

<אילן גמליאל: בישוב הזה כ-6,000 תושבים.

דוד אמסלם: זה הישוב הגדול ביותר.

אוסאמה סעדי: אם נדחה את הבחירות.

דוד אמסלם: רק שניה, תן לי ,לא, אני רוצה להוביל.

אוסאמה סעדי: אם נדחה את הבחירות.

דוד אמסלם: לא קשור לבחירות, אני רוצה להבין משהו אחר עכשיו.

אוסאמה סעדי: אבל אנחנו מתעסקים - - -

דוד אמסלם: לא, אני - - -

אוסאמה סעדי: רוצים לדחות את זה לאפריל.

דוד אמסלם: לא, אוסמה, רק שניה, אל תענה.

דוד אמסלם: אני הבנתי שאתה רוצה את הבחירות מחר בבוקר, את זה הבנתי..

דוד אמסלם: תן לי משהו אחר, למה הם לא נרשמים?

<אילן גמליאל: כמו שאמרתי, במולדה לא נרשמים כי הם רוצים שהישוב ייקרא אל אטראש - - -

דוד אמסלם: אם מחר נקרא לישוב שלהם אל אטראש, הם ירשמו?

<אילן גמליאל: יירשמו.

דוד אמסלם: זאת אומרת, רק שנייה, אתה אומר - - -

<אילן גמליאל: אומר את זה כעובדה ברורה.

דוד אמסלם: אתה אומר שבעצם הם לא נרשמים בגלל בעיית כבוד?

<אילן גמליאל: כן.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: דרך אגב, דרך אגב, זה לא מעלה ולא מוריד כלום.

דוד אמסלם: אני שאלתי אותו על ידע אישי שלו, יכול להיות שהוא לא צודק ויכול להיות שהכול לא נכון אבל זה לא חשוב, סיקרן אותי לדעת למה לא נרשמים.

דוד אמסלם: אולי מישהו מאיים עליהם לא להירשם, לא יודע, רציתי לשמוע ממנו משהו.

<אילן גמליאל: נתון נוסף שאני רוצה לומר זה קשור לעלי.

<אילן גמליאל: אני לא בטוח שהוא רשום, הוא גר בכוחלה, אני לא בטוח שהוא רשום - - -

דוד אמסלם: הוא לא מעניין.

<אילן גמליאל: אני רוצה להגיד נתון מרכזי.

<אילן גמליאל: יש קבוצה גדולה של תושבים, שבכלל לא רשומה.

<אילן גמליאל: היא גרה בישובים אצלנו, מקבלת שרות אצלנו ורשומה בישובים מוכרים.

דוד אמסלם: אחרים.

<אילן גמליאל: אחרים.

<אילן גמליאל: בכסייפה - - -

דוד אמסלם: למה?

<אילן גמליאל: כדי - - -

<קריאה: לא, לא, לא - - -

<אילן גמליאל: עאבד, אל תתערב.

<אילן גמליאל: בכסייפה, כדי שראש המועצה אבו רביע ייבחר, הוא חייב לרשום את שבט אבו רביע שיהיו רשומים - - -

טלב אבו עראר: לא נכון.

<אילן גמליאל: נכון במיליון אחוז.

<אילן גמליאל: אותו דבר מוחמד - - -

דוד אמסלם: כדי להבין, לא ניכנס לשמות, אתה אומר שֵם הם קופצים פה.

דוד אמסלם: אתה אומר שבמסגרת התושבים שבפועל גרים בתחום הקו הכחול, חלקם לא רשומים בכלל?

דוד אמסלם: חלקם רשומים במקום וחלקם רשומים במקום אחר?

<אילן גמליאל: בדיוק.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: הוא שם צריך לקבור את הבחירות, אתה אומר.

טלב אבו עראר: לא, זה לא נכון.

<אילן גמליאל: חבר הכנסת טאלב אבו עראר, אני הייתי ראש המועצה הראשון של ערערה בנגב וכשהקמנו את הישוב, עשו בחירות.

<אילן גמליאל: איך נבחרו שם אם לא היו נרשמים?

<אילן גמליאל: איך נבחרו שם נציגים אם לא בגלל רישום של תושבים?

דוד אמסלם: אני רוצה לסכם את העניין.

דוד אמסלם: מה שאתה אומר - - -

<אילן גמליאל: מה שאני אומר, יש לנו שלש קבוצות בתוך הישובים.

<אילן גמליאל: קבוצה אחת היא קבוצה שהיא רשומה בישוב וזה המיעוט שבמיעוט.

<אילן גמליאל: הקבוצה הגדולה ביותר לא רשומה, היא רשומה על שם השבט וישנה קבוצה שהערכה שלי, כבוחרים, במקומות מהאזור שלי, בסביבות 5,000, הם מצביעים שרשומים בישובים אחרים.

דוד אמסלם: אתה אומר בעצם, שבמסגרת בקו הכחול יש לך בסביבות 35,000 תושבים.

<אילן גמליאל: כן.

דוד אמסלם: כמה לדעתך בעלי זכות הצבעה יש, הרי יש שם גם ילדים?

<אילן גמליאל: הערכה שלי, בערך 18,000

דוד אמסלם: זאת אומרת, בערך כ-18,000 מצביעים ואתה אומר מתוכם, כ-5,000 בכלל רשומים במקום אחר.

<אילן גמליאל: כן.

דוד אמסלם: לא רשומים.

<אילן גמליאל: לא רשומים.

דוד אמסלם: כמה בכלל לא רשומים מתוך 18,000?

<אילן גמליאל: בסביבות, לדעתי, 7,000, 8,000.

דוד אמסלם: כמה מצביעים רשומים?

<אילן גמליאל: 3,000.

דוד אמסלם: זאת אומרת שמתוך 18,000 אתה אומר בערך 3,000 רשומים.

<אילן גמליאל: כן.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: רגע, אני רוצה להבין לגבי הנושא של הרישום.

דוד אמסלם: אני הבנתי שיש רישומים במקום, אני הבנתי את הסיפור שנותנים שירותים לאנשים שהם לא רשומים, זה הבנתי.

דוד אמסלם: האם אתה נותן שרות גם לאנשים שרשומים במקום אחר?

<אילן גמליאל: ודאי.

דוד אמסלם: למה?

<אילן גמליאל: הם גרים אצלי.

<אילן גמליאל: אתה יודע, עושה להם הסעות - - -

דוד אמסלם: אם אני נרשם אצלך אז אתה נותן לי גם שרות?

<אילן גמליאל: זה לא משנה לי.

<אילן גמליאל: קובע המגורים.

דוד אמסלם: שניה, אני רוצה להבין, נשמה.

טלב אבו עראר: יש ערערה בנגב, ישוב מוכר, מסביב יש פזורה.

טלב אבו עראר: אנשים שם מקבלים שירות מישוב ערערה בנגב.

טלב אבו עראר: רווחה, חינוך, הכול.

<עלי אבו רביע: רק בשביל זה?

<עלי אבו רביע: חוץ מהסעת ילדים אין שרות.

דוד אמסלם: אתה יודע מה, הוא מסיע את הילד?

<עלי אבו רביע: כן.

דוד אמסלם: נדבר על הסעת הילד.

דוד אמסלם: נדבר.

דוד אמסלם: איזה סוג שירותים הם מקבלים?

<עלי אבו רביע: בדיוק, כן.

<אילן גמליאל: סוג השירותים שמקבלים במועצה האזורית הוא כזה.

<אילן גמליאל: זה תלוי באיזה ישוב זה נמצא, לפי קצב ההתקדמות של הפיתוח שלו.

<אילן גמליאל: ישנם ישובים, כמו זה שבו נמצא עלי, זה ישוב שלא מפותח, אחד הישובים המוזנחים ביותר שלא הגיע לו לא חשמל, לא מים, לא שום דבר לישובים האלה והוא צודק, יש רק שירותי חינוך ובתי ספר יסודיים בישוב, תיכוניים מחוץ לישוב, בשנה הבאה בונים בית ספר תיכון שיהיה להם שם.

<אילן גמליאל: זה לגבי הנושא הזה וטיפול ברווחה.

<אילן גמליאל: ישנו ישוב - - -

דוד אמסלם: מה זה טיפול, עובדים סוציאליים?

<אילן גמליאל: יש לנו מערכת של עובדים סוציאליים, חלוקה על כל תא - - -

דוד אמסלם: איפה הוא מסתובב?

<אילן גמליאל: בריאות, אז כך, אנחנו בבריאות, הוא צודק, כרגע זה בכסייפה אבל עכשיו, בתיאום עם קופת חולים "כללית", בונים מרפאה חדשה מפוארת בדוריג'את - - -

<קריאה: אלה - - -

<אילן גמליאל: לא, לא, לא.

<אילן גמליאל: מתחילים לבנות אותה בדוריג'את - - -

דוד אמסלם: עלי, עכשיו, באמת, עכשיו, עזוב, באיזשהו שלב זה מתחיל להפריע לי רציני ואני מתחיל להתעצבן.

דוד אמסלם: עד עכשיו הערתי לך אבל בנחמדות.

דוד אמסלם: מספיק.

<אילן גמליאל: בדוריג'את בונים, שזה קרוב אליהם, בונים מרפאה, זה אזור שיש כבר היתרי בניה שם, אפשר לסדר את העניינים מבחינת בנייה, בונים מרפאה ברמה גבוהה, שתיתן שרות גם - - -

דוד אמסלם: חשמל יהיה להם, אתה אומר?

<אילן גמליאל: חשמל יהיה להם.

דוד אמסלם: הכול מופעל שם עם גנרטורים?

<אילן גמליאל: אני משלם 350,000 שקל בחודש סולר.

דוד אמסלם: לבתי הספר?

<אילן גמליאל: כן.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: מים?

<אילן גמליאל: באזור שלו רובם מקבלים מ"מקורות", בכלל לא מהמועצה.

<אילן גמליאל: יש כאלה שמקבלים מהמועצה.

דוד אמסלם: "מקורות" מוכרת לו ישירות מים?

<אילן גמליאל: "מקורות" יש לה 230 נקודות ברחבי הנגב מהכבישים הראשיים, שם יוצאים מים.

<אילן גמליאל: אדם אחד משלם והעלות שמגיעה אליהם היא בסביבות 14 שקל לקוב, שהם משלמים לקוב - - -

דוד אמסלם: מישהו מוכר להם רק את המים?

דוד אמסלם: יש איזשהו קבלן משנה שמוכר?

<אילן גמליאל: בדיוק.

<אילן גמליאל: 14 שקל לקוב הם משלמים והם מותחים קו של 5 ק"מ, 4 ק"מ, פלסטיק - - -

דוד אמסלם: עצמאי.

<עלי אבו רביע: הם ככה באדמה - - -

דוד אמסלם: עלי.

<עלי אבו רביע: תפדאל, תגיד - - -

דוד אמסלם: אני מדבר ואתה לא מקשיב למה שאני אומר.

<עלי אבו רביע: פעם ראשונה שאני מגיע לכאן, כדי שאתה תדע, תיתן לנו דקה.

<אילן גמליאל: דרך אגב, הוא לא בא לפגישה עם כל שבט אבו רביע, באים אליי למועצה ולא באת.

<אילן גמליאל: לא באת.

דוד אמסלם: דקה, שניה, עלי, זה שאתה מפריע לי זה לא מקדם את הדיון.

דוד אמסלם: הבטחתי לך שאני אתן לך לדבר.

דוד אמסלם: אני בסוף נותן לכולם לדבר.

דוד אמסלם: לא על כל מה שהם רוצים ולא כל הזמן אבל אני נותן.

דוד אמסלם: אז אמרתי לך, תרשום.

דוד אמסלם: אתה אמרת לי שאתה אקדמאי אז לרשום בוודאי אתה יודע, עט אתה יודע מה זה, קח דף, תרשום.

דוד אמסלם: טוב, אלה השירותים שאתה נותן.

<אילן גמליאל: יש ישובים שרמת השירות יותר טובה.

<אילן גמליאל: יש ישוב בשם טראבין ששם רמת השירות עד פינוי פחי אשפה - - -

דוד אמסלם: במה זה תלוי?

<אילן גמליאל: טראבין זה ישוב שהוקם על ידי פיני בדש, שרצה להוציא אותם.

<אילן גמליאל: ועד הישוב לעילא ולעילא - - -

דוד אמסלם: אני רציני.

<אילן גמליאל: אני רציני, אני עונה תשובה רצינית.

<קריאה: זה הכול מוקלט, אילן.

<אילן גמליאל: אני יודע.

<אילן גמליאל: זו תשובה רצינית.

דוד אמסלם: מה זאת אומרת, פיני בדש בנה להם ישוב?

<אילן גמליאל: פיני בדש סגר שטח אדמות מדינה וכדי להגדיל - - -

דוד אמסלם: אתה אומר שפיני בדש דאג להם.

<אילן גמליאל: דאג להם, כן.

<אילן גמליאל: שאר הישוב - - -

דוד אמסלם: קצת הזוי אבל בסדר.

<אילן גמליאל: זו התשובה האמתית.

<קריאה: זה הכול - - -

דוד אמסלם: ככה זה עובד?

<קריאה: ככה זה עובד - - -

<אילן גמליאל: יש שני ישובים שהם קצת יותר מתקדמים, זה אום בטין ואל סייד.

<אילן גמליאל: באל סייד כבר התחילו לבצע עבודות של כבישים ועוד כביש מעגלי, עם בתי ספר, קצת יותר השתפר - - -

דוד אמסלם: בתקציבים של?

<אילן גמליאל: תקציבים של המשרד החינוך והרשות להסדרה.

<עאבד טראבין: אני רוצה להגיד לך, אני לא רוצה להפריע לך אילן, באל סייד עשו כביש, אני אומר לך, אני בדקתי את העומק, חצי סנטימטר.

<עאבד טראבין: ואני מתערב אתך.

<קריאה: שחיתות.

<קריאה: אי אפשר ככה לסיים את הדיון.

<קריאה: אבל אי אפשר לבוא ולהגיד - - -

דוד אמסלם: מה השם שלך?

<עאבד טראבין: עאבד טראבין.

דוד אמסלם: אתה רוצה להחליף אותי?

<עאבד טראבין: לא אבל - - -

דוד אמסלם: שאלתי אם אתה רוצה להחליף אותי.

<עאבד טראבין: לא רוצה להחליף אותך.

דוד אמסלם: אתה רוצה לדבר ונעשה דיון על עובי הכביש?

<אילן גמליאל: בגדול, עכשיו, בוא נעבור לשלב הבא, לא לגבי הישובים, לגבי הבחירות בחלוקה.

<אילן גמליאל: תראה, אני משנות השמונים במגזר הבדואי.

<אילן גמליאל: לא היום הגעתי.

<אילן גמליאל: אני מכיר את המאפיינים של המגזר הבדואי לפי חלוקה שבטית ואת כל הדברים בצורה מסודרת.

<אילן גמליאל: אותם שבעה ישובים שנמצאים מרהט עד דרומית לערד, יש שם מאפיינים שבטיים שונים ויש חלוקה ברורה לפי הסוגים של הבדואים.

<אילן גמליאל: אני אומר לך באחריות מלאה ואני לא רוצה לפרט, באחריות מלאה מתוך ידיעה ברורה של המבנה הארגוני השבטי.

<אילן גמליאל: מבנה ארגוני שבטי בצורה הזאת של שבעת הישובים האלה, לא יכול להסתדר.

<אילן גמליאל: כל ראש רשות שהוא נבחר שיהיה מאחד השבטים - - -

<עלי אבו רביע: האם אתה חוקר?

<אילן גמליאל: אני אומר לך - - -

<עלי אבו רביע: ברהט - - -

<אילן גמליאל: לכן אני, עלי - - -

דוד אמסלם: עלי, עלי.

<עלי אבו רביע: אתה אומר - - -

<אילן גמליאל: אני יודע, אני מכיר, אני אמרתי - - -

דוד אמסלם: עלי, אני מבקש ממך לקום לצאת.

<אילן גמליאל: אני אומר את זה באחריות מלאה - - -

דוד אמסלם: רק שניה.

דוד אמסלם: עלי, קום, צא החוצה.

<עלי אבו רביע: אמרת שבאמת - - -

דוד אמסלם: אתה עומד, אתה יכול לצאת.

<עלי אבו רביע: הבחירות שלנו בחודש נובמבר - - -

דוד אמסלם: עלי, עלי.

<עלי אבו רביע: בחירות שהם החליטו אחרת.

דוד אמסלם: עלי, בבקשה.

<קריאה: זה לא עוזר לנו מה שאתם עושים.

<קריאה: לא עוזר לנו מה שאתם עושים.

<קריאה: צריך להעביר מסר פה.

<קריאה: לא צריך לצעוק וכל זה.

<קריאה: לקחת כל אחד את הזמן שלו.

<עלי אבו רביע: אתה ראש המועצה - - -

דוד אמסלם: אדוני, עלי, אני מבקש שתצא.

<אילן גמליאל: אני רוצה לומר בצורה ברורה וחד משמעית את הנקודה הזו, שבמצב הזה צריך לעשות איזושהי הפרדה ואני אתן דוגמה.

<אילן גמליאל: נמצא כאן עבד אל סייד משבט אל סייד ואני אומר שמות.

<אילן גמליאל: שבט אל סייד בהגדרה הם אנשים שיש להם מבנה יישובי שלהם והם לא רוצים מועצה אזורית, הם רוצים מועצה מקומית נפרדת.

<אילן גמליאל: הם גם מתאימים להיות מועצה מקומית נפרדת.

<אילן גמליאל: אותו דבר באזור של "מרעיד" שזה מכחול, כוחלה ודריג'את, זה סוג מסוים של אוכלוסייה שהוא לא יכול להיות ביחד בצורה מסודרת ונורמלית ונשלטת, טאלב, אתה מסכים אתי במאה אחוז, הם לא יכולים להיות בצורה - - -

טלב אבו עראר: אבל הם - - -

דוד אמסלם: טאלב, אל תפריע לי, אני רוצה לשמוע אותו.

<אילן גמליאל: הם לא יכולים להיות בצורה מסודרת ביחד עם קבוצות נוספות.

דוד אמסלם: מה שאתה אומר לי, אילן, אני רוצה לקדם את הדיון ויש לי פה עוד הרבה דוברים אז אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: אתה אומר בגדול שבעצם, מבחינת השבטים, אתה אומר שאם נעשה, לא חשוב מי ייבחר, סביר להניח שתהיה בעיה עם שאר השבטים האחרים, כל עוד הוא לא משלהם.

דוד אמסלם: זה מה שאתה אומר לי?

דוד אמסלם: שניה, זה מפריע לי.

דוד אמסלם: זה מה שאתה אומר?

דוד אמסלם: שכל אחד רוצה את המועצה של עצמו.

<אילן גמליאל: בדיוק.

דוד אמסלם: בסדר.

<אילן גמליאל: אני אומר את זה ויש כאן אנשים - - -

דוד אמסלם: כשאתה אומר "זה לא יסתדר", מה הכוונה?

<אילן גמליאל: אני אתן לך דוגמה.

<אילן גמליאל: אם ייבחר בבחירות שעל פי הנספחים, ייבחר משבט אבו כף, כי הם 1,487, אני מודיע לך שהוא לא יוכל להיכנס לטראבין.

טלב אבו עראר: תראה - - -

<אילן גמליאל: אני מודיע לך - - -

טלב אבו עראר: הוא בכלל לא יודע, הוא מדבר - - -

דוד אמסלם: תן לי, תן לי.

אוסאמה סעדי: לא רוצים את העצות שלך.

דוד אמסלם: אוסמה, אוסמה.

אוסאמה סעדי: אם אתה ראש מועצה - - -

דוד אמסלם: אוסמה - - -

<אילן גמליאל: אני אומר לך באחריות מלאה.

<אילן גמליאל: אם אתם רוצים לשמוע את הדברים - - -

אוסאמה סעדי: לא רוצים לשמוע - - -

דוד אמסלם: אוסאמה, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: אל תיתן לנו עצות - - -

דוד אמסלם: אוסאמה, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: לדבר ככה על אנשים שאתה - - -

דוד אמסלם: אוסמה, רק שנייה.

אוסאמה סעדי: זה שטויות.

אוסאמה סעדי: למה ברהט - - -

דוד אמסלם: אוסאמה, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: נבחרתי - - -

דוד אמסלם: אוסאמה, אני קורא אותך - - -

אוסאמה סעדי: למה אתה בא לתת לנו, אתה - - -

דוד אמסלם: אוסאמה, אני קורא אותך פעם ראשונה.

דוד אמסלם: רק שניה, אוסאמה, אני קורא אותך, אוסאמה אני קורא לך פעם שניה.

אוסאמה סעדי: אתה - - -

<אילן גמליאל: כן.

דוד אמסלם: אוסאמה, רק שניה.

דוד אמסלם: אוסאמה, אני מוציא אותך.

<קריאה: תוציא אותנו גם.

<קריאה: זו ההחלטה - - -

דוד אמסלם: אוסאמה, אני אוציא אותך - - -

<קריאה: באמת, אנחנו רוצים לשמוע.

אוסאמה סעדי: הוא - - -

דוד אמסלם: אוסאמה, אני אוציא אותך.

<קריאה: הוא - - - חינוך נתן לנו, הוא וראש המנהלת - - -

דוד אמסלם: אני מבקש להוציא אותו.

אוסאמה סעדי: אתם החלטתם שאתם לא רוצים - - -

דוד אמסלם: אוסמה, אני קורא אותך פעם שלישית.

אוסאמה סעדי: תגידו במפורש שאתם לא רוצים בחירות.

אוסאמה סעדי: אל תגידו שרוצים עד אפריל.

אוסאמה סעדי: זה הכול אתם זורים - - -

דוד אמסלם: תוציא את אוסמה, בוא - - -

אוסאמה סעדי: לתת לנו - - - (חבר הכנסת אוסאמה סעדי יוצא ממליאת הוועדה)

דוד אמסלם: אני שמעתי, טאלב, הוא אמר את עמדתו המקצועית גם אם הוא לא צודק.

דוד אמסלם: בבקשה.

טלב אבו עראר: זה לא מכובד.

דוד אמסלם: זה לא מכובד מה שאתם עושים אבל לא משנה.

טלב אבו עראר: זה לא מכובד מה שהוא אמר.

טלב אבו עראר: אתה מגן עליו - - -

דוד אמסלם: טאלב.

טלב אבו עראר: אתה כיושב ראש ועדה - - -

דוד אמסלם: טאלב.

טלב אבו עראר: זה לא מקצועי.

דוד אמסלם: טאלב, אל תחלק לי ציונים, אני לא רוצה גם לפגוע - - -

טלב אבו עראר: לא, לא, הוא פוגע בנו, אתה כמו בן אדם, לא בכלל - - -

דוד אמסלם: טאלב, אל תיתן לי גם להוציא אותך.

טלב אבו עראר: תוציא אותנו.

טלב אבו עראר: תוציא אותנו, מה הבעיה, תחליט - - -

דוד אמסלם: אמרתי לך, אין לי בעיה - - -

טלב אבו עראר: מה שיקרה בסוף, אנחנו - - -

דוד אמסלם: טאלב, אין בעיה.

דוד אמסלם: אני רק אומר, אתה תכבד את הדיון.

טלב אבו עראר: שהוא יכבד אותנו.

טלב אבו עראר: פוגע בנו.

דוד אמסלם: אם אני הייתי מרגיש משהו - - -

טלב אבו עראר: בחירות ברשויות אחרות - - -

דוד אמסלם: טאלב, טאלב, אתה לא תעשה מה שאתה רוצה פה, אצלי.

טלב אבו עראר: גם הדיון שיהיה דיון רציני.

דוד אמסלם: אתה, אמרתי לך, אתה רוצה, יש יושב ראש כנסת, לך תתלונן.

טלב אבו עראר: דברים אחרים - - -

דוד אמסלם: אז לכן תעשה מה שאתה רוצה אבל אני אומר לך, אדוני, אני היושב ראש כאן ואני קובע את מי אני שואל, מי מדבר ואיזו תשובה אני מקבל.

דוד אמסלם: אני בקשתי את עמדתו המקצועית.

דוד אמסלם: אני שאלתי את השאלה.

דוד אמסלם: זכותו לומר - - -

טלב אבו עראר: מקצועי?

דוד אמסלם: בוודאי, אתה יכול לחלוק עליה.

טלב אבו עראר: זאת עמדה מביישת - - -

דוד אמסלם: אותך.

טלב אבו עראר: את כל המגזר הבדואי.

דוד אמסלם: בסדר.

טלב אבו עראר: בושה וחרפה.

דוד אמסלם: טוב.

דוד אמסלם: בבקשה, אילן, תמשיך.

<אילן גמליאל: טוב, אני רוצה לסיים בנושא הזה, שכל הנושא של הארגון השבטי, צריך לבחון אותו בצורה יסודית.

<אילן גמליאל: אני מציע בעניין הזה להקים איזשהו גוף בשיתוף התושבים.

<אילן גמליאל: אני מעריך, אני משוכנע שרוב התושבים שנמצאים במקומות האלה מודעים לעניין הזה, מכירים את הנושא הזה בצורה יסודית ואני מהשיחות שלי, אני אומר לך, אני פחות מחודשיים ראש המועצה אבל אני במהלך החג - - - נפגשתי עם לפחות מעל אלפיים איש והנושא הזה של החלוקה של המועצה האזורית למבנה ארגוני אחר לצורך הבחירות, בכל זמן, בכל עת, עולה.

<אילן גמליאל: בכל מפגש שלי עולה, לא לקיים בחירות ברמה של מועצה אזורית, אלא לפי חלוקה מסודרת ויש כמה הצעות לחלוקה הזו.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: אני רק רוצה לשאול את משרד הפנים עוד שאלה אחת, ברשותכם.

דוד אמסלם: אני מבין שבעצם המועצה היום מתוקצבת פר אקסלנס מאה אחוז.

דוד אמסלם: אין ארנונה.

דוד אמסלם: נניח שמחר יהיו בחירות, האם היא תמשיך להיות מתוקצבת מאה אחוז?

דוד אמסלם: רק החלפנו ראש מועצה נבחר או ראש מועצה ממונה וממשיכים רגיל, כאילו אלה כללים אחרים במדינת ישראל?

דוד אמסלם: איך אתם רואים את הדבר הזה קדימה?

<דורון נגרין: שירותי חינוך הם מקבלים פר תלמיד, שירותי הסעה אותו דבר.

דוד אמסלם: ומה עם שאר השירותים?

דוד אמסלם: נראה לכם שזה ככה, וולונטרי?

<דורון נגרין: יש מגמה לגבות ארנונה.

דוד אמסלם: אני שואל אם יש ענין להסדיר את העניין, את השירותים, גם את הזכויות וגם את החובות?

דוד אמסלם: לא באופן וולונטרי אלא מישהו שבא וכופה.

<דורון נגרין: אנחנו מאמינים שהנהגה נבחרת תעשה את זה בצורה יותר טובה כנראה, מהנהגה, בסוף אלו הוראות הדין - - -

דוד אמסלם: אני כרגע לא באתי להוראות הדין.

דוד אמסלם: אני שואל שאלה אחרת.

דוד אמסלם: אני שאלתי אם אתם מתכוונים לעשות איזשהו שינוי בתפיסה שלכם מעבר לדבר הזה של בחירות כן או לא?

<קריאה: חובות - - -

דוד אמסלם: אין לכם, הבנתי.

דוד אמסלם: טוב, תודה.

דוד אמסלם: רק שניה, רחמים, בואו נשמע את אחד מנציגי התושבים.

דוד אמסלם: רק שניה, מי נציג התושבים?

דוד אמסלם: כולם הפריעו אז יצאו.

דוד אמסלם: מי רוצה לדבר?

דוד אמסלם: אתה?

דוד אמסלם: אתה תדבר, אחרי זה אתה, בבקשה.

דוד אמסלם: מה השם?

<עאבד טראבין: עאבד טראבין.

<עאבד טראבין: אני נציג התושבים ואני מהחבר'ה שהגשנו את הבג"ץ נגד הבחירות, כי לא צודק, כל ההליך של הבחירות של היום, יש המון סיבות ומה שהעלה אילן, חלק מזה הוא צודק.

<עאבד טראבין: יש חילוקי דעות בשבטים.

<עאבד טראבין: זה נוגד - - -

דוד אמסלם: איזה שבט אתה?

<עאבד טראבין: שבט טראבין.

דוד אמסלם: האם זה השבט הגדול שהוא אמר?

<עאבד טראבין: לא, אנחנו שבט טראבין, לא השבט הגדול, אנחנו דווקא פחות מהגדולים ואנחנו הישוב היחיד בכל המועצה האזורית שהוא ישוב מוסדר, כמו שצריך.

<עאבד טראבין: הקימה אותו המדינה ועכשיו, מדברים על בחירות שמישהו מהפזורה, שהוא בכלל לא חוקי, ינהיג את החיים שלי.

<עאבד טראבין: אני לא רוצה לפגוע באף אחד ואני לא רוצה שאף אחד גם ינהיג לי את החיים - - -

דוד אמסלם: אתם נרשמתם?

<עאבד טראבין: מה זה "נרשמנו"?

דוד אמסלם: נרשמתם לבחירות?

<עאבד טראבין: איזה בחירות?

<עאבד טראבין: הגשנו לשר הפנים - - -

דוד אמסלם: שאלתי אם אתם - - -

<עאבד טראבין: אני אענה לך.

דוד אמסלם: כמה תושבים?

<עאבד טראבין: 3,000 תושבים, מתוכם רשומים מאתיים - - -

דוד אמסלם: למה?

<עאבד טראבין: כי קודם כל, המעבר שלנו מ"עומר" הוא לא לפני הרבה זמן, חלק מהאנשים לא הספיק לרשום ואף אחד גם לא מודע לזה.

<עאבד טראבין: פתאום הכריזו בחירות.

דוד אמסלם: אנשים לא מודעים להליך הזה?

<עאבד טראבין: ממש לא.

<עאבד טראבין: ממש לא.

<עאבד טראבין: גם בהליך של בחירות, שלחנו מכתבים לכולם, גם למשרד הפנים, שלחנו, בשום פנים ואופן לא רוצים מישהו מישוב אחר שינהיג לנו את החיים בישוב שלנו.

<עאבד טראבין: לא ניתן לו להנהיג לנו את החיים.

<עאבד טראבין: אני רוצה - - -

דוד אמסלם: מה זאת אומרת "לא ניתן לו"?

<עאבד טראבין: לא ניתן לנו שינהיג לנו את החיים, לא ייכנס לישוב, אתה יודע מה, לא ייכנס לישוב.

<עאבד טראבין: לא רוצים שמישהו אחר ינהיג לנו את החיים.

<עאבד טראבין: אני אגיד לך, שניה אחת, למה זה לא צודק?

<עאבד טראבין: כי אני כתושב טראבין מסתכל על זה ואני בוחן בכל הישובים, בין כל המנהיגים, שאף אחד לא יביא לנו את מה שמביאים לנו היום ואני עושה בדיקה, עוקב אחרי זה.

<עאבד טראבין: אני רוצה שמי שינהיג אותי זה מישהו ניטראלי, לא מישהו מהפזורה יותר גדול ממני שייקח את כל הדברים לעצמו.

<עאבד טראבין: אני רוצה שזה יהיה מחולק - - -

דוד אמסלם: אז מה שאתה אומר - - -

<עאבד טראבין: כן.

דוד אמסלם: כדי להבין, שניה.

דוד אמסלם: מה שאתה אומר לי, כדי שאני אבין, אתה אומר שאם יהיה ראש מועצה מאחד השבטים שזה לא השבט שלך, אז הוא בעצם ייקח את המשאבים לשבט שלו ולא ייחלק את זה לשאר השבטים?

<עאבד טראבין: בדיוק ככה.

דוד אמסלם: זה מה שאתה אומר שיקרה?

<עאבד טראבין: בדיוק ככה, זאת האמת.

<עאבד טראבין: גם הוא ישוב לא מוסדר - - -

דוד אמסלם: רק שניה, ברהט איך זה עובד?

<עאבד טראבין: מה זה?

דוד אמסלם: ברהט - - -

<עאבד טראבין: רהט זה רק ישוב אחד, זה לא מועצה אזורית.

דוד אמסלם: הבנתי אותך.

<עאבד טראבין: זו מועצה אזורית והכל נוגד את הכול.

<עאבד טראבין: לא צודק הבחירות היום מבחינתנו, אני לא מספיק גם - - -

דוד אמסלם: אני שואל שאלה.

דוד אמסלם: רק רגע, אני אשאל אותך עוד שאלה אחרונה ואני אעבור לדובר הבא.

דוד אמסלם: לדעתך, האם אף פעם לא צריכות להיות בחירות?

<עאבד טראבין: לא, שֶיִבְחֲנו את זה משרד הפנים, לחלק את זה כפי שצריך, לבחון את הדברים לפני שמחליטים על בחירות בכלל, זה לא צודק.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין את הטענה שלך.

<עאבד טראבין: אתה עושה עכשיו שמישהו שהוא בכלל לא חוקי הוא ינהיג את החיים שלי.

<עאבד טראבין: זה מה שקורה פה.

<עאבד טראבין: אני חוקי.

<עאבד טראבין: יש לי היתר בניה, יש לי הכול.

<עאבד טראבין: מישהו אחר, אין לו היתר בניה, הוא לא תושב חוקי והוא ינהל את החיים שלי.

<עאבד טראבין: זה מה שמדינת ישראל רוצה לעשות, זה מה שעושה משרד הפנים היום.

דוד אמסלם: דרך אגב, שניה, הוא שאל שאלה אחרת שהיא קצת מרתקת אותי בהיבט המשפטי.

דוד אמסלם: נניח שייבחר שם ראש מועצה שגר בבית בלתי חוקי, מה יהיה?

<עאבד טראבין: יש החלטה של בג"ץ שהוא לא יכול להיות ראש מועצה.

דוד אמסלם: האם ראש המועצה חייב להיות בן אדם ששומר על החוק?

<יוסי ברון: בוודאי, זה קריטריון - - -

דוד אמסלם: שניה, לא, אני שואל האם זה קריטריון בבחירה.

<יוסי ברון: כל אזרח במדינת ישראל חייב - - -

דוד אמסלם: אני אסביר לאן אני מכוון.

דוד אמסלם: אני אסביר את השאלה שלי.

דוד אמסלם: היות ובעצם יש קווים כחולים ואתם אמרתם שבמסגרת הקווים הכחולים אין רישום ועד היום אין רישום, זה אומר שאם אין רישום אין היתרי בניה אז אני מבין שהכול שם לא חוקי.

<קריאה: מעבר לקווים הכחולים?

דוד אמסלם: לא, בתוך הקווים.

טלב אבו עראר: זאת אומרת, המדינה - - -

דוד אמסלם: טאלב, תן לי.

טלב אבו עראר: היום בכלל, הכול מוכלל, גם הדברים - - -

דוד אמסלם: אני רוצה להבין.

טלב אבו עראר: באמת, מה להבין?

<עאבד טראבין: לפי מה שהוועדה - - -

דוד אמסלם: שניה, טאלב.

טלב אבו עראר: בית לא חוקי, אני לא מבין, איך הוא ייבחר?

טלב אבו עראר: אתה שואל שאלות מיותרות, באמת.

דוד אמסלם: טאלב.

טלב אבו עראר: אתה פוגע - - -

דוד אמסלם: טאלב, כל מה שאני שואל זה פוגע.

טלב אבו עראר: אתה שואל אם ראש מועצה גר בבית לא חוקי.

דוד אמסלם: שאלתי משהו אחר.

טלב אבו עראר: אבל איך?

טלב אבו עראר: הוא גר בישוב, הוא נבחר.

דוד אמסלם: אתה רוצה להקשיב לי?

דוד אמסלם: קודם כל אל תתפרץ - - -

טלב אבו עראר: כן, אבל שאלות מרגיזות - - -

דוד אמסלם: תקשיב.

<קריאה: יושב ראש הוועדה, אני אגיד לך משהו.

דוד אמסלם: לא, לא, רק שניה.

טלב אבו עראר: דקה, תשמע - - -

דוד אמסלם: לא, טאלב, פעם אחרונה שאתה מפריע לי.

דוד אמסלם: גם אם אני שואל שאלות לא טובות ומעליבות.

דוד אמסלם: אני שואל שאלה.

דוד אמסלם: אני כך לומד את האינפורמציה, אולי הם שוחים בה, אני עדיין לא כל כך בקי.

דוד אמסלם: בתוך הקו הכחול, אני מניח שגרים אנשים בבתים שם, הבתים האלה הם בתים שנתנו להם רישיון?

<אילן גמליאל: אני אתן לך רק תשובה.

<אילן גמליאל: ארבעים יחידות אולי בכל שתי המועצות.

<אילן גמליאל: בכולן - - -

<עאבד טראבין: אין רחוב בכל הרשות, למה אין רחוב?

דוד אמסלם: למה?

<עאבד טראבין: כי גם עושים מועצה וגם אין רחוב.

דוד אמסלם: הבנתי, תודה.

דוד אמסלם: אני אתן לך לדבר.

דוד אמסלם: קח שתי דקות, בבקשה.

דוד אמסלם: חבר'ה, אני מבקש.

דוד אמסלם: אני פה מנסה לשמור על רמת דיון סבירה.

דוד אמסלם: אני מניח ואני מבין שיש פה אנשים שבאים עם הרבה יצרים וקצת כעסים בבטן, אצלי אין דיון כזה.

דוד אמסלם: זה הדיון הכי פרוע שניהלתי.

דוד אמסלם: אם זה היה דיון רגיל הייתי מוציא שלושת רבעי ומנהל את הדיון רק עם אנשים שקטים.

דוד אמסלם: מקבל החלטה.

דוד אמסלם: היות ואני מכבד אתכם אז הוצאתי רק שני אנשים שהם הגזימו, אחרי שאיימתי עליהם שלושים אלף פעם ועדיין המשיכו.

דוד אמסלם: אני רוצה תוך כדי הדיון, אני גם לומד, אני גם לא יודע.

דוד אמסלם: אני מכיר את הסקטור היהודי איך הוא עובד, אני לא כל כך מכיר את החבר'ה מהפזורה הבדואית, אז אני שואל את השאלות, גם אם טאלב נעלב מהן, הוא נעלב מכל מה שקשור לבדואים שאני שואל, אבל אם אני לא אשאל אני לא אלמד.

דוד אמסלם: בבקשה, אדוני, אני מבטיח לתת לך את רשות הדיבור בסוף לפני שאני אסכם.

דוד אמסלם: בבקשה.

<עאמר אבו עסה: אדוני, יושב ראש הוועדה, אני מבקש לתת לי כמה דקות, אני לא קטעתי אף אחד, לא הפרעתי לאף אחד ואני מבקש להעביר את המסר שלי.

דוד אמסלם: רק תציג את השם בבקשה.

<עאמר אבו עסה: קוראים לי אבו עסא עאמר ואני איש חינוך לשעבר.

<עאמר אבו עסה: היום עורך דין.

דוד אמסלם: מאיפה?

<עאמר אבו עסה: כפר שקוראים לו אום בטין, ששייך למועצה אזורית אל קסום.

<עאמר אבו עסה: קודם כל אדוני היושב ראש, אני מזמין אותך ומזמין את הועדה לביקור וסיור בשתי הקבוצות, על מנת להתרשם בדיוק ממה שקורה שם.

<עאמר אבו עסה: המגזר הבדואי ויש פה אנשי משטרה שמכירים את הכול, המגזר הבדואי הוא החצר האחורית של מדינת ישראל.

<עאמר אבו עסה: פה, בוועדה, אני אחד המשיבים ומקווה שהבחירות יהיו יתקיימו במועדן.

<עאמר אבו עסה: אני ביקשתי לסרב.

<עאמר אבו עסה: עותרים גם בבג"ץ וזה עומד, זו לא החלטה שבג"ץ נתנו אלא שבהחלטה של בג"ץ לא התייחסו בכלל לעתירה אלא רצו שיהיה זמן - - -

<קריאה: לאנשים שיירשמו.

<עאמר אבו עסה: ואני אומר לך אדוני, גם בזמן הזה וגם אם יתנו להם עוד מספר חודשים הם לא יהיו רשומים ואני אומר לך שהם לא יהיו רשומים מכמה סיבות.

<עאמר אבו עסה: לא מהסיבה שמציגה הרשות - - - ולא משרד הפנים.

<עאמר אבו עסה: ב-2003 הוקמה המועצה האזורית אבו בסמה.

<עאמר אבו עסה: ב-2010 הייתה החלטה של בג"ץ שיהיו בחירות.

<עאמר אבו עסה: משרד הפנים בדרכו שלו עקף את העניין ופיצל את המועצה לשתי מועצות.

<עאמר אבו עסה: היה גם תיקון מספר 6 על מנת שייתן לשר הפנים בלי התייעצות עם ועדת הפנים, להאריך כמה שהוא רוצה.

<עאמר אבו עסה: אדוני, מדובר באזרחים ממדינת ישראל.

<עאמר אבו עסה: ואני אומר לך - - -

דוד אמסלם: תנסה לא לחזור.

דוד אמסלם: זה בסדר.

<עאמר אבו עסה: אני בא מישוב שיש בו מרצים באוניברסיטה, רופאים ורופאות.

<עאמר אבו עסה: כל הסיפורים על קיבוץ גלויות שחברים מציגים פה זה לא קיים.

<עאמר אבו עסה: אני עובד, יש לי משרד ואני מתמודד ואני במשפחה הכי קטנה בכל אל קסום.

<עאמר אבו עסה: אדוני, אני עורך דין ואני יושב עכשיו בבית שהגג שלו פחון, כי אני מכבד את החוק ואני רוצה לשמור על החוק ואני מחנך את הילדים שלי לאהוב את מדינת ישראל אבל המדינה לא רוצה אותי.

<עאמר אבו עסה: אדוני, אנחנו 67 שנה יושבים במדינה הזו שלא התייחסה אלינו כאל אזרחים.

<עאמר אבו עסה: היא לא חינכה אותנו ולא שיתפה אותנו בשום דבר.

<עאמר אבו עסה: היום אתה תיכנס לבית החולים סורוקה תראה שטובי הרופאים נמצאים שם.

<עאמר אבו עסה: אנחנו חברה כמו כל חברה שנמצאת במדינה הזו, מתקדמים בשלבים כמו שכל חברה אחרת מתקדמת.

<עאמר אבו עסה: משבר האמון שקיים בין המועצות הממונות ואני לא מאשים אף אחד מראשי המועצות פה, אילן גמליאל כבר חודשיים אחרי סיפור של הדחה של יושב ראש המועצה לשעבר, רחמים יונה שאני מכיר אותו כבר כמעט עשר שנים, הוא בחור נחמד ועשה עבודה נאמנה.

<עאמר אבו עסה: הם רוצים לקדם את העניינים אבל אדוני, במצב שאנחנו יכולים להפסיד והרשות להסדרת הבדואים לא רוצה את הבחירות, היא לא רוצה שיהיו בחירות, היא רוצה כל הזמן רק לנהל אותנו, אז בכל יום שני וחמישי יש לנו הריסות.

<עאמר אבו עסה: אני רוצה לגדל את הילד שלי שכשיראה את המשטרה יכבד אותה אבל שלא יפחד ממנה.

<עאמר אבו עסה: אני רוצה שהילד שלי יאהב את המדינה הזאת אבל, מה לעשות כשיש לנו מדינה שקוראים לה הרשות להסדרת הבדואים, שקובעת אצלנו כל הדברים ועכשיו ראשי המועצות, סליחה על הביטוי, הם פקידים שם ולא יכולים לעשות כלום.

<עאמר אבו עסה: מעבר לזה, אדוני, לגבי התקצוב.

<עאמר אבו עסה: אדוני, אני מזמין אותך, אני אומר לך, גם ההלכה שבית המשפט המליץ ורצה שתהיה אנשים לא יירשמו.

<עאמר אבו עסה: לגבי הרישום, בגלל משבר האמון החריף בינינו לבין הרשות להסדרת הבדואים, לא יהיה, גם אם יהיה עוד עשרים שנה.

<עאמר אבו עסה: לא רוצים ממשלה אחרת, לא רוצים שמישהו ינהל לנו את העניינים.

<עאמר אבו עסה: אנחנו רוצים כמו כל תושב במדינת ישראל, לפנות אל המשרד הרלבנטי לנו, שאנחנו נקבל את השירות שלנו.

דוד אמסלם: שניה, אני שואל שאלה.

<עאמר אבו עסה: בבקשה.

דוד אמסלם: אני רציתי להצטמצם בדיון, הדיון כרגע הוא לא על יחסה של מדינת ישראל - - -

<עאמר אבו עסה: ברור, אבל אני רוצה - - -

דוד אמסלם: תן לי לשאול שאלה אחרת על מה שאמרת.

דוד אמסלם: למה אנשים לא נרשמים?

<עאמר אבו עסה: יש משבר אמון חריף בין המועצות לבין התושבים, כי התושבים לא מקבלים כלום.

<עאמר אבו עסה: עכשיו, בחודש רמדאן האחרון, אפילו לא פרסמו, אומרים לך: שבועיים.

<עאמר אבו עסה: אדוני, אני ער לכל דבר ואני בודק כל דבר, בישוב שלי היו רק ארבע פעמים משעה שמונה עד שתים עשרה, היה נציג של הרשות.

דוד אמסלם: רק שניה, אתה אומר שלא היה מספיק זמן ואנשים לא מודעים.

<עאמר אבו עסה: הדבר השני אדוני - - -

דוד אמסלם: שניה, אני רוצה לשאול אותך.

דוד אמסלם: אני שמעתי את המונולוג שלך, באמת מרגש.

דוד אמסלם: אני רוצה לשאול אותך גם כעורך דין שכך הצגת את עצמך.

דוד אמסלם: האם אתה בעמדה שבחירות דמוקרטיות צריכות להיות עם מקסימום משתתפים?

<עאמר אבו עסה: נכון.

דוד אמסלם: אז בוא תספר לי למה אנשים שם לא נרשמים.

דוד אמסלם: אני עכשיו הבנתי שהתושבים מרגישים משבר אמון מול המדינה, לא חשוב למה והם רוצים ראש מועצה שלהם.

<עאמר אבו עסה: כן.

דוד אמסלם: אז למה הם לא נרשמים כדי שיהיה ראש מועצה שלהם?

דוד אמסלם: הרי אם לא יירשמו לא יהיה ראש מועצה שלהם.

<עאמר אבו עסה: אני אסביר לאדוני.

<עאמר אבו עסה: ממשלת ישראל נתנה אקמול ארוך טווח לתושבים.

<עאמר אבו עסה: אין להם ענין, כי כל הזמן יודעים שימנו פלוני אלמוני ואין להם נציג שלהם - - -

דוד אמסלם: עכשיו יש בחירות, לבחור נציג, אז למה לא נרשמים?

<עאמר אבו עסה: העתירה הזאת היא אחת הסיבות אדוני ובגללה אנחנו עכשיו סובלים.

<עאמר אבו עסה: אנחנו יושבים בוועדה הזאת כי הבחירות היו אמורות על פי משרד הפנים להיות ב-29 לחודש, יענו לנובמבר.

<עאמר אבו עסה: אדוני, עוד פעם, יש בעיה של משבר אמון, אנשים אין להם ענין, המועצה לא נותנת שרות - - -

דוד אמסלם: אבל עאמר, אתה תקשיב לשאלות שלי, אתה חוזר חזרה.

דוד אמסלם: אתה אומר שיש משבר וראשי המועצה והמדינה וכו'.

דוד אמסלם: הכול בסדר.

דוד אמסלם: אתם רוצים ויש ענין גם בדמוקרטיה לבחור נציג אותנטי אבל אתה אומר שהתושבים לא נרשמים כדי לבחור אותו.

דוד אמסלם: אתה אומר שזה בגלל שהם במשבר אבל אם הם במשבר אז שיבחרו מישהו משלהם.

דוד אמסלם: זו פעם אחת.

דוד אמסלם: פעם שניה, אתה אומר, באו להירשם, רצו לעשות רישום אבל פתחו את זה ומהר מאד הלכו, לא היה כל כך פרסום.

דוד אמסלם: מה צריך לעשות לדעתך?

<עאמר אבו עסה: אני אומַר לאדוני.

<עאמר אבו עסה: ענין הרישום הוא ענין מאד מסובך וגם אני אומר עוד פעם, גם אם תינתן הארכה ואנחנו גם נסכים להארכה במידה ואין פתרון, הארכה לגבי חודש אפריל.

<עאמר אבו עסה: אנחנו כן רוצים לתת לאנשים את הזכות הזאת, היא זכות יסוד, כן רוצים לעזור לאנשים שיידעו אבל אדוני, ראשית, אם לא יעשו - - - האנשים אין להם ענין - - -

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: למה לאנשים אין ענין?

<עאמר אבו עסה: אין להם ענין כי לא מקבלים שרות, לא מרגישים - - -

דוד אמסלם: רק שניה, אם אין להם ענין אז למה צריך לעשות בחירות אם אין להם ענין?

דוד אמסלם: אתה אומר שאין להם ענין בבחירות אז למה שנעשה בכוח בחירות?

<עאמר אבו עסה: אז אמרתי אדוני, שנתנו להם אקמול ארוך טווח, שהאנשים האלה יהיו רדומים ולא יעשו כלום.

דוד אמסלם: כל התושבים ככה, לדעתך?

<עאמר אבו עסה: רובם אדוני, האנשים רדומים רק בגלל בעיה אחת - - -

דוד אמסלם: שאלתי אם לדעתך, רוב התושבים של המועצה, בכלל, טוב להם המצב?

דוד אמסלם: עכשיו אני לא מצליח - - -

<עאמר אבו עסה: לא טוב להם.

דוד אמסלם: לא טוב להם?

דוד אמסלם: אז למה הם לא נרשמים?

<עאמר אבו עסה: אז עוד פעם, אדוני - - -

טלב אבו עראר: עכשיו חמש - - -

<עאמר אבו עסה: צריך לשאול את משרד הפנים, אדוני, למה לא כיבד החלטת בג"ץ מ- 2010?

דוד אמסלם: לא, השאלה היא אחרת.

דוד אמסלם: אתה תענה לי.

דוד אמסלם: שאלתי שאלה.

דוד אמסלם: אנחנו עכשיו נמצאים בנקודת זמן נתונה, אני לא רוצה ללכת אחורה ולפתוח ועדות חקירה.

דוד אמסלם: אני לא מצליח לנהל כאן דיון מסודר לגבי מה יהיה בעוד חודשיים, אתה רוצה שנעשה דיון עכשיו על מה שקרה בארבע שנים האחרונות?

דוד אמסלם: נשאל אותך שאלה אחרת.

דוד אמסלם: זה מעניין אותי כבן אדם שרוצה בחירות.

דוד אמסלם: אתה אומר, פעם אחת, תושבים לא נרשמים בגלל שיש להם משבר אמון ולכן הם לא נרשמים אז זה פרדוקס.

דוד אמסלם: שתיים, שזה יותר מעניין אותי ממה שאמרת, שאתה אומר שבעצם לא היה זמן לרישום.

דוד אמסלם: זה מה שאמרת, שבאו פעמיים שלש משמונה עד שתים עשרה והלכו.

<עאמר אבו עסה: לא, אני אסביר.

דוד אמסלם: או שאתה רוצה להחליף את הטיעונים.

<עאמר אבו עסה: לא, לא.

<עאמר אבו עסה: רוב התושבים שבאזור הנגב שייכים לכל מיני מועצות שהם זכאים להטבות ממס הכנסה וכל אחד עוסק שלו - - -

דוד אמסלם: כולם זכאים להטבות?

<עאמר אבו עסה: לא, חלק.

דוד אמסלם: מה זה חלק?

דוד אמסלם: אני לא מכיר את הסוגיה.

<עאמר אבו עסה: מי שעובד כשכיר - - -

דוד אמסלם: בכל הפזורה?

<עאמר אבו עסה: יש הרבה, אדוני.

דוד אמסלם: או שבפזורה יש חלק כן וחלק לא.

<עאמר אבו עסה: כן, כן, יש אנשים שרשומים כתושבים על מנת לקבל ניכוי מס.

<עאמר אבו עסה: זה לא סוד.

דוד אמסלם: דקה, דקה, זאת אומרת שאתה אומר, מי שרוצה - - - מס הכנסה נרשם ומי שלא לא נרשם.

<עאמר אבו עסה: כן.

דוד אמסלם: עוד פרט שלמדתי.

דוד אמסלם: זאת אומרת, מי שרוצה לקבל כסף נרשם.

דוד אמסלם: מי שלא צריך לקבל לא נרשם.

<עאמר אבו עסה: עם כל הכבוד, אדוני, נהוג, גם, אם המועצה תיכשל שיש סמכות לשר הפנים - - - בנוסף לכך, אדוני, המשבר הזה במיוחד, הסיפור של הרישום הוא לא בא מצד התושבים.

<עאמר אבו עסה: סתם דוגמה אני רוצה לתת על ישוב שקוראים לו מולדה.

<עאמר אבו עסה: אנשים שם מתנגדים לרישום בגלל סיבה של הישוב.

<עאמר אבו עסה: לא רוצים את הזכות.

<עאמר אבו עסה: - - - אז אנשים יש להם משהו שהם רוצים את זה מן ההיסטוריה.

<עאמר אבו עסה: רוצים שזה יירשם אולי על שם השבט אולי על השם הישוב שהיה בערבית ודברים כאלה.

<עאמר אבו עסה: הדבר האחר אדוני - - -

דוד אמסלם: לא, לא, אתה לא עונה לי.

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם בדיון.

<עאמר אבו עסה: בבקשה.

דוד אמסלם: אני שאלתי אותך שאלה פשוטה ואתה מביא לי כל הזמן סיפורים מהמעטפת.

דוד אמסלם: אני שואל, האם אתה גם כאיש שמצוי בנבכי החוק מתוקף מקצועך, מקבל את זה שאנחנו צריכים להביא מקסימום אנשים שיבחרו, לפחות את הפוטנציאל - - -

<עאמר אבו עסה: ברור.

<עאמר אבו עסה: ברור אדוני אבל אדוני - - -

דוד אמסלם: אתה אמרת קודם שיש אנשים שלא נרשמו, בגלל שלא היה להם מספיק זמן.

דוד אמסלם: העלית עוד טענה, שיש איזה ישוב שלא נרשם בגלל שהעליבו אותו, לא קראו לישוב את שמו.

דוד אמסלם: דרך אגב, גם אותי לא שאלו בישוב שלי איך לקרוא לישוב שלי אבל לא חשוב.

דוד אמסלם: זו סוגיה אחרת.

דוד אמסלם: רגע, אני אתן לך עוד מעט את זכות הדיבור, אחריו.

דוד אמסלם: אני שואל שאלה פשוטה.

דוד אמסלם: אם אלה הווארייאנטים שהעלית, אז אתה חושב שצריך לעשות בחירות מחר בבוקר או לתת כמה חודשים כדי לארגן את העניין?

<עאמר אבו עסה: אני רוצה שהבחירות יהיו מחר, כדי שהמוטיבציה של האנשים תעלה ואז אנשים ירצו גם ללכת לרישום - - -

דוד אמסלם: אם זה יהיה מחר תהיה להם מוטיבציה, אבל לא יהיה להם זמן להירשם והם לא יבחרו.

דוד אמסלם: אתה מבין מה יקרה פה?

דוד אמסלם: זה הביצה והתרנגולת.

<עאמר אבו עסה: לא, עוד פעם, ברגע שיש נציג וכשמישהו מהתושבים יודע שהנציג שלו נבחר מהישוב שלו או מהמועצה שהוא שייך לה - - -

דוד אמסלם: אני אשאל אותך שאלה אחרת, שמבחינתי תתן לי את חוות הדעת שלך כתושב באזור.

דוד אמסלם: האם זה יהיה נכון, כמו מה ששמענו כאן, מה דעתך לגבי היחסים בין השבטים?

דוד אמסלם: הרי בסוף ייבחר ראש מועצה משבט אחד, משבט איקס, לא חשוב מאיזה שבט, מה יקרה בשבטים האחרים?

<עאמר אבו עסה: אדוני, הסוגיה הזאת מעלים אותה רק אלה שלא רוצים בחירות.

דוד אמסלם: שאלתי אותך.

דוד אמסלם: אחרים עזבו, שואל אותך.

<עאמר אבו עסה: אדוני, גם המרוקאים כשעלו, שמו אותם במעברות - - -

דוד אמסלם: לא שאלתי את זה.

<עאמר אבו עסה: אז אני אומר - - -

דוד אמסלם: עאמר, אני שואל אותך שאלה.

דוד אמסלם: יש לך נטייה לא לענות לשאלה.

<עאמר אבו עסה: לא, אני אענה.

דוד אמסלם: מה לדעתך יקרה?

<עאמר אבו עסה: לא יקרה כלום, אדוני.

<עאמר אבו עסה: ברהט יש לנו ראש עירייה שהוא מאגד מעל שלושים חמולות.

<עאמר אבו עסה: באום - - - שניה, בחורא יש לנו ראש מועצה שמאגד יותר מחמשה עשר שבטים, חמולות, באום - - - נותן שירות לכולם.

דוד אמסלם: תודה, עאמר, תודה.

<עאמר אבו עסה: משפט אחרון.

<עאמר אבו עסה: אדוני, אני אמרתי ואני אומר את זה, גם כשרציתי להתמודד על רשות המועצה הצעתי גם לאחרים להיבחר לרשות המועצה ואנחנו היום, במגזר הבדואי, אנחנו לא פחות מכל חברה במדינת ישראל.

<עאמר אבו עסה: אני יש לי הכי פחות קולות, יש לי סך הכול מהמשפחה שלי 50 קולות ואני מתמודד במועצה אזורית שיש בה כמעט 25,000 תושבים.

<עאמר אבו עסה: אנחנו לא רוצים את התירוץ הזה שכל הזמן - - - לא קיים, לא קיים.

<עאמר אבו עסה: אמרתי, אדוני, יש לנו עורכי דין, יש לנו מרצים באוניברסיטה - - -

דוד אמסלם: עאמר, אתה כבר בתעמולת הבחירות.

דוד אמסלם: עזוב.

דוד אמסלם: שניה, לא, לא, אתה דיברת.

<עאמר אבו עסה: רק ברשותך.

<עאמר אבו עסה: אני עכשיו מצהיר בפני הוועדה וזה מוקלט, אם הבחירות יתחילו מחר אני מסיר את המועמדות שלי.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: בבקשה, תגיד את השם.

<עבד אל סייד: עאבד.

דוד אמסלם: עאבד ואחרי זה רחמים.

דוד אמסלם: בבקשה, רק הגד את השם המלא ומאיזה ישוב, לפרוטוקול.

<עבד אל סייד: עאבד אל סייד מהישוב אל סייד.

דוד אמסלם: אתה קראת לעצמך על שם הישוב או שהישוב קרא את שמו על שם המשפחה?

<עבד אל סייד: הישוב על השם של המשפחה.

דוד אמסלם: האם רק המשפחה הזו גרה בישוב או שיש גם משפחות אחרות?

<עבד אל סייד: אנחנו משפחה שלמה של 6,000 איש - - -

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: זאת אומרת, זה ישוב משפחתי.

<עבד אל סייד: זה ישוב שאני אומר לך, האנשים רוצים להשתתף בבחירות.

<עבד אל סייד: כשאמרו לנו תחילו לרשום, הסתובבנו בית בית ורשמנו 1,00 אישר באל סייד.

<עבד אל סייד: אני הסתובבתי בישוב שלי, הפתקים עדיין אצלי.

דוד אמסלם: אל סייד?

<עבד אל זייד: כן.

<עבד אל זייד: אנשים עברו בישובים ורשמו, לא היתה בעיה להירשם, אבל מה שמפחיד את האנשים זה המצב ולא משום דבר אחר.

דוד אמסלם: שניה.

דוד אמסלם: חבר'ה, אני הרשיתי לכם להיכנס חזרה ובדרך כלל אני לא עושה את זה.

דוד אמסלם: אני מכבד אתכם, גם בגלל שבאתם מהדרום וגם בגלל שיש לכם רגישות, אולי מעליבים אתכם וזה לא ככה.

דוד אמסלם: אני מבקש, אצלי בדיונים יש סדר, אחד מכבד את השני.

דוד אמסלם: מה שאתם עשיתם הוא דבר לא מכובד, לכן הוצאתי אתכם.

דוד אמסלם: אני מבקש יותר לא להפריע, אני אתן לכם את זכות הדיבור עוד מעט.

<עלי אבו רביע: אפשר להגיד מילה?

דוד אמסלם: עוד מעט, אתה תקבל את זכות הדיבור.

דוד אמסלם: עוד לא נכנסת, אתה רוצה לדבר?

דוד אמסלם: בבקשה, חבר שלך מדבר.

דוד אמסלם: בבקשה.

<עבד אל סייד: אנשים רוצים להירשם ורוצים לבחור ורוצים הכול אבל הם מסתכלים בישוב קיים, שלוש עשרה שנה, אני בישוב שלי תכניות מפורטות משנת 2008, תכניות מפורטות.

<עבד אל סייד: יש לנו שלשה או ארבעה בתים שקיבלו היתרים.

דוד אמסלם: מתוך כמה?

<עבד אל סייד: מתוך אלפים.

<עבד אל סייד: אני יודע כמה יש שם?

<עבד אל סייד: כולנו עבריינים נהיינו.

דוד אמסלם: למה?

<עבד אל סייד: אני לא צריך לגור או לא צריך לחיות?

דוד אמסלם: שאלתי למה.

דוד אמסלם: למה ארבעה הוציאו וכל השאר לא?

<עבד אל סייד: לא יודע, יש - - -

דוד אמסלם: בגלל שהם הלכו.

דוד אמסלם: הם הלכו להוציא.

<עבד אל סייד: הלכו בדרך.

<עבד אל סייד: אני אומר לך, בישובים האלה אין שום תשתית, אין שום, לא חשמל, הזנחה, אתה תבוא לדרכים שם, אתה יודע מה, אני נולדתי בבוץ, הבן שלי גמר את אחיו בבוץ, אנחנו מתים בבוץ, בחורף הילדים שלנו לא לומדים, אף אחד לא הולך לבית הספר.

<עבד אל סייד: זו בושה.

<עבד אל סייד: תעודת עניות למדינה.

<עבד אל סייד: אלה אנשים שחיים, זו הבעיה של הבדואים.

<עבד אל סייד: אם הבעיה הזו תישאר אז יחיו הרבה אנשים על חשבון הבעיה הזאת.

<עבד אל סייד: אנשים חיים על חשבון הבעיה הזאת.

<עבד אל סייד: יש מדינה אחרת מקרית גת ולשם, זו מדינה אחרת, זה עולם אחר, זה הכול אחר.

<עבד אל סייד: אנחנו רוצים שיהיו בחירות, רוצים לקדם את הישובים שלנו לבד, בכוחות שלנו.

<עבד אל סייד: אבא שלי אמר:

<עבד אל סייד: אף אחד לא מגרד את הגוף שלך, רק אתה בציפורניים שלך ואנחנו, אם לא יהיה דבר כזה אנחנו לא נתקדם בישובים שלנו, כי אנחנו רואים בחורא כמה שיש התקדמות, ברהט יש התקדמות, בישובים יש התקדמות, אנחנו חושבים שהישובים שלנו, אתה יודע מה, רחמים, אילן, אחד החברים שלי הכי טובים, בלי קשר למועצה, בלי קשר לשום דבר והם אנשים רוצים לעבוד אבל איפה התקציבים?

<עבד אל סייד: איפה הכסף?

<עבד אל סייד: הכסף נמצא במקומות אחרים.

<עבד אל סייד: יוכלו לקדם, יכולים לקדם אבל הכסף נמצא במקומות אחרים.

<עבד אל סייד: אף אחד לא יכול לקדם את הישובים שלנו, רק אנחנו.

<עבד אל סייד: אם לא נעשה את המלחמה הזאת אף אחד לא יעשה את המלחמה הזאת.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: יש פה סדר, יש פה אנשים שרשומים.

דוד אמסלם: נגיע אליכם.

דוד אמסלם: סאלם אלאטרש, מי זה?

דוד אמסלם: בבקשה.

<סאלם אלאטרש: אני סאלם אל אטראש.

דוד אמסלם: מאיזה ישוב?

<סאלם אלאטרש: מועצה אל קסום, אל אטראש - - -

דוד אמסלם: זה גם ישוב?

<קריאה: לא, זה מולדה.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: זו מולדה.

<סאלם אלאטרש: במועצה אני גם מנהל מחלקת הסעות.

<סאלם אלאטרש: אם יש לי היום כל יום 18,000 תלמיד מהגן עד י"ב וכל אחד יש לו שם ותעודת זהות, תכפיל את זה בשניים, לכל אחד יש אבא ואימא, בוא נגיד כך .

<סאלם אלאטרש: אני שמעתי כל כך הרבה מספרים פה, הם לא מדויקים.

<סאלם אלאטרש: אין מספר מדויק לגבי האוכלוסייה שנמצאת, בוא נגיד, במועצה האזורית.

<סאלם אלאטרש: אין שם רישום מדויק.

<סאלם אלאטרש: אני לא נגד בחירות, אני בעד אבל לא במצב הזה ולא בזמן הזה.

<סאלם אלאטרש: האוכלוסייה הבדואית מורכבת ממשפחות, מחמולות, משבטים ואף אחד לא ייתן לאף שבט אחר לשלוט בו.

<סאלם אלאטרש: לא משנה, יקרה מה שיקרה, אף אחד לא ייתן איזשהו מנדט לשבט אחר.

<סאלם אלאטרש: שניה, אני לא מדבר - - -

דוד אמסלם: רק רגע, אתה עכשיו נכנסת.

דוד אמסלם: לא, אתה מזלזל בי.

דוד אמסלם: בבקשה.

<סאלם אלאטרש: אני לא הייתי כשקמה רהט וגם שאר הישובים, אני מדבר על הזכות היום.

<סאלם אלאטרש: היום אני רשום עם תעודת זהות ועדיין אין לנו רישום אל אטרש רק קו כחול וזהו.

<סאלם אלאטרש: אין תכנית מתאר, אין מגרשים, אין היתרי בניה לבתים.

<סאלם אלאטרש: על איזו כתובת?

<סאלם אלאטרש: איך תכתוב?

<סאלם אלאטרש: וכך האוכלוסייה מורכבת ממש משבטים.

אוסאמה סעדי: מה תעשו?

דוד אמסלם: שניה, דקה, תן לו.

אוסאמה סעדי: אתה אומר בצדק, יש 18,000, שניה, תשמע את השאלה שלי, אתה אומר שיש 18,000 תלמיד, תכפיל בהורים זה שניים וזה יותר מ-30,000 אבל אנשים לא נרשמים, אז לפי מה שאומרים לא יהיו בחירות לעולם.

<עבד אל סייד: אני אומר לך - - -

<סאלם אלאטרש: זה משרד הפנים זה לא אנחנו.

אוסאמה סעדי: משרד הפנים - - -

דוד אמסלם: סאלם, סאלם, מה שאני מבין ממך, לא, לא, שניה, מה שאני מבין ממך, כבסיס, עזוב את הבחירות.

דוד אמסלם: אתה מתאר תמונת מצב כשאתה אומר, בעצם, שמע, דודי, אצלנו, הבדואים בדרום, כל משפחה צריכה להיות מועצה בפני עצמה, היא לא יכולה שהשבט השני יגיד לה מה לעשות.

<סאלם אלאטרש: כל ישוב.

דוד אמסלם: תן לי, תן לי.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: אני מבין שכל ישוב או חלק גדול מהישובים הם כמעט משפחה אחת או שתיים אז בתוך הישוב כבר מסתדרים.

דוד אמסלם: אתה אומר, תשמע, אם יבוא ראש מועצה מישוב אחר, לא חשוב איזה, זה לא יעבוד.

<סאלם אלאטרש: זה לא יעבוד.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: וכמה ישובים יש אצלכם?

<סאלם אלאטרש: שבעה.

דוד אמסלם: זאת אומרת שלדעתך צריך להקים שבע מועצות.

<סאלם אלאטרש: אני אומר לך - - -

דוד אמסלם: שניה, לא שאלתי אותך - - -

<סאלם אלאטרש: אני מדבר עלינו, שבעה ישובים.

<סאלם אלאטרש: יש להם, סימנו להם קו כחול.

<סאלם אלאטרש: מה שהוא בהגדרה של משרד הפנים לא מוכר, יש שם אולי 3,000, 4,000 תושבים אבל הוא באוויר.

דוד אמסלם: הבנתי.

<סאלם אלאטרש: אנחנו נותנים לו שירות, חינוך ורווחה.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<עלי אבו רביע: שלום רב.

דוד אמסלם: עכשיו התור שלך.

<עלי אבו רביע: כל האנשים המכובדים, אני שמעתי כאן דברים מקוממים מאד ואתה, כנציג הממשל, אני חושב, סליחה שאנחנו ככה הוצאנו הכעס מהלב, אני מצטער על זה, אבל אני מקווה שאתה, כיושב ראש הוועדה והחברים, אני בא מהסוף, תקבל החלטה לקיים את הבחירות במועדן בחודש נובמבר 2016.

<עלי אבו רביע: אני אגיד לך מה הסיבות.

<עלי אבו רביע: כאן מדברים על השבטיות.

<עלי אבו רביע: אם אתה מדבר על מכחול, הישוב שלי, למשל, מכחול, יש בו כמה שבטים אדריג'את, אבו רביע, אבו עייאדה, כמה שבטים.

<עלי אבו רביע: אם ניקח את הדבר הזה - - -

<אילן גמליאל: זה לא נכון, אם נקח, דריג'את, מכחול - - -

דוד אמסלם: אילן, תקשיבו.

דוד אמסלם: רק שניה, רבותי.

דוד אמסלם: אני רוצה להסביר משהו על הניהול שלי בוועדה.

דוד אמסלם: יש הרבה דוברים שהרבה פעמים אני לא מסכים אתם.

דוד אמסלם: גם אם אני חושב הם טועים גם בהערכת העובדות וגם בנתונים עצמם אני לא מתערב.

דוד אמסלם: אני מגבש.

דוד אמסלם: תאמין לי, אני כבר מגבש את העמדה, אני מבין מה קורה פה.

דוד אמסלם: גם אם הוא טועה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<עלי אבו רביע: אדוני.

<עלי אבו רביע: זכות האנשים, זה אנחנו שחיים במדינת ישראל, מדינה דמוקרטית זה טוב מאד, למדנו שיש לנו זכות לבחור וזכות להיבחר.

<עלי אבו רביע: אני קודם כל, לא מועמד לרשות מועצה בכלל וגם לא חבר מועצה.

<עלי אבו רביע: אני אחד התושבים.

<עלי אבו רביע: נציג ישוב.

<עלי אבו רביע: מרגיז אותי מאד כאשר רואים בתוך הישוב שלנו השמות שניתנו, אני אתן לך לדוגמה, אתה לא ירדת לנגב, לא ירדת לעם לראות מה קורה שם - - -

דוד אמסלם: קודם כל אני אתקן אותך, אני הייתי שם.

<עלי אבו רביע: יפה, אז אנחנו לא ידענו על זה.

דוד אמסלם: אני לא הודעתי לכם אבל הייתי שם.

<עלי אבו רביע: יפה.

<עלי אבו רביע: אנחנו תושבים - - -

דוד אמסלם: תאמין לי שאני יכול לתת לך נאום שעה למה המצב הוא כך ומה צריך לעשות אם אני הייתי ראש הממשלה אבל זה לא הנושא כרגע.

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: לא בטוח שאתם הייתם אוהבים את מה שהייתי אומר אבל בוא נמשיך.

<עלי אבו רביע: לפני כמה שנים, אני רוצה לתת לך דוגמה, היה ראש המועצה איציק תומר.

<עלי אבו רביע: אנחנו, הישוב מכחול, לא יכולים לרשום, חלק אבו רביע, חלק גדול ואנחנו עשינו בחירות מקומיות.

<עלי אבו רביע: עשינו קלפי והצבענו.

<עלי אבו רביע: בחרנו שבעה חברים נציגים.

<עלי אבו רביע: אנחנו אנשים פשוטים, עשינו בחירות בלי משרד הפנים.

דוד אמסלם: עשיתם בחירות - - -

<עלי אבו רביע: פנימיות, שכאשר נלך למועצה נגיד לראש המועצה - - -

דוד אמסלם: ועד ישוב.

<עלי אבו רביע: ועד ישוב.

<עלי אבו רביע: הלכנו לד"ר איציק תומר בזמנו, אמר: אנחנו ניתן לכם, אנחנו נעזור לכם.

<עלי אבו רביע: היה לו נאום יפה אבל שום דבר לא התקדם, שום דבר לא התקדם בנושא הזה.

<עלי אבו רביע: הזכות שלנו, אתם מדברים כאן, יש 18,000 תושבים שהם מחוץ למסגרת.

<עלי אבו רביע: אין בעיה, אפילו אם יש אלף, אני חושב, הזכות שלהם לתת להם לבחור ולהיבחר.

<עלי אבו רביע: בבחירות של הכנסת, כמה אנשים הולכים לבחירות?

<עלי אבו רביע: 50%, 60%, אפילו פחות - - -

דוד אמסלם: לא, לא.

<עלי אבו רביע: 70%?

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אני אסביר.

דוד אמסלם: בכנסת יש מאה אחוז רישום, ששים ומשהו אחוז אנשים שמשתתפים בבחירות.

דוד אמסלם: אם יהיו אצלכם רישום של מאה אחוז ויבואו רק שני אחוז להציע, זה בסדר.

דוד אמסלם: זאת לא השאלה.

<עלי אבו רביע: זה יפה מאד.

<עלי אבו רביע: רישום, אם עושים את המקרה או את העוול עלינו, אומרים: אתם אשמים - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, איך ואיפה אתם מצביעים לכנסת?

דוד אמסלם: סתם, מסקרנות.

<עלי אבו רביע: אני בבית ספר - - -

דוד אמסלם: לא, אתם רשומים איפה?

<עלי אבו רביע: בכסייפה.

דוד אמסלם: זה גם שבט?

<עלי אבו רביע: שבט כסיייפה ואני אגיד לך למה.

<עלי אבו רביע: האנשים למשל בישוב שלנו, מכחול, אנשים שם אמרו, לפני כמה דקות אמר אדוני אילן, שאם אנשים שומעים בכסייפה להצביע לאבו רביע - - -

דוד אמסלם: הבנתי אותך, הבנתי.

<עלי אבו רביע: מבחינת המקום הוא כסייפה.

<עלי אבו רביע: מאז קום המדינה אנחנו שומעים את זה.

<עלי אבו רביע: עכשיו תשאל כמה הרישום עכשיו, הישוב החדש הזה הוקם - - -

דוד אמסלם: עלי, בוא תתמקד.

דוד אמסלם: אני מבין שאתה אומר: דוּדי, אנחנו רוצים לעשות את הבחירות עכשיו.

<עלי אבו רביע: כן אבל העניין של הרישום הוא טענה חשובה מאד.

<עלי אבו רביע: למה אנשים לא רשומים?

<עלי אבו רביע: מי שאחראי על הכישלון הזה הוא המועצות שהיו.

<עלי אבו רביע: אני הייתי בוועדת הבחירות לפני חודשיים, בחודש יולי, נציג הוועדה, מה אמר לנו?

<עלי אבו רביע: אמר: למה אתם לא רשומים?

<עלי אבו רביע: הנציג שלנו הלך לבית הספר והודיע לכל ההורים שיבואו להירשם.

<עלי אבו רביע: אף אחד לא אמר.

<עלי אבו רביע: יש מדיניות - - -

דוד אמסלם: מי מטפל ברישומים?

<עלי אבו רביע: לא יודע.

דוד אמסלם: אני שואל.

דוד אמסלם: אתה שאלת שאלה, עכשיו אני שואל.

דוד אמסלם: המועצה קשורה לעניין?

<יוסי ברון: כן, נציג המועצה תולה את המודעות בכל המקומות בישוב.

<יוסי ברון: בצרכנייה, במרפאה, בבית הספר, בכל מקום.

<יוסי ברון: אין דבר כזה שאנשים לא ידעו.

<יוסי ברון: תירוץ.

<יוסי ברון: תלינו מודעות בכל - - -

דוד אמסלם: זאת אומרת, אתה אומר: תליתם.

<עלי אבו רביע: עכשיו הוא דיבר על זה, שהוא רוצה להקים מרפאה בשבילנו.

<עלי אבו רביע: אנחנו אבו רביע רוצים להקים מועצה, חמשה עשרה ק"מ או עשרה ק"מ עד לדריג'את, מה זה?

<עלי אבו רביע: איפה זה?

<עלי אבו רביע: תלית את זה אולי בעירייה - - -

דוד אמסלם: אתה אומר שלא תלה על הדלת של הבית שלכם?

<עלי אבו רביע: לא, תלה אולי באיזה מקום.

<עלי אבו רביע: בית ספר או - - -

דוד אמסלם: אתה אומר שהוא תלה את זה במקום שאף אחד לא ראה.

<עלי אבו רביע: המועצה - - -

דוד אמסלם: שניה, אתם נרשמתם כחלק?

<עלי אבו רביע: לא נרשמנו, לא.

דוד אמסלם: אף אחד לא נרשם?

<עלי אבו רביע: אף אחד לא נרשם.

דוד אמסלם: אתם לא נרשמתם בספר הבוחרים?

<עלי אבו רביע: אני בעצמי נציג - - -

דוד אמסלם: אתה רשום?

<עלי אבו רביע: אני רשום.

דוד אמסלם: איך ידעת על זה?

<עלי אבו רביע: מזמן רשום, לפני אולי שלש שנים.

דוד אמסלם: המשפחה רשומה?

<עלי אבו רביע: כל המשפחה, כן.

דוד אמסלם: איך הם יודעים על זה?

<עלי אבו רביע: זה מזמן.

<עלי אבו רביע: המשפחה שלי, החברים שלי, אנחנו במכחול צריכים לקבל שירותים ונרשמנו.

דוד אמסלם: מתי נרשמתם?

<עלי אבו רביע: לפני איזה שלש שנים, ארבע שנים.

<עלי אבו רביע: אבל לצערי הרב, למרות שאני תושב, זו הזנחה.

<עלי אבו רביע: אני קיבלתי אפס שירותים.

<עלי אבו רביע: כאשר הייתה לנו ישיבה, הייתה ישיבה בקומה עשר - - -

דוד אמסלם: אתה לא הבנת.

דוד אמסלם: הדיון כאן הוא לא על רמת השירותים שאתם מקבלים.

דוד אמסלם: אני אגיד לך משהו, סוד.

דוד אמסלם: טאלב, באמת אני אוהב אותו למרות שהוא עצבן אותי בדיון הזה, חבל על הזמן, הוא ביקש ממני ואני הבטחתי לו, שאנחנו באים לסיור אצלו.

דוד אמסלם: אני מבטיח לכם.

דוד אמסלם: עזוב את זה, הוא סיפר לי כמה דברים, שניה, בעיקר בתי ספר, מים, שירותים, שלא נתפס לי בראש, אמרתי לו: טאלב, אנחנו ניסע.

דוד אמסלם: אני מבטיח.

דוד אמסלם: אני לוקח את הוועדה, נעשה סיור.

דוד אמסלם: שים בצד.

דוד אמסלם: תתייחס רק לבחירות האלו.

דוד אמסלם: אני שואל שאלה, מבחינתך, יש מספיק אנשים שיירשמו לבחירות?

<עלי אבו רביע: שמע, היה חוסר מודעות לנושא.

<עלי אבו רביע: מצד המועצה.

דוד אמסלם: עזוב אשמים, אחרי זה נפטר אותם, אחרי זה נפטר אותם.

<עלי אבו רביע: המועצה עכשיו, צריך לפטר את כולה.

דוד אמסלם: לא הבנת.

<עלי אבו רביע: צריך לפטר את כולה.

דוד אמסלם: בוא תשמע, אחרי זה נפטר אותם.

דוד אמסלם: פיטרנו אותו, מצוין, יופי.

דוד אמסלם: עכשיו אני שואל שאלה, אני אגיד לך מה מפריע לי בעניין של הגישה, במה שאתה אומר.

דוד אמסלם: הרי ברור לך שאנחנו חיים במדינה דמוקרטית ואחד מהדברים, מאבני היסוד של מדינה דמוקרטית, הוא הבחירות.

<עלי אבו רביע: כן.

דוד אמסלם: אין על זה שאלה בכלל, אבל כדי שיהיו בחירות צריך שאנשים יבואו לבחור.

<עלי אבו רביע: תגיד לי, אני רשום במכחול - - -

דוד אמסלם: תן לי.

דוד אמסלם: אני אומר, אני אפנה אליך את השאלה.

דוד אמסלם: כדי שיהיו בחירות צריך ספר בוחרים.

דוד אמסלם: אין אם ספר בוחרים אז כל הבחירות לא שוות.

דוד אמסלם: אתה לבד אומר לי: תשמע, לאנשים לא הייתה מודעות להירשם בספר הבוחרים ואמרת לי: המועצה אשמה, היא לא עשתה את זה.

דוד אמסלם: אתה צודק אולי אבל אנחנו רוצים לעשות בחירות.

דוד אמסלם: איך נתקן את זה?

<עלי אבו רביע: אני אגיד לך, אדוני, אני אגיד לך איך נתקן את זה.

דוד אמסלם: איך?

<עלי אבו רביע: אדוני, אתה רוצה להעניש אותי - - -

דוד אמסלם: לא, אתה רואה את זה כעונש?

<עלי אבו רביע: עונש חמור מאד, פגיעה בזכות שלי.

<עלי אבו רביע: אתה רוצה להעניש אותי ואת הקבוצה שרשומה בפנקס הבוחרים, בגלל שאנשים אחרים לא נרשמו בגלל - - -

דוד אמסלם: זאת אומרת, אני רוצה להבין, מה שאתה אומר לי זה כזה דבר.

<עלי אבו רביע: יש לנו זכות.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין את התשובה.

דוד אמסלם: אתה אומר: תראה, דודי, אתה מעניש אותי ברמה האישית עם זה שאני לא נבחר, אבל גם אם רוב האנשים לא נרשמו שם אל תעניש אותי.

דוד אמסלם: זה מה שאתה אומר.

דוד אמסלם: זו טענה, דרך אגב, שיש בה הגיון, אתה לא אומר דברים שהם לא הגיוניים אבל זה מה שאתה טוען בעצם.

דוד אמסלם: זה נכון או לא?

<עלי אבו רביע: נכון, אדוני - - -

דוד אמסלם: זאת אומרת, אתה אומר: תשמע, אני נמאס לי, אני רוצה בחירות.

דוד אמסלם: גם אם יגידו לך: תשמע, תן לנו עוד ארבעה חמישה חודשים לרשום מקסימום אנשים, אתה אומר: לא, מחר בבוקר, בוא נעשה עם מה שיש.

דוד אמסלם: נרשמו עשרה אנשים זה מה שיש כי אני רוצה לבחור.

<עלי אבו רביע: אבל תשמע אותי.

<עלי אבו רביע: אם תיתן לבעיות עם המועצה הזאת אז לא יהיו עוד מאתיים שנה, הנכדים שלנו, האנשים, המספר שלהם ילך ויהיה יותר קטן.

דוד אמסלם: למה?

<עלי אבו רביע: אני אגיד לך למה, כי אם אתה מעכב את הבחירות, בוא נעשה כך, בוא נעשה משהו כמו חוק יסוד.

<עלי אבו רביע: נעשה בחירות בחודש נובמבר, כן?

<עלי אבו רביע: אחרי שנה אתה תקבע בעצמך דיון כאן ותראה כמה תושבים ייכנסו לפה, אתה תמצא שאולי 90% מהאנשים נרשמו, למה?

<עלי אבו רביע: כי הנציג שלנו ידאג לתושבים.

<עלי אבו רביע: אתה תושב המקום, אני מקבל תקציב פר תושב.

<עלי אבו רביע: אבל המועצה כאן אצלך, לא אכפת לה משום דבר מלבד הכיסא והרכב.

<עלי אבו רביע: אנחנו הלכנו לישיבה במועצה בקומה עשר, בחייך, ראש המועצה צריך להיות בין העם, בין האנשים.

<עלי אבו רביע: העם רוצה בחירות, התושבים רוצים בחירות, אבל אי אפשר לעשות בחירות עכשיו בנווה מדבר שזו זכותו הלגיטימית, ולהגיד לנו, 5,000 תושבים, אין לכם זכות כי הממשלה, משרד הפנים ועוד הרבה גורמים, לא רוצים אתכם במרכז.

<עלי אבו רביע: אדוני, בחייכם, תנו קצת כבוד לנו, תנו כבוד לבדואים.

<עלי אבו רביע: לפני שלש עשרה שנה בית המשפט רשם החלטה שלו בשנת 2010, אמר ב-2012 יתקיימו בחירות, אלא אם יש דבר חריג.

<עלי אבו רביע: איפה הדבר החריג הזה?

<עלי אבו רביע: איפה הדבר החריג הזה, אדוני?

<עלי אבו רביע: בית המשפט קבע.

<עלי אבו רביע: העם בישראל הוא עם נאור וחכם מאד.

<עלי אבו רביע: כאשר בית המשפט הולך נגדו והממשל הולך נגדו, הוא יוצא לרחובות אבל בצורה חוקית.

<עלי אבו רביע: מה אנחנו עושים?

<עלי אבו רביע: אנחנו ישבנו עם 90% מהישובים ודנו בשאלה מה נעשה אם הבחירות יידחו?

<עלי אבו רביע: אם ידחו את הבחירות, אנחנו נתכנס ונעשה בחירות מקומיות וזה לא טוב, גם לַפָּנים הנאורות של הממשלה.

<עלי אבו רביע: אתה, כיושב ראש ועדה, אני חושב שאתה צריך לראות מה שמתרחש בלב האנשים, מספיק.

<עלי אבו רביע: מ-2003, למה אתה לא רוצה להזמין את ראשי המועצות שהיו והתפטרו?

<עלי אבו רביע: ולמה התפטרו, למה לא רשמו את התושבים?

<עלי אבו רביע: למה לא דאגו לרישום של התושבים?

<עלי אבו רביע: אתה מאשים אותנו?

<עלי אבו רביע: אני בכוחות עצמי רשמתי - - -

דוד אמסלם: אתה שמעת אותי מאשים מישהו?

<עלי אבו רביע: 3,000 איש - - -

דוד אמסלם: רק שניה, תעצור, אתה שמעת אותי מאשים מישהו?

דוד אמסלם: שמעת מה אני חושב?

<עלי אבו רביע: לא, לא, אני מהדברים - - -

דוד אמסלם: אני שואל שאלות.

<עלי אבו רביע: כן, מהדברים שלכם, סליחה, מהדברים שלכם, גם מהדברים של - - -

דוד אמסלם: מישהו בא והאשים אותך?

<עלי אבו רביע: לא אני.

<עלי אבו רביע: הבדואים אחראים על הרישום, זה - - -

דוד אמסלם: מישהו אמר שהבדואים אחראים על הרישום?

דוד אמסלם: אתה שמעת דבר כזה?

<עלי אבו רביע: שמעתי את זה בצורה עקיפה.

דוד אמסלם: לא, אני שאלתי - - -

<עלי אבו רביע: בצורה עקיפה, אמרו - - -

דוד אמסלם: לא.

<עלי אבו רביע: אתה יודע מה אמרו על זה.

דוד אמסלם: שאלתי שאלה.

דוד אמסלם: למה אנשים שהם אזרחי מדינת ישראל לא נרשמו?

<עלי אבו רביע: אני אגיד לך.

<עלי אבו רביע: למשל, יש אנשים רשומים ובתעודת הזהות שלהם, המקום הגיאוגרפי, למשל כסייפה, למשל, אחד העותרים, בן דוד שלי, עשה בגלל הבחירות, הוא רשום בפנקס הבוחרים לפי שבט, המקום הגיאוגרפי שלו הוא שבט, אז מה לעשות, המשרד צריך, המועצה צריכה לבוא לאנשים, להסביר לאנשים, אתה יודע, המועצה הישנה, הם נתנו זכות לרשות המועצה, הייתי עובר בית בית בית.

<עלי אבו רביע: מסביר להם מה הישוב, מה הכתובת - - -

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: בוא, אתה רוצה להוסיף איזה משפט או שניים?

<חוסיין אל רופעה: כן.

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: רק תוסיף את שמך.

<חוסיין אל רופעה: חוסיין רופיעה.

דוד אמסלם: חוסיין הוא השם הפרטי?

<חוסיין אל רופעה: כן.

דוד אמסלם: חוסיין, בבקשה, מאיזה ישוב?

<קריאה: הוא היה יושב ראש המועצה של הכפרים הלא מוכרים.

דוד אמסלם: אני שואל שאלות רציניות, בשביל הפרוטוקול.

<חוסיין אל רופעה: אני רוצה להגיד הדברים שלי, תשאל מה שאתה רוצה לשאול.

<חוסיין אל רופעה: אני רוצה להתחיל בזה - - -

דוד אמסלם: דקה, מאיפה אתה?

<חוסיין אל רופעה: אני מישוב ביר-אל-חמאם, ישוב לא מוכר של המועצה - - -

דוד אמסלם: מה כל כך מסובך לענות על זה?

דוד אמסלם: זה לפרוטוקול, שיידע מי אתה.

<חוסיין אל רופעה: אחד הישובים המוכרים.

<חוסיין אל רופעה: זו הכתובת שלי, מה לעשות.

דוד אמסלם: בבקשה, אל תתנצל, הכול בסדר.

<חוסיין אל רופעה: לא, אני לא מתנצל.

דוד אמסלם: בבקשה.

<חוסיין אל רופעה: אני רוצה להתחיל בזה שהייתה דוגמה, מאז שהכרנו דבר שקוראים לו מועצה, הייתה מועצת משוש והייתה מועצת שוקת, שהייתה מאגדת כמה ישובים, כמו המועצות האלו שאנחנו מדברים עליהן ואז התחילו הבחירות.

<חוסיין אל רופעה: התחילו עם פחות מ-10% תושבים ונערכו הבחירות אז, בזמנו.

<חוסיין אל רופעה: והיום, כל הישובים האלה, חורא, כסייפה, ערוער, שגב שלום, הישובים האלה היו, כמו שאמר עלי, יותר מ-90% לא רשומים.

<חוסיין אל רופעה: למה אנשים לא נרשמו זו שאלה ששאלו אותה הרבה אנשים פה.

<חוסיין אל רופעה: אנשים מחרימים את המועצות האלו מאז שקמו ואם תתנו עוד עשרים שנה למועצות ממונות, אף אחד לא ירשום את עצמו.

<חוסיין אל רופעה: יתרה מזה, השר שראה שהמועצות לא עושות את העובדה, הכריז ופנה לרשות להסדרת התיישבות הבדואים לפני חודשיים, לרשום את התושבים בתוך בתי הספר בתוך הישובים.

<חוסיין אל רופעה: הביאו פקידים לשם וקראו לאנשים, ממש על ידם, קראו לאנשים לבוא להירשם ואנשים לא נרשמו.

<חוסיין אל רופעה: למה לא נרשמו?

<חוסיין אל רופעה: כי הם מחרימים את המועצות האלו, כי אנשים לא מקבלים שירותים, כי האנשים הולכים לבאר שבע, הרי המועצות קיימות בבאר שבע, לא בישובים וכשהם נכנסים לשם הפקידים מענים אותם, עושים להם עוול, שהבן אדם מגיע ורוצה שירותים, זו האמת וזו התמונה האמתית.

<חוסיין אל רופעה: כל המהומה הזאת, כל האנשים האלה שרוצים שלא יהיו בחירות, אלה אנשים שיש להם אינטרסים.

<חוסיין אל רופעה: גם אלה שעשו בג"צים, אלה אנשים - - -

<קריאה: יכול להיות שהמועצות בכלל - - -

<חוסיין אל רופעה: אלה אנשים, סליחה אדוני, אל תפריע לי, אל תדבר אתי.

דוד אמסלם: רק שניה, חוסיין.

דוד אמסלם: אני מבקש לא להפריע, זה שהוא הפריע לכולם זה משהו אחר, בגלל זה הוצאתי אותו.

דוד אמסלם: עכשיו, בבקשה.

<חוסיין אל רופעה: האנשים האלה שהלכו לבג"צים, יש להם אינטרס.

<חוסיין אל רופעה: אלה יש להם חברות, הסעות, הם נדחפו על ידי ראשי המועצות ועל ידי הפקידים של המועצות, שיעשו את הבג"צים.

<חוסיין אל רופעה: שר הפנים, עם כל הכבוד לו, ביקש מהוועדה הזאת כי יש עכשיו מצב חריג והוא רוצה דיון בוועדה.

<חוסיין אל רופעה: על סמך זה הועדה התכנסה היום והאנשים האלה, שהגישו תביעה לבאר שבע בבית המשפט ובית המשפט החליט שהם יירשמו, בג"ץ, בית המשפט העליון דחה את ההחלטה הזאת, הם הסירו את הבקשה שלהם והעניין הזה, שבגללו התקיימה הוועדה, היום הוא לא קיים.

<חוסיין אל רופעה: אנשים ויתרו על הזכות שלהם להצבעה ולרישום.

<חוסיין אל רופעה: לכן אני רואה שהוועדה צריכה להמליץ לקיים את הבחירות במועדן ובזמן.

דוד אמסלם: תודה רבה.

<עלי אבו רביע: משפט אחרון.

דוד אמסלם: לא, אתה כבר דיברת.

<עלי אבו רביע: סליחה, זה חשוב מאד.

דוד אמסלם: כל מה שאמרת זה חשוב וכל מה שאמרו פה זה חשוב.

דוד אמסלם: יותר לא חוזרים.

דוד אמסלם: אנחנו צריכים להתקדם.

דוד אמסלם: אני לא הולך אחורה.

דוד אמסלם: רק שניה, גלעד אבני, עורך דין אבני, בבקשה.

<גלעד אבני: אני מדבר בשם העותרים לבג"ץ.

<גלעד אבני: הם לא עתרו נגד קיום בחירות, הם רק עתרו על שעיתוי הבחירות כרגע איננו נכון מכמה סיבות.

<גלעד אבני: אחת הסיבות המרכזיות היא שפנקס הבוחרים אינו משקף.

<גלעד אבני: למה הוא לא משקף?

<גלעד אבני: אדוני היושב ראש שאל עשרות אנשים כאן מדוע אנשים לא נרשמים ואף אחד לא ענה.

<גלעד אבני: חלקם יודעים את הסיבות, חלקם לא יודעים ואני אומר למה הם לא נרשמים.

<גלעד אבני: הבעיה היא בעיית הקרקעות.

<גלעד אבני: הבדואים שבפזורה לא רוצים להירשם לתוך הישובים מחשש שמא יאבדו טענה לתביעת בעלות על קרקעות.

<גלעד אבני: אל תפריעו לי בבקשה, זאת הבעיה וגם אם תהיה - - -

דוד אמסלם: אני מתחיל באמת להתעצבן מאד, אתה עכשיו מבזה אותי.

דוד אמסלם: הוצאתי אותך אחרי שהפרעת פה שעה לדיון.

דוד אמסלם: החזרתי אותך בגלל הכבוד שלך והכבוד של החבר'ה פה.

<עלי אבו רביע: תודה אדוני.

דוד אמסלם: אז אתה ממשיך להפריע?

דוד אמסלם: דרך אגב, כשאתה דיברת הוא לא הוציא הגה מהפה.

דוד אמסלם: אף אחד לא הוציא הגה.

<גלעד אבני: בעיית הקרקעות, עד שהיא לא תיפתר וכנראה שהיא לא תיפתר כל עוד אין מדיניות אחידה, לא ישונה פנקס הבוחרים והבדואים מודעים, בניגוד למה שנאמר כאן, הם מודעים היטב להודעות - - -

דוד אמסלם: דקה, תן לי להקשיב.

<גלעד אבני: הבדואים מודעים היטב להודעות של פקיד הבחירות.

<גלעד אבני: כולם מסתובבים עם אייפונים, לכולם יש מיילים, הם אנשים מאד מתקדמים, הם לא כאלה שחיים בנתק, הם מעורים בחברה הישראלית ולא מוכנים לוותר על בעיה פוליטית, שהם הופכים אותה לפוליטית, שהיא בעיית הקרקעות.

<גלעד אבני: זה אחד.

<גלעד אבני: שתיים.

<גלעד אבני: המועצות הממונות ואני אומר את זה כראש מועצה ממונה לפני עשרים וחמש שנה, לצערי הרב ובלי לצאת בהאשמה כזאת או אחרת, לא עשו סקר ארנונה.

<גלעד אבני: גביית הארנונה בשתי המועצות היא אפס.

<גלעד אבני: אף אחד לא משלם ארנונה ואם יהיה ראש מועצה נבחר הוא לא יעשה סקר ארנונה.

<גלעד אבני: בלי סקר ארנונה אנחנו, משלמי המסים, נממן את כל תקציב המענק של משרד הפנים והערת אגב, תקציב ההסעות של משרד החינוך טעון בדיקה.

<גלעד אבני: התקציב מוגזם.

<גלעד אבני: כל נושא ההסעות טעון בדיקה.

<גלעד אבני: ראשי מועצות נבחרים לא יוכלו לעשות סקר - - -

דוד אמסלם: רק שניה, עורך דין אבני, עזוב תקציבים.

דוד אמסלם: הבנתי את הרעיון, הבנתי את הברדק, הבנתי את השירותים, הבנתי את כל הבלגן, סמוך עלי, הבנתי את זה כבר מראש המועצה הראשון שדיבר.

דוד אמסלם: אני דווקא רוצה להתייחס לסוגיית הקרקעות, מה שהעלית עכשיו, שזו פעם ראשונה שאני שומע.

דוד אמסלם: אתה אומר שבעצם עד שלא תוסדר ועדת הקרקעות, החבר'ה לא יירשמו.

דוד אמסלם: אם כך לדעתך, מתי יהיו הבחירות?

<קריאה: לא, זה לא שייך.

דוד אמסלם: חבר'ה, אני שואל אותו.

<גלעד אבני: באינטרס הציבורי הבחירות הן לא חזות הכול.

<גלעד אבני: נכון שיש לממש זכות בחירה אבל הבעיות הן כאלו קשות שהבחירות האלו עלולות לגרום לסכסוכי דמים, לרצח, להדליה, וזה - - -

<קריאה: תראה מה זה - - -

דוד אמסלם: חבר'ה.

<קריאה: זה מסוכן מה שהוא אומר.

<גלעד אבני: היום יש שני שבטים בתוך הישוב חורא, כשששבט אחד לא יכול להיכנס לתוך בנין המועצה, בגלל סכסוך דמים בתוך הישוב.

<גלעד אבני: בנוסף, אחד הדוברים פה דיבר והמשפחה שלו מונעת אכלוס בשכונה בכסייפא, כשיש מגרשים מפותחים למעלה משלושים שנה, מול שכונה 42.

<גלעד אבני: הם מונעים אכלוס בגלל שהם אומרים: אם תעלו על הקרקע אנחנו נפגע בכם.

<גלעד אבני: הנאמנות השבטית הבדואית קודמת לנאמנות לחוקי המדינה והם אומרים למדינה: אנחנו לא עולים על קרקע שלא מוסדרת בתוך הישובים.

<גלעד אבני: ראש מועצה נבחר לא יכול להסדיר קרקע בתוך הישובים.

טלב אבו עראר: עורך הדין, אתה אומר - - -

<גלעד אבני: אני אומר עובדות, אני לא מתווכח פוליטית.

<גלעד אבני: אני אומר עובדות וחבר הכנסת טאלב, אני מכיר אותך מאז שהיית ילד ואתה אחד היוצרים של וועדת הקרקעות.

<גלעד אבני: אני מדבר על עובדות, לא מתווכח פוליטית.

דוד אמסלם: הבנתי, הבנתי, גלעד, הבנתי.

אוסאמה סעדי: אתה משמיץ חבר כנסת פה, תתנצל עכשיו.

דוד אמסלם: שניה, דקה.

דוד אמסלם: לא שמעתי - - -

טלב אבו עראר: תתנצל עכשיו.

טלב אבו עראר: אתה משמיץ חבר כנסת.

דוד אמסלם: טאלב.

טלב אבו עראר: מי הירשה לך להגיד את זה?

טלב אבו עראר: אתה כאילו מנהל את הבדואים - - -

דוד אמסלם: גלעד, גלעד, רק שניה, שניה, טאלב.

טלב אבו עראר: אתה אצלנו שכיר, לא יותר.

טלב אבו עראר: אתה שומע מה אתה אומר?

טלב אבו עראר: אם יש לך אינטרס עם אחת המועצות, תגיד לי.

דוד אמסלם: טאלב, טאלב.

טלב אבו עראר: בושה, כן, בדואי, מה זה משנה?

דוד אמסלם: טאלב.

טלב אבו עראר: שיתבייש לו.

דוד אמסלם: תן לי.

דוד אמסלם: גלעד, אני מבקש שתחזור מן הדברים האחרונים שלך לגבי טאלב.

<גלעד אבני: אני חוזר לגבי טאלב, נמשיך את החברות בינינו, טאלב.

<גלעד אבני: בעיה נוספת שקיימת - - -

אוסאמה סעדי: אני שואל אותך, לפני שתמשיך.

<גלעד אבני: כן.

אוסאמה סעדי: אתה פתחת ואמרת שבעצם אתה מייצג עותרים, והעתירה היא לא לבטל את הבחירות אלא רק לדחות עקב בעיות בפנקס הבוחרים.

אוסאמה סעדי: עכשיו אנחנו מבינים ממך שגם האנשים שלך, בגלל בעיית הקרקעות האלו, גם אם יפתחו את זה וגם אם ידחו את זה לא יירשמו.

אוסאמה סעדי: איך אתה עותר לביטול הבחירות?

<גלעד אבני: לא, אתה שמת דברים בפי שלא נאמרו ואני אבהיר.

אוסאמה סעדי: מה אתה מבקש מאיתנו?

<גלעד אבני: אני מכבד אותך, העתירה לבג"ץ היא לא לקיים בחירות כעת.

<קריאה: אלא מתיי?

<גלעד אבני: אז אני אומר מתי.

<קריאה: עד לסיום ההליך של הקרקעות?

<גלעד אבני: תן לי לסיים ואז אני אומר המלצה שלי למתי, בשם העותרים.

<גלעד אבני: דרך אגב, גם יושב ראש הוועדה שאל שאלה מאד טובה ומשרד הפנים כנראה לא נתן תשובה.

<גלעד אבני: בית המשפט העליון החליט, בשנת 2005, בית המשפט העליון החליט בשנת 2005, בעע"מ 3911/05 שנבחר צבור אינו יכול לכהן כחבר מועצה וקל וחומר כראש מועצה, אם הוא גר בבית לא חוקי.

<גלעד אבני: אני שולח את כולם ללמוד את עע"מ 3911/05 - - -

דוד אמסלם: לא, רק שניה, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: כולם בנייה בלתי חוקית.

אוסאמה סעדי: די, תפסיק עם זה.

דוד אמסלם: אוסמה.

אוסאמה סעדי: אתה עורך דין, מייצג פה, דבר לעניין.

דוד אמסלם: אוסאמה, אני החזרתי אותך בגלל שאני אוהב אותך.

אוסאמה סעדי: אבל - - -

דוד אמסלם: לא אבל.

דוד אמסלם: אני שאלתי את כל השאלות, אל תדאג.

דוד אמסלם: אם יש איזו שאלה אחרת אני מכבד אותך ואין בעיה.

דוד אמסלם: אני שמעתי, אני שומע את מה שאומר גלעד וכרגע אני רוצה להתקדם בדיון וזה מפריע לי.

דוד אמסלם: גלעד אבני, בבקשה, זה לא קשור לעניין.

דוד אמסלם: אני מבקש דבר אחד, תן לי את ה punch line לדעתך למה לא צריך.

<גלעד אבני: ה punch line, מרבית הבנייה למעט כפר טראבין, מרבית הבנייה ביישובי המועצות שרוצות לעשות את הבחירות, היא בנייה בלתי חוקית, בין בתוך הקו הכחול ובין מחוץ לקו הכחול.

<גלעד אבני: לכן יהיה קשה.

<גלעד אבני: אני אומר, הליך הבחירות ייפגם, כי לא יוכל להיות מועמד מי שגר בבית לא חוקי.

<גלעד אבני: זה אחד, שתיים - - -

אוסאמה סעדי: טענת את זה בעתירה?

<גלעד אבני: כן, כן, כן.

<גלעד אבני: סקר ארנונה - - -

דוד אמסלם: לא חשוב, נו, עזוב.

אוסאמה סעדי: אבל למה - - -

דוד אמסלם: לא חשוב, אני - - -

אוסאמה סעדי: אדוני היושב ראש, הוא מכתים צבור שלם.

אוסאמה סעדי: עם כל הכבוד, אנחנו לא נוכל לסבול טיעונים כאלה, פעם נגד חבר כנסת, פעם נגד בנייה בלתי חוקית - - -

דוד אמסלם: אוסאמה, אתה חוזר על הדברים ואני אמרתי לך את זה פעם.

<גלעד אבני: רק אם אפשר להגיד הערה אישית, אני באופן אישי עשיתי למען המגזר הבדואי הרבה יותר מכל היושבים פה סביב השולחן ולא נפרט.

<גלעד אבני: אתה לא מכיר, עובדתית, עשיתי - - -

דוד אמסלם: זה לא משנה, חבר'ה - - -

<גלעד אבני: הבחירות בשוקת ובערוער - - -

<קריאה: אנחנו מכירים אותך טוב.

<גלעד אבני: הדבר הנוסף למה אי אפשר, ה-punch line - - -

<עאמר אבו עסה: אדוני, לא יכול להיות שיטען טענות שווא, לא יכול להיות - - -

דוד אמסלם: רק שניה, אני פה לומד משהו.

<עאמר אבו עסה: בסדר, אבל צריך - - -

דוד אמסלם: רק שניה, עאמר.

<עאמר אבו עסה: של ראש רשות - - -

דוד אמסלם: עאמר.

דוד אמסלם: מעכשיו אני מוציא את כל מי שמפריע, גם אם אני אשאר פה לבד.

<קריאה: אדוני היושב ראש.

דוד אמסלם: לא, לא, אתה קיבלת את זכות הדיבור, אני דאגתי לזה שאף אחד לא יפריע לך, גם אם הם לא הסכימו אתך.

דוד אמסלם: יש פה אנשים שמדברים כדי שאחרים אולי ישמעו, אני לא יודע למה, אבל הם מפריעים.

דוד אמסלם: כל אחד אצלי מקבל את זכות הדיבור ומדבר מה שהוא רוצה.

דוד אמסלם: כבר אמרתי את זה.

דוד אמסלם: גם אם כל מה שהוא אומר לא נכון, לא מפריעים לו.

דוד אמסלם: בגלל שאני כאן כרגע, אמרתי, לא כל מה שכל אחד אומר פה זה נכון, זה בסדר.

דוד אמסלם: אני מבקש, גלעד, שני משפטים, אני רוצה לעבור לדובר הבא.

<קריאה: הוא הנציג של העותרים.

טלב אבו עראר: מה התפקיד שלו אצל - - -

דוד אמסלם: לא חשוב.

טלב אבו עראר: חשוב מאד.

דוד אמסלם: אחרי זה תשאל אותו.

אוסאמה סעדי: הוא קשור למנהלת, תבין.

<גלעד אבני: אני לא קשור לשום - - -

טלב אבו עראר: אישור הקרקעות, זה יהיה - - -

דוד אמסלם: טאלב.

טלב אבו עראר: לא, שייכנס הכול בפנים.

טלב אבו עראר: חשוב לי מאד, אסור לשמוע את זה?

דוד אמסלם: טאלב, זה לא חשוב.

טלב אבו עראר: זה סוד בטחוני אולי?

דוד אמסלם: טאלב - - -

טלב אבו עראר: אז תגיד.

דוד אמסלם: טאלב, אתה מפריע לי לכל אורך הדרך ואני אסביר לך גם מדוע.

דוד אמסלם: אני לא שאלתי אף אחד מה הוא עשה לפני כן, זה גם לא חשוב לי - - -

טלב אבו עראר: זה חשוב מאד.

דוד אמסלם: לא, אני מתמקד במה שהוא מדבר.

טלב אבו עראר: הוא נגע בנקודה שהוא היה מייצג.

דוד אמסלם: אז מה זה חשוב?

טלב אבו עראר: זה של הקרקעות.

דוד אמסלם: אז הוא ייצג את הקרקעות.

דוד אמסלם: בסדר.

<גלעד אבני: שתי נקודות לסיום.

<גלעד אבני: אחת, בעקבות הבג"ץ הקודם שגם אני הגשתי, ששר הפנים החליט לפצל את המועצה האזורית אבו בסמה לאל קסום ולנווה מדבר, אחת ההמלצות הייתה שוועדת פרופ' רזין תסיים את עבודתה ותגיש המלצות לשר הפנים על המבנה והמתווה המוניציפלי לישובים הבדואים.

<גלעד אבני: האם לעשות מועצה אחת, האם לעשות מועצות נפרדות ומתי לקיים את הבחירות.

<גלעד אבני: ועדת רזין לא סיימה את עבודתה.

<גלעד אבני: ראוי, לפני ששר הפנים מחליט על בחירות, לתת כתב מינוי לוועדת רזין לסיים את עבודתה, כדי שיונחו בפניו המלצות מקצועיות.

דוד אמסלם: תודה.

<גלעד אבני: נקודה נוספת.

דוד אמסלם: קצר.

<גלעד אבני: קצר.

טלב אבו עראר: רזין?

טלב אבו עראר: מה זה רזין?

דוד אמסלם: לא חשוב, אני גם לא שאלתי.

<גלעד אבני: מאז עד היום לא קמו ועדים מקומיים בישובים של המועצות הממונות.

<גלעד אבני: ללא ועדים מקומיים מועצה אזורית לא יכולה לתפקד.

<גלעד אבני: ראשית, היה צריך להצמיח ועדים מקומיים, מנהיגות מקומית ורק אחר כך להגיע לבחירות.

<גלעד אבני: לסיכום, הבעיה היא שוועדת רזין לא סיימה את עבודתה.

<גלעד אבני: הבנייה הבלתי חוקית בתוך הישובים ומחוץ לישובים, ועדות מקומיות לתכנון לבנייה לא יוכלו להפיק היתרי בניה או להוציא צווי הריסה, לא יוכלו לעשות את זה.

<גלעד אבני: צריך לתת לשר הפנים לדחות את הבחירות, לעשות את מכלול השיקולים, לא במהירות, את מכלול השיקולים כשתונח בפניו מלוא התשתית ורק אחר כך להחליט על מועד הבחירות, שהוא צריך להיות שווה ליום הבחירות של המועצות האזוריות היהודיות.

<גלעד אבני: אין לעשות יום בחירות אחר למועצות הבדואיות.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: רחמים, אחרי זה שגב ואחרי זה אני אשאל מי רוצה לומר עוד כמה דברים ואחרי זה אני אפנה למשטרה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<רחמים יונה: רחמים יונה, ראש מועצה אזורית נווה מדבר.

<רחמים יונה: אני גם ראש מועצה אזורית אבו בסמה ויו"ר ועדת תכנון ובניה.

<רחמים יונה: אני רוצה לגבי כמה דברים שעלו פה, קצת להבהיר את הדברים.

<רחמים יונה: אחד, לגבי הנושא של היתרי בניה שאנחנו מדברים עליהם.

<רחמים יונה: בגלל הנושא של שיווק הקרקעות והסדרה מול הרשות, הגישו הרבה מאד, כ- 500-600 בקשות להיתרי בניה, נמצאות אצלנו במגירה, כל עוד אין הסדר בין בעל הבית לבעל הקרקע אנחנו לא יכולים לתת היתרי בניה.

<רחמים יונה: זאת הבעיה בנושא הזה של ההסדרה.

<רחמים יונה: זה לא מצב - - - נכון להיום, חוץ מטראבין יש 140 יחידות דיור שלמעשה מאושרות.

<רחמים יונה: מעבר לזה, בכל שתי המועצות אנחנו יכולים לדבר על בערך עשרים היתרי בניה, לא מעבר לזה.

<רחמים יונה: כל שאר הבניה בלתי חוקית לחלוטין.

<רחמים יונה: הנושא של רישום תושבים.

<רחמים יונה: רישום התושבים מאז אבו בסמה, פתוח לכל טיעון.

<רחמים יונה: המועצה פתוחה בשתי המועצות.

<רחמים יונה: יש לנו פקיד רישום בתוך הישוב, בתוך המועצה, הוא מקבל את האנשים, הוא רושם, מביא את צילום תעודת הזהות, הבן אדם בא, חותם ואנחנו משנים כתובת במשרד הפנים.

<רחמים יונה: הדבר לא נעשה לתושבים לא בגלל שהמועצה לא רצתה.

<רחמים יונה: מה שקרה בתקופה האחרונה הוא שחשבו שבגלל שהמועצות לא משתפות פעולה, שר הפנים ישב עם הצוות של מרשם האוכלוסין, ישבנו ברשות ולקחו את הפיקוד כביכול על הנושא של הרישום.

<רחמים יונה: פתחנו את בתי הספר ועשו רישום.

<רחמים יונה: לא יודע, לפי המספר שאתם אומרים המספר כמעט אפסי.

<רחמים יונה: השערים כן נפתחו.

<רחמים יונה: יש בעיה אחת מרכזית שצריך לתת עליה את הדעת.

<רחמים יונה: יש בג"ץ משנת 2012 בנושא רישום.

<רחמים יונה: הבג"ץ קבע חד משמעית: לא יירשם תושב בקו הכחול אלא אם הוא גר בתחום הקו הכחול בלבד.

<רחמים יונה: פה יש בעיה קשה מאד של איתור המיקום של הבן אדם.

<רחמים יונה: הרבה מאד מקרים שאנשים לא יכולים לשנות את הכתובת.

<רחמים יונה: אנחנו גם לא יכולים לבדוק כל אחד ואחד.

<רחמים יונה: בבחירות של 2012, אני למעשה, באבו בסמה, לקחתי מודד מוסמך וכל אחד שבא ורצה לשלם עם טופס, שלחתי אותו לראות איפה הוא גר, עד כדי כך.

<רחמים יונה: יש פה בעייתיות מאד קשה בנושא של הרישום.

<רחמים יונה: גם רשות האוכלוסין דחו את זה, הרשות להסדרה למעשה ליוותה אותם.

<רחמים יונה: זה מה שעושות המועצות נכון להיום בנושא של הרישום ואתם רואים פה, אני מחזיק פה ניירות של משרד הפנים.

<רחמים יונה: המועצות, למעשה, המועצה אזורית שלי למעשה מטפלת ב-34,000 תושבים במכלול כולל הפזורה ובתוך הישובים שלנו אנחנו מדברים על 22,000.

<רחמים יונה: המועצה האזורית אל קסום מדברת על בסביבות 33,000 מתוכם בתוך הקו הכחול כ-22,000.

<רחמים יונה: לגבי שבטיות, במאי 2015 יש רשימה של שבטים רשומים על שם שבט.

<רחמים יונה: אי אפשר פה להבהיל ולהביא מספרים אחרים.

<רחמים יונה: נכון למאי 2015 בסך הכול כ-20 שבטים, 76,938 תושבים.

<רחמים יונה: זאת אומרת, אם אנחנו לוקחים את מכלול הרישום של המועצות כ- 9,000 76 אנחנו מדברים על אוכלוסייה של כמעט 90,000 תושבים.

<רחמים יונה: הבעיה שלנו, שהיא הבעיה המרכזית, אנחנו נותנים בהתאם להחלטת הממשלה על ההקמה של אבו בסמה בשנת 2004, אנחנו נותנים שירותי חינוך ורווחה בהתאם להחלטת ממשלה.

<רחמים יונה: לפני שאבו בסמה קמה הייתה הרשות לחינוך.

<רחמים יונה: כולם מכירים, הייתה עמותה ששייכת למשרד החינוך, היא נתנה את שירותי החינוך בכל המגזר הבדואי שהוא לא בתחום יישובי הקבע.

<רחמים יונה: אנחנו נכנסנו לנעליים האלה ובתקופה הזאת נתנו שירותי חינוך, בהתאם להסכם שחתמנו עם משרד החינוך.

<רחמים יונה: כל התלמידים בפזורה ובישובים שלנו מוסעים על ידי מערכת החינוך, מקבלים 100% מימון כולל בנושא של הרווחה.

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: אני שואל אותך שאלה כראש מועצה, חשובה לי עמדתך האישית, התחושה שלך.

דוד אמסלם: מה שמעניין אותי כאן, את הפרטים אני מבין, אנחנו מבינים, את הרישום - - -

<רחמים יונה: לא, לא, בשביל לדייק - - -

דוד אמסלם: עוד אלף פה, עוד אלף שם, זה פחות חשוב.

דוד אמסלם: אנחנו מבינים בסך הכול את הנתונים.

דוד אמסלם: אני שואל אותך ופה הערך המוסף שלך בקטע האישי, האם לדעתך המצב הוא שיש בעיה בין השבטים?

דוד אמסלם: תתמקד בזה, זה יותר חשוב לי, בגלל שהיא לא שאלה עובדתית אלא שאלה של תחושות שלך וחשוב לי לשמוע.

דוד אמסלם: כמה שנים אתה שם?

<רחמים יונה: אני הייתי מנכ"ל וגזבר המועצה עד 2011.

<רחמים יונה: עד 2012 מוניתי כראש מועצה - - -

דוד אמסלם: אתה מכיר את כל השבטים שם?

<רחמים יונה: אני בסביבות אחת עשרה שנה - - -

דוד אמסלם: אתה מכיר את החבר'ה?

<רחמים יונה: מכיר את הנושא הזה וזה אחד הדברים, בגלל זה יש החלטת ממשלה מחודש, נדמה לי חודש תשיעי, או שביעי או תשיעי 2011, להקים ועדה שתבדוק את גבולות השיפוט של כל מרחב התכנון של כל יישובי הבדואים בנגב, כולל רהט, כולם במקשה אחת.

<רחמים יונה: הועדה הזו נקראת ועדת רזין.

<רחמים יונה: ועדת רזין ישבה הרבה מאד שעות.

<רחמים יונה: יש פרוטוקולים שלה ואחת ההמלצות היחידות שהיא קיבלה ומשרד הפנים קיבל, היא ביטול מועצה אזורית אבו בסמה והקמת שתי מועצות.

<רחמים יונה: זה שלב א' בהחלטות שלה.

<רחמים יונה: הוועדה הזאת לא סיימה את העבודה שלה.

<רחמים יונה: היא נתנה דוח מסכם אבל יש שם המלצה שבמצב של היום זה לא יכול להיות מחובר בתוך השבטים.

<רחמים יונה: יש פה הרבה מאד ניגודים בין הישובים.

דוד אמסלם: רחמים, תעזוב את ועדת רזין, שים אותה בצד.

דוד אמסלם: אני שואל שאלה אותך, כראש מועצה הרבה שנים, כבן אדם שנמצא באזור הרבה מאד שנים, אני מניח שאתה חי את השטח.

דוד אמסלם: מה התחושה שלך לגבי הנושא של המתחים בין השבטים במידה ויהיה מישהו משבט כזה ולא משבט כזה?

<רחמים יונה: אני לא חושב שאני מוסמך להגיד לך את הדברים.

דוד אמסלם: גם תשובה.

<רחמים יונה: אני לא רוצה להתייחס לעניין הזה.

<רחמים יונה: יש בעיות.

<רחמים יונה: המשטרה יודעת את הדברים.

דוד אמסלם: בסדר, עוד מעט נגיע למשטרה.

<רחמים יונה: מבחינת הרישום, יש חוסר אמון, נכון לרגע זה, שהבחירות לא יתקיימו במועצת ואנשים לא יעשו.

<רחמים יונה: בישובים שיש מועמד יש רישום יפה.

<רחמים יונה: יש ישובים עם הרבה מאד תושבים ואנחנו צריכים לזכור שמועצה אזורית היא לא בחירה של רשות מקומית.

<רחמים יונה: בוחרים ראש רשות, נציג לישוב וועד מקומי.

<רחמים יונה: זאת אומרת, אתה לוקח ישוב כמו אצלי, באבו-תלול, בערך כ-6,000 תושבים לפחות יש בתחום הקו הכחול.

<רחמים יונה: יש 124 רשומים בעלי זכות בחירה.

<רחמים יונה: 124 אמורים לבחור את הוועד המקומי - - -

דוד אמסלם: רק שניה, 124 איש?

<רחמים יונה: 124 אנשים.

דוד אמסלם: מתוך 6,000.

<רחמים יונה: מתוך 6,000 תושבים.

<רחמים יונה: נניח 50% אז 3,000 אבל - - -

דוד אמסלם: אז הם אמורים לבחור, רק שניה, הבחירות הן גם לראש המועצה, גם לנציג של הישוב וגם לוועד?

<רחמים יונה: גם לוועד המקומי.

<רחמים יונה: הם צריכים לבחור את הועד המקומי שהוא יכול להיות רק ממשפחה והוא צריך לייצג את כל הישוב.

<רחמים יונה: גם את הנציג.

דוד אמסלם: רחמים, למה נרשמו 124 איש לדעתך?

<רחמים יונה: אני אומר לך, יש פה הסדרה רגילה, בחלק מהדברים יש בעיה עם ההסדרה, יש מכלול בעיות לעניין הזה אבל אף אחד לא יכול להאשים את המועצות שלא פתחו את השערים.

<רחמים יונה: המשרדים היו פתוחים כל הזמן.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: שגיא, בבקשה.

דוד אמסלם: שם, תפקיד.

<שגב שגיא גיאת: שגיא שגב, עבדתי הרבה מאד שנים במשרד הבטחון בנגב.

<קריאה: מה התפקיד עכשיו?

<שגב שגיא גיאת: כרגע, אני מייצגת את מועצת אל קסום - - -

דוד אמסלם: רק שניה, דקה.

דוד אמסלם: מה התפקיד, שגב?

<שגב שגיא גיאת: מומחה בתחום הזה של המגזר הבדואי בדרום.

טלב אבו עראר: זו חוות דעת?

טלב אבו עראר: נו באמת.

<קריאה: מה התפקיד?

דוד אמסלם: אתה ממשיך באופן קונסיסטנטי - - -

אוסאמה סעדי: אבל מביאים לנו פה מומחים - - -

<שגב שגיא גיאת: אני, אני אענה.

אוסאמה סעדי: עבד במשרד הביטחון - - -

<שגב שגיא גיאת: תקשיב.

אוסאמה סעדי: יכול להיות שהוא עבד בשב"כ.

דוד אמסלם: אוסאמה, אתה רוצה - - -

אוסאמה סעדי: יכול להיות, אנחנו ועדת פנים.

אוסאמה סעדי: מי הביא אותו בכלל?

דוד אמסלם: אוסאמה.

אוסאמה סעדי: שמענו ראש מועצה, שמענו נציגים, בתור מי הוא עכשיו?

דוד אמסלם: רק שניה, אוסמה, אתה יודע מה, אתה עכשיו פוגע בי - - -

אוסאמה סעדי: חס וחלילה - - -

דוד אמסלם: כל הישיבה הזאת.

דוד אמסלם: אתה יודע שאני לא מנהל כך ישיבות ואף חבר כנסת לא מכתיב לי למי לתת זכות דיבור ולמי לא.

אוסאמה סעדי: סליחה.

דוד אמסלם: אני שם, אני שואל אותו, ואם יש פה איזה משהו שהמועצה ביקשה שהוא ידבר והביאה אותו לכאן, והוא נמצא בתחום הביטחוני אז נתתי לו זכות הדיבור.

דוד אמסלם: אני רוצה לשמוע אותו.

דוד אמסלם: בבקשה.

<שגב שגיא גיאת: אני לא מדבר על - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, אמרתי, הוא לא חבר והוא לא מצביע, אתם יכולים לא לקבל כלום ממה שהוא אומר ואם אני ארגיש שהוא אומר דברים שאין בהם טעם אז אני לא אתן לו לדבר.

טלב אבו עראר: מועצת אל קסום?

דוד אמסלם: אל קסום.

דוד אמסלם: בבקשה.

<שגב שגיא גיאת: אני לא מציג את הצד הביטחוני, אני מייצג רק את הצד שאני מכיר מהיכרות - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לומר לך שאף אחד מהם לא שאלתי אם הוא גר במועצה כן או לא ושמעתי אותו.

דוד אמסלם: יכול להיות שהוא יגיד דברים של טעם, מה הקשר?

דוד אמסלם: בבקשה.

<קריאה: אולי יש לו קרובי משפחה בישוב.

<שגב שגיא גיאת: כל עוד אני מבין - - -

דוד אמסלם: לא חשוב, בבקשה.

<שגב שגיא גיאת: יש פה התעקשות לטובת התושבים בגדול.

<שגב שגיא גיאת: אלה אינטרסים של התושבים, יש פה אינטרסים שונים, של כל מיני גורמים שמושכים לכל מיני כיוונים, צריך לזכור את זה.

<שגב שגיא גיאת: אני נתלה באילנות גבוהים ודיברנו על בג"ץ קודם, שכדי לשקף דמוקרטיות יש צורך ברוב כלשהו אבל פה אין שום קורלציה בין מספר התושבים המוכרים בתוך הישובים, בתוך המועצה, לבין מספר הרשומים, אין שום קשר.

<שגב שגיא גיאת: זה מדהים לראות שיש שם אלפי תושבים בודדים, כשצריך להכתיב לחמישים ששים אלף תושבים מי יהיה הנציג שלהם.

<שגב שגיא גיאת: זה פעם אחת.

<שגב שגיא גיאת: פעם שניה, המדינה עצמה, זו אשמתה פה לגבי הנושא של הטיפול בכל המגזר שם, מהיכרות מאד מאוד אישית עם המגזר.

<שגב שגיא גיאת: לא יכול להיות שהמדינה עצמה מנפנפת בדמוקרטיה ובבחירות דמוקרטיות כשלא נותנים תנאים מינימליים שם, בתוך הכפרים.

<שגב שגיא גיאת: וזו אמירה שלי פה, שהיא כן לפרוטוקול.

<שגב שגיא גיאת: לגבי השבטיות, ניכנס טיפה ב zoom-in למה שקורה בתוך המגזר.

<שגב שגיא גיאת: באל קסום, כדוגמה, יש ארבעה מטות או ק'אבילה בערבית, שנמצאים בתוך המעצה המקומית.

<שגב שגיא גיאת: שלושה מהם בדואים אסלים, על פי ההיכרות שלנו ואחד - - -

<קריאה: לא, זה - - -

דוד אמסלם: צא החוצה בבקשה.

דוד אמסלם: אני מבקש להוציא אותו החוצה.

דוד אמסלם: אותך החוצה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<קריאה: אני לא מדבר.

דוד אמסלם: ואתה, מה השם שלך?

דוד אמסלם: בבקשה, החוצה.

דוד אמסלם: אצלי בדיונים - - -

<עלי אבו רביע: רק אצלך אדוני, רק פה, ככה זה - - -

דוד אמסלם: אני גם מצטער שהכנסתי אותך.

דוד אמסלם: כנראה שאין לך כבוד לכנסת.

דוד אמסלם: הכנסתי אותך אחרי שהפרעת ועדיין אתה ממשיך.

טלב אבו עראר: תגיד, אבל, לא יודע, הדיון הזה - - -

<קריאה: זה במגזר הבדואי, מדברים היום, שומעים היום - - -

אוסאמה סעדי: אנחנו נותנים לך כבוד רב אדוני, אבל אני ידעתי על מה הוא מדבר, אני יודע מה התחום שלו.

דוד אמסלם: אוסמה.

אוסאמה סעדי: אבל כשאתה אומר והוא מדבר על בדואים אסלים, עם כל הכבוד, מה זה קשור?

אוסאמה סעדי: אתה מוביל את זה - - -

דוד אמסלם: אוסמה, אני מבין שאתה דואג לצבור שלך אבל תן לנהל את הישיבה, אז מספיק, אוסמה, מספיק, אני הוצאתי אותך, אז תצא.

אוסאמה סעדי: אז אני אצא, יהיה לך דיון עם השב"כ שלך, נו, באמת.

דוד אמסלם: תמשיך.

אוסאמה סעדי: מה זה קשור?

דוד אמסלם: בבקשה, תמשיך.

טלב אבו עראר: אדוני היושב ראש, זה לא מכובד שאנשים - - -

דוד אמסלם: אני מבקש ממך להמשיך.

טלב אבו עראר: הדיון שלנו.

דוד אמסלם: טאלב, אני לא רוצה להוציא אותך.

טלב אבו עראר: מה הקשר?

דוד אמסלם: תמשיך, אל תתייחס.

טלב אבו עראר: מה זה אל תתייחס?

טלב אבו עראר: אני שומע כשהוא מדבר עליי כבדואי.

דוד אמסלם: אתה מוכן - - -

טלב אבו עראר: היום הדיון הוא על הבחירות במועצת אל קסום.

דוד אמסלם: טאלב, תן לי לשמוע.

טלב אבו עראר: תנהל את הישיבה לבד.

דוד אמסלם: בבקשה.

טלב אבו עראר: אתה לא רוצה בחירות, אני יודע את זה.

טלב אבו עראר: תביא לנו פעם אחרת אנשי שב"כ ואנשי מודיעין - - -

דוד אמסלם: בבקשה.

<שגב שגיא גיאת: מלה "מזויף" אני לא אמרתי.

אוסאמה סעדי: אמרת בדואים אסלים.

אוסאמה סעדי: מאיפה באת?

דוד אמסלם: שניה, תן לו לצאת ואחרי זה תמשיך.

טלב אבו עראר: מה, הבדואים - - -

דוד אמסלם: טאלב, אתה מפריע לי בדיון.

טלב אבו עראר: השר החליט - - -

דוד אמסלם: טאלב, בבקשה, החוצה.

דוד אמסלם: (חבר הכנסת טאלב אבו עראר יוצא ממליאת הוועדה)

<שגב שגיא גיאת: המטרה שלי להסביר פה את המצב כדי שיהיה יותר נהיר לך איך זה נמצא שם.

<שגב שגיא גיאת: יש עשרים וחמישה שבטים שמחולקים בתוך אותם מטות.

<שגב שגיא גיאת: המטות הם מטות - - -

דוד אמסלם: מה זה מטה?

<שגב שגיא גיאת: מטה זה ק'אבילה, שבט העל נקרא לו, שמגיעים מכל מיני מקומות.

<שגב שגיא גיאת: זה גם נושא תרבותי, גם מסורות פנימיות שם, גם להג'ה, של להג פנימי שלהם שם, כל מה שקשור לתוכם.

<שגב שגיא גיאת: המטות האלה זה מאד עוצמתי וחזק, במיוחד כשאתה מדבר על יחסי הגומלין בתוך השבט.

<שגב שגיא גיאת: לכל שבט יש את הפעילות הפנימית והמסורות הפנימיות שלו, יש שם עשרים וחמישה שבטים כאלה, זה המון.

דוד אמסלם: עשרים וחמישה שבטים בכל הפזורה?

<שגב שגיא גיאת: פחות או יותר.

דוד אמסלם: בכל ישוב, כל שבט חי בפני עצמו?

<שגב שגיא גיאת: לא אבל בדרך כלל זה יהיה מתוך הק'אבילה, המטות.

<שגב שגיא גיאת: אם אתה כבר בתוך אותו מטה ואם אתה רוצה אני אפרט לך.

דוד אמסלם: לא, לא צריך, למרות שזה פחות חשוב לדיון שלנו.

<שגב שגיא גיאת: אני אסביר לך למה זה חשוב.

<שגב שגיא גיאת: זה חשוב כי יש קושי למטה מסוים לקבל סמכותו של מטה אחר.

<שגב שגיא גיאת: זה חשוב, זה לא נאמר ואולי לא ייאמר פה אבל זה חשוב, כי ברגע שייבחר נציג של מטה מסוים - - -

דוד אמסלם: אמר מישהו שם שאם ייבחר מישהו משבט אחר אז שבטים אחרים לא יקבלו את מרותו.

דוד אמסלם: זה נאמר.

<שגב שגיא גיאת: אנסה בעדינות להגיד, שיהיה קושי לקבל את סמכותו בשלב זה או אחר שם, במיוחד כשמדובר בפינויים, במיוחד כשמדובר במילוי של הוראות החוק.

<שגב שגיא גיאת: כשנציג שבט מסוים או ק'בילה מגיע - - -

דוד אמסלם: כמה שבטים כאלה יש?

<שגב שגיא גיאת: כעשרים וחמישה שבטים שהם מתחת לארבעת המטות.

דוד אמסלם: מי שמתחת למטה, הוא מקבל את הסמכות של המטה?

<שגב שגיא גיאת: חד משמעית.

דוד אמסלם: מה שאתה אומר, שבגדול יש ארבעה מקבצים בנגב, שהמקבצים האלה חיים בתוך עצמם והם מקבלם את הסמכות של עצמם.

דוד אמסלם: לא מקבלים סמכות חיצונית.

<שגב שגיא גיאת: כן, אני אומר את זה.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: וכך הם חיים בפועל, אני מבין, הם תחת המטות, אין מטה שחי בתוך מטה.

<שגב שגיא גיאת: יתרה מזו, לא תראה נישואים בין מטה מסוים למטה אחר, לא כולם.

<שגב שגיא גיאת: חלקם מתערבבים אחד עם השני גם בנישואים, בחלקם גם לא יהיה מצב של נישואים בין מטה X למטה Y - - -

דוד אמסלם: חבר'ה, בסדר.

<שגב שגיא גיאת: הבעיה פה שכשייבחר נציג של אחד השבטים, בבחירות הנוכחיות, בגלל שיש כל כך מעט אנשים שיכולים לבחור, בהנחה שמי שלא בחר את עצמו שם, יש בעיה מאד מאוד קשה אחרי זה שהרוב בכלל לא בעל השפעה שם בפנים, בתוך המועצה.

<שגב שגיא גיאת: לגבי השאלה ששאלת פה, למה אנשים לא הולכים להירשם, זוכר?

דוד אמסלם: בוודאי , זו שאלת בסיס.

<שגב שגיא גיאת: יש תיאוריה, היא יכולה להיות מופרכת אבל זו תיאוריה שאני מנסה כרגע להביא אותה לפה.

<שגב שגיא גיאת: יש חוסר רצון שבטי מסוים לתת יד לתוך תהליך כשלא בוודאות מישהו משלהם ישלוט בסוף התהליך הזה - - -

דוד אמסלם: זאת אומרת, אתה אומר, שבטים שבעצם חושבים שאין להם סיכוי לא משתתפים בעסק.

<שגב שגיא גיאת: שים לב, שבטים שחושבים שהם יד אחת והרבה יותר קל להם, יוכלו לגבש את עצמם, לדעת, הם יגישו ותראה מי בעד ומי נגד, בדרך כלל יש קשר.

<שגב שגיא גיאת: לא תמיד אבל בדרך כלל.

דוד אמסלם: הבנתי.

<שגב שגיא גיאת: בסופו של דבר הכול האינטרסים פה, אינטרסים מובהקים, צריך לזהות אותם.

דוד אמסלם: כמו בכל מקום.

<שגב שגיא גיאת: עוד פעם, אני לא נגד בחירות דמוקרטיות, זה דבר פנטסטי, נהדר.

<שגב שגיא גיאת: יש מידה של בשלות שצריכה להיות פה.

<שגב שגיא גיאת: דיברו פה על כל מיני ישובים, על רהט, על חורא, ישובים שקיימים כבר המון זמן, הם חזקים ויציבים, הם כבר התחילו להתארגן ביניהם.

<שגב שגיא גיאת: פה מדובר בישובים שלא יושבי קבע, זה לוקח תהליך מסוים של להבשיל שם ולאחריו אני מעריך שבהחלט הדמוקרטיה שווה ותהיה שם שווה לכל נפש.

<דורון נגרין: יש נתונים, אלה לא טיעונים חדשים.

דוד אמסלם: אני לא בית משפט, אני שומע.

<קריאה: חמש מלים.

דוד אמסלם: אתה כבר דיברת.

דוד אמסלם: לא, לא דקה ולא רבע.

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: תגידי רק את השם בבקשה.

<סנא אבן ברי: שמי סנא אבן ברי, אני עורכת דין באגודה לזכויות האזרח ואני מייצגת קבוצה של תושבים בעתירה שכרגע מתנהלת בבית המשפט העליון, שמבקשת לקיים את הבחירות במועדן או לדחות אותן לתקופה קצובה שתאפשר את הרישום כפי שמשרד הפנים ביקש.

<סנא אבן ברי: ישבתי והמתנתי כל הזמן הזה כדי להגיד כמה דברים מאד ספציפיים אבל אני לא יכולה שלא להתייחס לצורה שבה הנציגים מטעם הרשויות השונות פה, יושבים ובגישה כל כך פטרנליסטית ועם כל כך הרבה סטריאוטיפים, יושבים פה ואומרים בעצם במשפט מאד ברור: אנחנו, היהודים, יודעים יותר טוב מכם, הבדואים, איך אתם מתנהלים.

<סנא אבן ברי: אז אני מבקשת דבר ראשון, שהדברים האלה לא יילקחו בחשבון במערך השיקולים וההחלטות, כי זו גישה שבעצם אנחנו צריכים כבר לזנוח אותה.

<סנא אבן ברי: מ-48' אנחנו מתנהלים על פי הגישה הזאת, של איש בטחון שבא ומתייחס אלינו כאל איום בטחוני וכאל איזשהו מקרה אנתרופולוגי, שאתה צריך לנתח אותו, מטות, שבטים, נכסים, אל תבוא ותחליט לנו מה אנחנו צריכים לעשות.

<סנא אבן ברי: אנחנו מסוגלים לקבל החלטות בלעדיך.

דוד אמסלם: דרך אגב, תקשיבי לי, הוא לא מחליט.

דוד אמסלם: אני שאלתי לעמדה שלו והוא אמר, כמו שאני שומע את העמדה שלך.

<סנא אבן ברי: אין בעיה.

דוד אמסלם: לגופו של ענין.

<סנא אבן ברי: הגישה הזאת משמשת לקבלת ההחלטות וממשיכים להשתמש בה גם בטיעונים בעתירות שמוגשות לבית המשפט בשאלה מדוע צריך לדחות את הבחירות, כי הבדואים לא מסוגלים לנהל את עצמם, אז יהודי שיבוא וינהל את הקהילה הזאת, האם זו אופציה יותר טובה?

<סנא אבן ברי: זו אופציה שכן מקובלת?

<סנא אבן ברי: מדוע?

דוד אמסלם: אני לא משיב אבל בואי תתקדמי.

<סנא אבן ברי: בסדר.

<יוסי ברון: שר הפנים חשב ההיפך.

דוד אמסלם: לא חשוב, לא עכשיו.

<סנא אבן ברי: אנחנו אומרים על החלטת שר הפנים שאגב, קבע את הבחירות לחודש נובמבר ואנחנו מבינים שסוגיית הרישום היא סוגיה מאד סבוכה ואנחנו תומכים בכך שכמה שיותר תושבים יבואו ויירשמו, אבל מה שאנחנו אומרים הוא דבר פשוט מאד.

<סנא אבן ברי: כבר שלש עשרה שנה לא הצליחו להשיג את הרישום המלא של התושבים.

<סנא אבן ברי: אנחנו לא חושבים שתקופה קצובה של חמישה חודשים תצליח להשיג את מה שלא הצליחו להשיג בכל השנים האלו ולכן, החשש שלנו, שהדחייה הקצרה הזאת לא תביא ולרישום ואז אנחנו עוד פעם נתכנס פה בחודש אפריל או מאי ונדבר וננהל את אותו הדיון, מדוע צריך לדחות עוד פעם את הבחירות.

<סנא אבן ברי: זה בעצם החשש הגדול של התושבים, שדחייה קצרה תוביל לדחייה ממושכת.

<סנא אבן ברי: על כן אנחנו מבקשים שנחשוב על פתרון שהפגיעה שלו היא פחותה ביותר, פתרון שכן יאפשר רישום מכסימלי של תושבים אבל מהצד השני, שגם יאפשר בחירות דמוקרטיות.

דוד אמסלם: או.

דוד אמסלם: קיי, בבקשה.

<חליל אל עמור: חליל אל עמור, אני גם עורך דין ממרכז אל חקוק.

<חליל אל עמור: יחד עם חברתי סנא אנחנו מייצגים את ששת המשיבים שהם בעד הבחירות.

<חליל אל עמור: הדיון הוא דיון לגיטימי וחשוב אבל, לקשור אותו לרישום ולהתנות אותו ברישום, לדעתי אנחנו מפספסים את המטרה.

<חליל אל עמור: הרישום הוא לא הסיבה, הרישום הוא תולדה או תוצאה של משהו, של המשבר הקיים, של חוסר האמון הקיים בין הרשויות למיניהן ובראש הרשימה של הרשויות האלו נמצאת הרשות לבדואים, הרשות להסדרת הבדואים או הרשות לסידור הבדואים או כל מיני שיטות והבדואים תופסים את שתי הרשויות, ה"בנות" של אבו בסמה, נווה מדבר ואל קסום, כקבלניות משנה של הרשות להסדרת ההתיישבות הבדואים.

<חליל אל עמור: כך הן מבינים אותן.

<חליל אל עמור: יש סכסוך על הקרקעות, מה שהזכיר חברי עורך הדין, הוא קיים, אנחנו יודעים אותו, הוא ברקע כל הזמן, הוא לא נעלם ועל זה היה לנו דיון גדול וסערה גדולה וכל המדינה רעדה, כשהייתה לנו התכנית של פראוור והבדואים התנגדו, חלק התנגד לה והיא נפלה.

<חליל אל עמור: אנחנו יודעים שהיא נפלה.

<חליל אל עמור: המדינה מנסה להסדיר את הנושא בדרך אחרת.

<חליל אל עמור: היא מכניסה את הבדואים להסדר כפוי והבדואים תופסים את זה כך, תופסים את זה כך היום, אז לבוא ולהתנות את זה ברישום, זו טעות היסטורית.

<חליל אל עמור: זה אבסורד.

<חליל אל עמור: הבעיה היא לא ברישום.

<חליל אל עמור: הרישום יבוא לבד, כשהבדואים ירגישו בנוח עם הרשויות האלו, ירגישו בנוח עם המועצות האלו, יזדהו אתם ועם מטרותיהם, ידעו שמי שמשרת אותם הוא אחד מהם.

<חליל אל עמור: מילה אחת אני אגיד רק בקשר לנבחר.

<חליל אל עמור: נבחרי הצבור הם נבחרי צבור בכל מקום ויכבדו אותם.

<חליל אל עמור: נכון שיש בדואים ויש חלוקה ביניהם ויש מטות, זה לא חדש, לא גילינו את אמריקה, כך היו הבדואים כל הזמן.

<חליל אל עמור: אגב, הבדואים חיו בישובים ובכפרים והכפרים האלה מוכרים.

<חליל אל עמור: אני ראיתי תעודת בוחר לאדם משבט א-ממה מכפר אל עראקה, שהורסים אותו, השבוע או שבוע שעבר הרסו אותו בפעם ה-103, לכפר, הגיע לכפר, לא לשבט אל-טורי, לכפר אל עראקה, הרבה מקומות כך היו רשומים.

<חליל אל עמור: המדינה משום מה, בשנות הששים, החליטה לרשום אותם בשמות של שבטים, אחרי שהיא הזיזה אותם וגירשה את מי שגירשה ומתוך ה-90,000, ה-11,000 שנותרו, ריכזה אותם באזור שנקרא אזור הסייג.

<חליל אל עמור: זו סקירה היסטורית מממש זריזה.

<חליל אל עמור: כולם ריכזה אותם באזור הסייג שזה משולש שנמצא בין באר שבע לערד לדימונה, בתוך המשולש הזה, שהוא 10 %מאדמות הנגב ההיסטורי.

<חליל אל עמור: הרבה אנשים איבדו את כפריהם ההיסטוריים ומאז הם נקראו בשם השבט.

<חליל אל עמור: עד היום הם נקראים בשם השבט.

<חליל אל עמור: אני, למשל, גר בכפר שנקרא א-סרע, כפר קטן.

<חליל אל עמור: אם אני היום אגיד שאני רוצה להירשם בא-סרע משרד הפנים ינפנף אותי ומכל המדרגות יזרוק אותי.

<חליל אל עמור: הוא יגיד לי: אין דבר כזה, אין במחשב כפר שנקרא א-סרע, אז אני רשום בכסייפה, בגלל שהשבט שלי, שבט א-למור, הוא נמצא בכסייפה אבל לא בגלל שאני גר בכסייפה, אני לא גר בכסייפה.

<חליל אל עמור: נכון שילדיי לומדים בכסייפה, מוסעים על ידי מועצת אל קסום לכסייפה ושתי המועצות האלו מספקות את שירותי החינוך והרווחה כפי שהאנשים שלהם אמרו - - -

<גלעד אבני: נותנים לך מגרש, אתה לא רוצה לגור?

<חליל אל עמור: לא נתנו לי מגרש ואני לא מחפש מגרש, אל תעשה משא ומתן, אני לא רוצה מגרש, לא חסר לי מגרש, אני לא פליט, אני חי לפניך במקום הזה.

דוד אמסלם: אנחנו לא בדיון של המגרשים, אנחנו לא עושים חלוקת מגרשים עכשיו.

דוד אמסלם: עזוב את גלעד, בוא ובשלושים שניות, תסכם את הטיעון המרכזי.

<חליל אל עמור: הטיעון המרכזי הוא שבחירות צריכות להתקיים.

<חליל אל עמור: בסוף הן יהיו ואנשים יקבלו את המרות של מי שייבחר.

<חליל אל עמור: בכסייפה סאלם אבו רביע, מנהל - - - לא השבט הכי גדול, יש שבטים, הם חברו אתו, יש אינטרסים, כמובן שיש אינטרסים, כמו בכל חברה.

<חליל אל עמור: ד"ר מוחמד אל נבלי בחורא, הוא השבט הכי קטן, אל-עטאוונה יותר גדולים, אבו אל-גיעאן יותר גדולים והם יחד אתו הולכים.

<חליל אל עמור: ברהט, ברהט אותו הדבר.

<חליל אל עמור: אל קארנאווי - - -

דוד אמסלם: טוב.

<חליל אל עמור: אני אומר שיהיו.

<חליל אל עמור: יהיו סכסוכים, יהיו מריבות אבל ככה הפוליטיקה, הכול פוליטי, למה אנחנו יושבים פה, במקום הכי פוליטי בארץ הזאת?

<חליל אל עמור: פוליטיקה תהיה וזה טיבה של הפוליטיקה, לטוב ולרע.

<קריאה: הבעיה היא שאין עמדה, יש מעצרים.

<חליל אל עמור: יש לי ראש מועצה - - -

<קריאה: כדי להבשיל אותם לבחירות, אל תשכח.

<חליל אל עמור: כולם חיים בשלום, יבשילו, יחיו ביחד, יתבשלו בתוך עצמם, הבדואים ימצאו את הסידור, אל תדאגו להם, אל תדאגו להם, הם מהבחינה הזאת יעשו, אם נחכה לרישום לא יהיה.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: שני משפטים ואני רוצה לעבור לנציג המשטרה.

<נחמיה עורקבי: אני נחמיה עורקבי, עוזר ראש מועצת אל קסום.

<נחמיה עורקבי: קודם כל אני מסכים שצריכות להיות בחירות אבל אני חושב שבשביל לקיים את הבחירות כמו שהם טוענים על פי חוק, אנשי מולדה לא יכולים לבחור, כי אף אחד לא מופיע בשם הישוב מולדה, כולם אל אטרש.

<נחמיה עורקבי: אל אטרש הוא שבט שגם גר מחוץ לישוב, איך אני רושם אותו?

<נחמיה עורקבי: לבחור הוא לא רשאי, חוץ מהקו הכחול.

דוד אמסלם: כבר דיברנו על זה.

<נחמיה עורקבי: זאת אומרת שאני יכול לפסול אותם.

<נחמיה עורקבי: אני חושב שמן הראוי היה לקחת את המועצה הזאת, לחלק אותה לשלושה או לארבעה גופים אבל, לרשום אותם כמו בכל מקום, כמו בכל ישוב נורמלי, עם כתובות ואז לצאת לבחירות.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<נחמיה עורקבי: זה ייקח בדיוק שנתיים.

<נחמיה עורקבי: אם תקיים את זה אז שנתיים.

דוד אמסלם: בבקשה.

<מוחמד אלאטרש: שמי מוחמד אל אטראש, משבט אל אטראש, זה שנקרא מולדה.

<מוחמד אלאטרש: האמת היא שאני לא יודע איך אימצו את השם הזה.

דוד אמסלם: לא חשוב.

דוד אמסלם: לפחות אצלכם נתנו רק שמות ליישוב.

דוד אמסלם: אתה יודע, כשעלו לארץ, נתנו גם שמות לאנשים.

<מוחמד אלאטרש: האמת היא, אנחנו, אגיד לך את האמת, הישוב שלי מיוחד, אנחנו שבט גדול וגם יש לנו מסביב שכנים שנמצאים אתנו.

<מוחמד אלאטרש: רשומים.

<מוחמד אלאטרש: למה נרשמו מולדה, נרשמו כמו כשההוא רצה לשתות מברז מים, ללכת להביא ברז מים, אמרו לו: אם אתה משבט אל אטראש אז אנחנו לא ניתן לך ברז מים.

<מוחמד אלאטרש: תחליף למולדה יהיה לך.

<מוחמד אלאטרש: והם היו רשאים להירשם בספר בוחרים.

<מוחמד אלאטרש: ההצעה שלי, הרבה מהשבט שלי עם ההצעה, שיהיו בחירות למועצה האזורית ולראש המועצה, זה מבחינתנו פסול.

<מוחמד אלאטרש: אנחנו בעד ועד שיהיה ועד לישוב, בחירות לישוב, כל ישוב לעצמו, שיהיה לו ועד, ייצג את עצמו.

<מוחמד אלאטרש: זו הצעה טובה, הצעה שלא תביא למריבות.

<מוחמד אלאטרש: יש בדברים שאמרו החבר'ה פה, אמרו, יש פה, אני אגיד לך משהו, אם ייבחר מישהו, נגיד, מישהו ממשפחת א-סייד, שיהיה ראש מועצה וראש המועצה או משרד הפנים יביא אליי לשבט אל אטראש צו הריסה, הוא צריך לחתום על זה, אם הוא יחתום על זה נגמר העולם.

<מוחמד אלאטרש: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

<מוחמד אבו קרינאת: אני רוצה להגיד עוד משפט.

דוד אמסלם: לא, לא.

<מוחמד אבו קרינאת: לא קשור.

דוד אמסלם: נו, חבר'ה, אנחנו כבר דנים שלש שעות.

דוד אמסלם: בבקשה, אחרון.

דוד אמסלם: בבקשה, נו.

דוד אמסלם: בבקשה, אתה רוצה לומר משהו?

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: דקה, בבקשה ואחרי זה אני רוצה לעבור לנציג המשטרה.

<מוחמד אבו קרינאת: מוחמד אבו קרינאת, תושב הישוב אבו קרינאת.

<מוחמד אבו קרינאת: חשוב לציין גם שאני מהנדס המועצה נווה מדבר בפועל.

<מוחמד אבו קרינאת: הישוב אבו קרינאת הוא ישוב ששייך למועצה האזורית נווה מדבר.

<מוחמד אבו קרינאת: אני רק רוצה להגיד שביישוב שלי יש כ-284 בעלי זכות בחירה רשומים היום, כאשר התושבים או שבט אבו קרינאת מונה כ-5,000 נפשות.

<מוחמד אבו קרינאת: בישוב שלי לא נרשמו הרבה אנשים.

<מוחמד אבו קרינאת: הוא היה מבין ארבעת הישובים הראשונים של מועצה אזורית אבו בסמה דאז וזה מסיבה אחת פשוטה.

<מוחמד אבו קרינאת: כל הזמן היו הודעות, יש בחירות, אין בחירות, יש בחירות או אין בחירות ואחר כך פיצול, אנשים נכנסו לשאננות, אנשים פשוט לא מאמינים שיהיו בחירות ולכן לא נרשמו.

<מוחמד אבו קרינאת: לכן הבקשה שלנו היא שאם יש החלטה לדחות את הבחירות באל קסום אז גם לנו תתנו פרק זמן שנוכל להתארגן גם ולהיכנס למערכת.

דוד אמסלם: תודה רבה.

<מוחמד אבו קרינאת: תסלח לי, עוד מילה?

דוד אמסלם: אחרונה.

<מוחמד אבו קרינאת: אחרונה.

<מוחמד אבו קרינאת: האמת, אני רציתי שמשרד הפנים וכל המכובדים פה ידאגו שיהיו לנו שירותים לחיים.

<מוחמד אבו קרינאת: לבחירות, איזה בחירות?

<מוחמד אבו קרינאת: אני יש לי שני ילדים שאין להם גן, אדוני, והם יושבים בבית, לא לומדים.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: טוב, מי כבודו?

<אורי נוסבאום: אורי נוסבאום.

<אורי נוסבאום: היועץ המשפטי של רשות הבדואים.

<אורי נוסבאום: רק להגיד שאנחנו גם מבקשים בהתאם לעמדה שהוצגה עכשיו ושאדוני הציג בהתחלה, שככל שניתן הזדמנות נוספת להירשם לבחירות, אז גם בהיבט השוויוני, יש לתת אותה גם בקרב תושבי המועצה האזורית נווה מדבר.

דוד אמסלם: תודה רבה, מאה אחוז.

דוד אמסלם: משטרת ישראל, בבקשה.

דוד אמסלם: מבקש שתתייחס, ברשותך, לשאלה שהיא מבחינתי המרכזית ובגלל זה גם ביקשתי שתגיעו, אני מבין שיש מתחים בין השבטים או משהו פוטנציאלי שיכול להיות.

דוד אמסלם: חלק אמרו שלא, חלק הציגו מצב אחר.

דוד אמסלם: רציתי לדעת מהי עמדת משטרת ישראל בעניין, ברמה הביטחונית, ההתנהלותית, בהנחת עבודה, נניח יש בחירות ומישהו אחר נבחר מאיזשהו שבט, מה קורה בשבטים האחרים וכדומה.

דוד אמסלם: זה מה שמעניין אותי בהיבט המשטרתי.

<פרץ עמר: מבחינתנו כל החלטה - - -

דוד אמסלם: רק תגיד את השם ואת התפקיד.

<פרץ עמר: פרץ, אני סגן מפקד מחוז דרום.

<פרץ עמר: אני אומר שכל החלטה שתתקבל, משטרת ישראל תדאג שהתהליך יהיה תהליך דמוקרטי, שהשמירה על הסדר הציבורי תהיה מושלמת ומוחלטת.

<פרץ עמר: עברנו תהליכים כאלה ואני לא רואה שום בעיה לקיום הבחירות האלה, עם כל מה שנאמר כאן.

<פרץ עמר: אנחנו מכירים את המגזר, מכירים את הסכסוכים ומכירים את הבעיות.

<פרץ עמר: אנחנו נלך על זה.

דוד אמסלם: האם אתה צופה שתהיה אלימות כתוצאה מהבחירות עצמן?

<פרץ עמר: ייתכן ותהיה אלימות אבל אנחנו יודעים להיערך גם למצבים האלה.

דוד אמסלם: אתם לוקחים אחריות על כל הנושא?

<פרץ עמר: ודאי, זו אחריות שמוקנית לנו על פי דין.

<פרץ עמר: מבחינתנו - - -

דוד אמסלם: אני אתן דוגמה.

דוד אמסלם: עשיתי דיון, למשל, על העלייה להר הבית.

דוד אמסלם: באה המשטרה: תשמע, יש בטחון הצבור וכו'.

דוד אמסלם: לפעמים אתה עושה איזושהי הסטה או אתה פוגע בזכות דמוקרטית כזאת או אחרת לזמן מוגבל, כדי לשמור על שלום הצבור.

דוד אמסלם: האם מבחינת

דוד אמסלם: כם, אתם, כמשטרת ישראל, בעצם אומרים לוועדת הפנים כרגע: תקשיבו, אנחנו שולטים באירוע ואנחנו נדאג לזה שלא תהיה שם אלימות.

דוד אמסלם: בגלל שאם תגיד לי: תהיה אלימות ואחרי זה נטפל ונכניס אותם לבית סוהר, זה פחות חשוב לי.

<פרץ עמר: קודם כל, נבטיח שלא תהיה אלימות - - -

דוד אמסלם: לא, אלימות ברמה קצת יותר דרמטית מאשר אלימות רגילה שקורית בכל החברה הישראלית.

<פרץ עמר: משטרת ישראל פועלת במסגרת עבודת המטה שלה לקראת תהליך שכזה מספר חודשים לפני, נלקחים בחשבון כל המשתנים, לרבות המשתנים של אפשרות של אלימות ואנחנו נותנים להם מענה כדי - - -

דוד אמסלם: אתם עושים עבודת מטה שם?

<פרץ עמר: ודאי.

דוד אמסלם: בשוטף.

<פרץ עמר: נכון לעכשיו.

דוד אמסלם: אתם נפגשתם אתם?

דוד אמסלם: נפגשתם עם השבטים?

<פרץ עמר: אנחנו נפגשים באופן שוטף עם השבטים - - -

דוד אמסלם: אבל עכשיו יש אירוע.

דוד אמסלם: הרי אנחנו הולכים לקראת אירוע.

<פרץ עמר: הדברים של בחירות ותהליכים שהם תהליכים פוליטיים, אנחנו לא מעורבים בהם, אלא רק אם עולה איזשהו משהו מסוים שיש לו היבט של הפרת סדר ציבורי, שם אנחנו מתערבים.

דוד אמסלם: בוא תהיה יותר קונקרטי אתי בהיבט הזה, זה יותר מעניין אותי.

דוד אמסלם: עד עכשיו הייתם בשוטף.

דוד אמסלם: לא שאלתי כמה ניידות יש, כמה ולמה.

דוד אמסלם: עכשיו יש פה איזשהו תהליך שהולך להיות, עוד חודש, פחות חודש, פחות חשוב.

דוד אמסלם: אני שומע כאן שיש פה איזשהו מתח פוטנציאלי.

דוד אמסלם: אני יודע שהמשטרה, לפני שיש מתח פוטנציאלי, עוד לפני שמגיעים אליו, אני מצפה שיישבו עם כל שבט, עם כל שייח', לפי המבנה, ישבו אתם, ידברו אתם, יזהירו אותם, יציעו להם, צריכה להיווצר איזושהי דינמיקה פה בכל העסק.

דוד אמסלם: שזה לא שאתה אומר אם יתקשרו, יכול להיות שמחר נבוא נשאל מי, ניקח אותם.

<פרץ עמר: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב ראש, אתם יכולים להיות רגועים כי אנחנו יודעים כמעט כל מה שקורה שם, יש התנהלות איסופית, יש איזושהי התנהלות של הלכי רוח, יש לנו יועצים שנפגשים עם האנשים.

<פרץ עמר: אנחנו יודעים בדיוק מה הלכי הרוח, מה הדברים שנאמרים ואיך הם נאמרים.

<פרץ עמר: רציתי לומר רק שגם אם תעלה אפשרות של הפרות סדר, אנחנו שם ונהיה בעוצמות מתאימות, כדי שהתהלך הדמוקרטי הזה יושלם וייעשה כמו שצריך, כמו שקרה במערכות הקודמות.

דוד אמסלם: כן, אבל פרץ, רק שניה - - -

<קריאה: אחרי הבחירות מה קורה?

דוד אמסלם: שניה, דקה.

<פרץ עמר: מה שקורה עכשיו.

דוד אמסלם: אני רוצה כאן לתת למשטרה, איזשהו כיוון שחידדתי אותו בשאלה.

דוד אמסלם: אני נחשף לסיפור הזה שאני לא מכיר, מעבר לזה שנסעתי לסיור וראיתי דברים אחרים, הלכתי לבדוק דברים אחרים שלא קשורים.

דוד אמסלם: אני נחשף בחודש חודשיים האחרונים להלכי רוח כאלה שחלק מהם, במיוחד אלה שלא רוצים את הבחירות, אומרים לי: תשמע, תהיה פה אלימות אנחנו לא מסתדרים ויש פה איזושהי ניתוח של איך כל, אני אקרא לזה כל המגזר עובד, הקודים שלו, אני לא כל כך מודע להם, אני לא כל כך מכיר, שמענו שיש להם עשרים וחמישה שבטים ויש ארבעה מטות, אני לא מבין מהי המשמעות של מטה, אני לא יודע איך שבט מורכב אבל זה פחות חשוב לי.

דוד אמסלם: אני כן מבין שיש פוטנציאל.

דוד אמסלם: אני אספר לך שבירושלים, כשהייתי בעירייה והיה פוטנציאל לפני הרמדאן, שהיה פוטנציאל מתח, היינו קוראים למכובדים, המשטרה, מפקד המחוז, הייתי הולך אתו, מדברים אתם, אומר לו: שמע, ככה, ככה, ככה.

דוד אמסלם: יש פה אירוע שהם לא רגילים אליו, לשוטף הם רגילים, יכול להיות פה אירוע שהם לא מורגלים בו.

דוד אמסלם: פעם ראשונה אחרי הרבה שנים יש בחירות והנה שמעת, זה אומר: אם ייכנסו אלי לכפר לא יהיה.

דוד אמסלם: אני לא מבין את המשמעות של "לא יהיה".

דוד אמסלם: "לא יהיה" מה?

דוד אמסלם: נשים דגל אדום, נרים אותו ואז הוא לא יעבור, או שאנחנו נעצור אותו בכוח?

דוד אמסלם: האחר אומר: אצלי, אם לא אבחר ההוא לא ייכנס, אז הוא אומר בעדינות, בגלל שאם זה לא היה בכנסת אז הוא היה אומר משהו אחר כנראה, לא, לא צריך להרים את האצבע מתחת לשטיח, יש פה דברים שיכולים לקרות.

דוד אמסלם: משטרת ישראל, לטעמי, היא גם גורם שאמור להכיל את אירוע הזה.

דוד אמסלם: לא רק לומר: נראה מה יקרה ונבוא.

<פרץ עמר: לא, לא זאת הייתה הכוונה.

<פרץ עמר: אנחנו מקיימים באופן שוטף כל הזמן, כל הזמן, מפגשים עם כל ראשי הישובים, ראשי שבטים, ראשי חמולות ומשפחות אנחנו מכירים - - -

דוד אמסלם: האם עשיתם עבודת מטה מולם לגבי הבחירות עצמן?

<פרץ עמר: יש לנו שני יועצים שמסתובבים סביב כל השבטים וכל המשפחות, בדגש על אותן קבוצות שבהן אמורות להתקיים הבחירות וגיבשנו הרבה תובנות בעניין הזה.

<פרץ עמר: אני רוצה לומר שבסופו של תהליך, נכון שיש לנו פה תחושה של מתיחות אבל מתיחויות כאלו היו גם במערכות בבחירות הקודמות.

<פרץ עמר: לכל מתיחות כזו יש מענה וניתן מענה.

<פרץ עמר: אני חושב שהדבר הכי חשוב פה זה התהליך הדמוקרטי.

<פרץ עמר: אם יש החלטה לבחירות אז אין דבר כזה לא יהיה.

<פרץ עמר: יהיה ויהיה.

<פרץ עמר: אין דבר כזה, משטרה, מדינה עם חוק, אין מצב שלא יהיה, בסופו של דבר, מה שאני רוצה לומר - - -

דוד אמסלם: אני מסכים, אולי לא הבנת אותי פרץ, בוא תשמע.

דוד אמסלם: אני מסכים אתך בכלל, כמו שאמרת, אבן יסוד של הדמוקרטיה הוא הבחירות.

דוד אמסלם: בלי בחירות אין דמוקרטיה.

דוד אמסלם: יש עוד כמה מרכיבים אבל אחד מהם הוא בחירות, בוודאי אבל, בסופו של דבר אנחנו צריכים לבוא לבחירות כשאנחנו גם ערוכים לבחירות.

<פרץ עמר: בוודאי, יש עבודת מטה סדורה.

דוד אמסלם: יפה.

<פרץ עמר: הכול מתנהל בצורה - - -

דוד אמסלם: לכן אני אומר, אני שמעתי את האנשים, יש הרבה נושאים כאן, רישום לא רישום, לא קשור למשטרה, אני בא בהיבט של הפוטנציאל להפרות סדר וכאן אני חושב שאתם צריכים לעשות עבודת מטה ממוקדת ולא "יש לנו שני אנשים מסתובבים", כי אם יקרה משהו אז אני אעשה פה ועדת חקירה על השאלה למה קרה וכל הפרוטוקול הזה יהיה.

דוד אמסלם: אני אגיד: אמרתי למר פרץ, אמר לי ככה וככה, שאלתי: מה עשיתם, אמר לי: אנחנו עשינו, אז לכן אני אומר, בגדול, לדעתי, היות ואני כך שומע פה באוזן שלי שיש פה מתיחות פוטנציאלית, אני לא אומר שתהיה אלימות אבל יש פה איזושהי אי נוחות אצל חלק מהאנשים, אני שומע, הם מדברים, עכשיו הם מדברים פה בוועדה, אני בטוח שאם זה לא היה בכנסת אז הם היו משתמשים בביטויים קצת יותר חריפים.

<פרץ עמר: לא שומעים את זה בפעם הראשונה.

דוד אמסלם: לכן, אני מצפה מהמשטרה שתיכנס לאירוע של הבחירות - - -

<פרץ עמר: ודאי, אין מצב אחר.

דוד אמסלם: ותעשה עבודת מטה.

דוד אמסלם: ודאי שאם היא תקבע תאריך אז זה התאריך, בוודאי.

<פרץ עמר: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד לך דבר אחד, שיש היום פעילות משטרתית.

<פרץ עמר: לא משנה אם בחירות או תהליך אחר, מתקיימת עבודת מטה סדורה, לא מדלגים על שום שלב.

<פרץ עמר: כל מה ששמעתי כאן אינו חדש לי, אני מכיר את השבועות האלו, מכיר את הדברים האלה, אני יכול להבטיח לך שתהליך בחירות כזה כשייקבע ומה יקבע בסוף, תהיה עבודת מטה סדורה עבודה.

<פרץ עמר: יהיו פה תהליכי עבודה מאד מסודרים, ראשי הישובים, ראשי המשפחות יהיו מעורבים בסיפור ואנחנו נעשה הכול כדי שלא תהיה אלימות.

<פרץ עמר: להגיד לך אם תהיה אלימות או לא תהיה אלימות, אני יכול להבטיח לך שאנחנו נעשה הכול כדי שזה לא יקרה.

דוד אמסלם: כמה זמן אתם צריכים לעבודת המטה?

<פרץ עמר: זה תלוי בתאריך שתקבעו.

דוד אמסלם: אם אני אקבע מחר בבוקר, אתה תוכל להפגיש את כל עשרים וחמישה השבטים?

<פרץ עמר: לא מחר בבוקר, כי אני מבין שהתאריך הוא התאריך - - -

דוד אמסלם: עזוב תאריך, אני שואל, משטרת ישראל - - -

<פרץ עמר: אם אתה תעשה את זה מחר אנחנו - - -

דוד אמסלם: משטרת ישראל, כמה זמן צריכה לדעתה כדי להיפגש עם כל השבטים, כל האנשים, עם כל המכובדים, אולי לעשות ביניהם מפגשים, לעשות איזושהי עבודה קהילתית משטרתית, כמה זמן?

<פרץ עמר: זה ענין של מספר שבועות.

<פרץ עמר: אני רוצה להגיד לך שבנוסף לכל אנחנו עושים את זה בשגרה.

<פרץ עמר: יש לנו כבר רקע, יש לנו הרבה דברים שאנחנו משתמשים בהם ביומיום, נשתמש בהם גם לבחירות.

<פרץ עמר: מספר שבועות מן התאריך שתקבעו אנחנו נהיה ערוכים לקיים את דבר הזה, בהליך דמוקרטי שקט, מסודר ואם צריך להגדיל את כמות הכוחות, נגדיל אותה, אין שום בעיה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

<יוסי ברון: אני רק רוצה - - -

דוד אמסלם: לא, לא, לא, אני סיימתי.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: רבותי, אני רוצה לסגור את הישיבה בזה שאני צריך עוד זמן לגבש את העמדה.

דוד אמסלם: לא, לא, מספיק, אני כבר שלש שעות פה יושב.

דוד אמסלם: אני גם אתייעץ.

דוד אמסלם: אני עכשיו בסיכום.

דוד אמסלם: אני בסיכום, נגמר.

דוד אמסלם: מה אתה רוצה?

<יוסי ברון: מבקש מיושב ראש הועדה, וחברי הועדה, לחזור ולבחון את המלצת שר הפנים, לדחות את הבחירות לאפריל, זה כולל את האפשרות לעשות את רישום כמו שצריך - - -

דוד אמסלם: אתה פותח את הדיון, תגיד?

דוד אמסלם: אתה חושב שאני לא מבין?

דוד אמסלם: יכולתי לסגור את הדיון הזה אחרי רבע שעה.

דוד אמסלם: תאמין לי, אני מבין יותר מהר ממה שאתה חושב ויותר מהר ממה שחלק מהאנשים חושבים.

דוד אמסלם: אבל אני נתתי לאנשים לדבר בגלל שרצו לדבר ולריב אחד עם השני דרכי וגם לריב אתי.

דוד אמסלם: אני כרגע מתחבט בעניין.

דוד אמסלם: אני אכנס ועדה נוספת כדי להביא את ההחלטה שלנו לנושא הזה.

דוד אמסלם: כרגע אני לא מגובש.

<אורי נוסבאום: אנחנו צריכים להודיע לבית המשפט.

דוד אמסלם: תגיד לבית המשפט שהוועדה לא סיימה את עבודתה ואני אכנס עוד דיון אחרי שאני אעשה עוד התייעצויות ואז אני אחליט.

דוד אמסלם: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.