ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 127, 2016-07-12 14:00

אברהם נגוסה: שלום לכולם, אני פותח את ישיבת הוועדה.

אברהם נגוסה: אנו ממשיכים דיון בנושא פתרון דיור ציבורי לקשישים ועכשיו נמשיך את שהתחלנו בעניין דמי השכירות.

אברהם נגוסה: בשבוע שעבר דנו כאן במקרים ממרכז הקליטה בעניין דמי השכירות.

אברהם נגוסה: הנתונים שהוצגו כאן על-ידי נציגי העולים, הראו עלייה פתאומית של דמי השכירות.

אברהם נגוסה: קיבלתי הסבר מיהודה בנושא המקרה מצפת, והבנתי שהסיבה להעלאת שכר הדירה זה בגלל עליית ההכנסה.

<יהודה שרף: זה לא היה פתאומי.

אברהם נגוסה: כן.

<יהודה שרף: אני אמרתי את זה אז ואני חוזר ואומר את זה גם עכשיו, המגורים שם נקבעים על-ידי עמידר.

<יהודה שרף: היהודי הגיש בקשה שנבדקה, בשל צנעת הפרט אינני רוצה לפרט אבל אתה קיבלת את הנתונים בדבר משכורת המשפחה שם, לכן הוועדה שהיתה אמורה לקבוע, אמרה – בדבר כזה, ושוב, אני חושב שמשום צנעת הפרט ואינני רוצה להביך אנשים, נקבע שזה מה שצריך לשלם.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת יואל רזבוזוב, חבר הוועדה גם מיד יגיע לכאן.

<יהודה שרף: לשעבר יושב ראש הוועדה.

אברהם נגוסה: היה יושב ראש בקדנציה הקודמת.

אברהם נגוסה: אני כל הזמן אומר ולכן אני הפסקתי עכשיו לומר, אחרי שנה, כולם כבר יודעים זאת.

אברהם נגוסה: רצית לומר משהו?

<זיוה מקונן-דגו: כן.

<זיוה מקונן-דגו: אני פשוט לא מבינה את התגובה לגבי המקרה.

<זיוה מקונן-דגו: בלי שאנחנו נכנסים לפרטי המקרה הספציפי, בשל צנעת הפרט וכו' שאנו מכבדים בהחלט את זכותו של כל אחד, אבל ממתי בודקים את ההכנסה של העולים החדשים, כדי לקבוע את גובה השכירות שלהם?

<זיוה מקונן-דגו: אם יש נהלים חדשים, חשוב שיהיו שקופים ויונגשו לציבור וגם לעולים.

<זיוה מקונן-דגו: אם זה נהלים שמחליטים עליהם בצורה שרירותית בלי ליידע את הציבור, זה אכן בעייתי, אבל אנחנו איננו מכירים נהלים כאלה.

אברהם נגוסה: זיוה, אני אסביר מה שאני הבנתי.

אברהם נגוסה: כאשר מגיע עולה, הוא חותם חוזה ל- 24 חודשים שבמהלכם שכר הדירה לא משתנה, אבל זה נבדק אחרי 24 חודשים.

אברהם נגוסה: מה שאומר, שאחרי 24 חודשים הוא צריך לחתום חוזה חדש ולצורך זה הוא צריך להציג את רמת ההכנסה שלו.

אברהם נגוסה: כך אני הבינותי.

אברהם נגוסה: לכן, ברגע שהעולה התחיל לעבוד, יש לו משכורת.

<זיוה מקונן-דגו: אדוני היושב ראש, זה אומר שיש נוהל חדש?

<יהודה שרף: לא, זה לא נוהל חדש, זה נוהל ישן.

<זיוה מקונן-דגו: אנחנו לא מכירים את הנוהל הזה.

<יהודה שרף: אני לא חייב לעדכן אותך.

אברהם נגוסה: תנו לי לסיים להסביר.

<זיוה מקונן-דגו: אתם חייבים להנגיש את המידע.

<יהודה שרף: הכל מונגש לעולים.

<יהודה שרף: הכל מונגש.

<זיוה מקונן-דגו: לא, יש חוק.

<יהודה שרף: הכל מונגש לעולים.

<זיוה מקונן-דגו: שנדע איפה זה נמצא.

<יהודה שרף: הכל מונגש לעולים.

אברהם נגוסה: בואו לא נתחיל בצורה כזאת.

אברהם נגוסה: אני רוצה להמשיך להסביר את מה שאני הבנתי ממה שהוצג לי, כדי שיהיה ברור לכולם.

אברהם נגוסה: למי שלא היה בשבוע שעבר, היה מקרה מצפת, עולה חדש.

<יהודה שרף: הגיע ב- 11.9.2013.

אברהם נגוסה: 11.9.2013, הוא הגיע לצפת והוא חתם חוזה של 24 חודשים.

אברהם נגוסה: בכל חודש הוא משלם 164 שקל.

<יהודה שרף: נכון.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: ב- 24 החודשים הללו לא היה שינוי בשכר הדירה, שזה 164 שקלים לחודש.

אברהם נגוסה: אחרי 24 חודשים, על פי הנוהל, הוא היה צריך לחתום על חוזה חדש וביקשו ממנו להציג את רמת ההכנסה שלו.

אברהם נגוסה: באותו זמן, אחרי שנתיים, העולה מצא עבודה וגם אשתו מצאה עבודה, שניהם עובדים ובסך-הכל מרוויחים כ- 10,000 שקל.

<יהודה שרף: נכון.

אברהם נגוסה: אני מסביר את מה שבדקתי ומצאתי.

אברהם נגוסה: כ- 10,000 שקל, אז הם אמרו לו אם אתה מרוויח 10,000 שקל, השכירות תעלה לפי הנוהל של הטבלה של חברת עמידר.

<זיוה מקונן-דגו: אוקיי, שיגידו שזה על-פי ההתנהלות של עמידר ולא של משרד הקליטה.

<יהודה שרף: אמרנו את זה.

<יהודה שרף: אמרנו בישיבת הוועדה הקודמת.

אברהם נגוסה: אני לא נתתי את רשות הדיבור.

<זיוה מקונן-דגו: סליחה.

אברהם נגוסה: אני כרגע ברשות הדיבור, בסדר?

אברהם נגוסה: בואו ותנו לי לסיים את העניין.

אברהם נגוסה: הם אמרו לו שבהכנסה של 10,000 שקל לחודש, השכירות שהמשפחה צריכה לשלם זה 1,700 שקל לחודש.

אברהם נגוסה: לעולה החדש, שדמי השכירות שלו קפצה מ- 164 ל- 1,700, זה שינוי גדול.

<זיוה מקונן-דגו: קפץ פי עשרה.

אברהם נגוסה: הוא פנה אלינו ואז קיבלנו את העובדות כפי שהסברתי.

אברהם נגוסה: בנוסף, יהודה, אותו עולה הסביר שיש לו גם משפחה ולכן 10,000 איננה הכנסה כל-כך גדולה.

<יהודה שרף: אתה צודק, אדוני היושב ראש, אבל לעולה יש שתי בנות בוגרות שעובדות ומשתכרות גם הן והן גרות אתו, כך שהן גם יכולות להשתתף בשכר הדירה, זה פשוט לא הוזכר לאדוני.

<יהודה שרף: דבר שני שאני כתבתי לאדוני, שאנחנו שאלנו אותו אם הוא צריך עוד איזושהי עזרה והוא לא פנה.

<יהודה שרף: הוא לא פנה, אלא הוא הלך ישירות לעמידר, העמידו לו מתורגמן שיהיה בינו לבין עמידר.

אברהם נגוסה: אני מבין שאחת הבנות היא חיילת.

<יהודה שרף: יש לו שתי בנות שעובדות.

אברהם נגוסה: בסדר, חיילת, היא לא מרוויחה.

<יהודה שרף: לא, לא, יש לו שתי בנות בוגרות, שעובדות.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו מנכ"ל משרד העלייה והקליטה, חיכינו לך.

<חביב קצב: אני מתנצל, היום יש יום דיור בכנסת, אז אני עובר מוועדה לוועדה.

אברהם נגוסה: בסדר גמור.

אברהם נגוסה: טוב שהגעת אלינו, אנחנו מברכים את בואך והצטרפותך לדיון שלנו.

אברהם נגוסה: אנחנו התחלנו בדיון שלא סיימנו בשבוע שעבר ומשם המשכנו.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לסיים את הנושא הזה לפני שאנחנו עוברים לדון בדיור הציבורי של הקשישים במרכזי הקליטה או גם במקומות אחרים, בעניין דיור ציבורי לקשישים.

אברהם נגוסה: גם מי שבמרכז קליטה וגם מחוץ למרכז קליטה.

אברהם נגוסה: אז אנחנו רוצים קודם כל לסיים את הנושא שהתחלנו בשבוע שעבר, בעניין מרכזי הקליטה – דמי השכירות לעולים שנמצאים במרכז הקליטה.

אברהם נגוסה: יהודה הסביר לנו לגבי המקרה שדנו בו עכשיו וקיבלנו את זה גם בכתב, לגבי העניין ששכר הדירה של עולה חדש הוכפל לאחר שנתיים מ- 164 שקלים ל- 1,700 שקל.

אברהם נגוסה: אני מבין שזה עניין של עמידר.

אברהם נגוסה: עמידר צפת קבעה את הדברים האלה.

<חביב קצב: בנושא המדרוג?

<יהודה שרף: כן.

<חביב קצב: אז בטח יש לו הכנסה גבוהה.

<יהודה שרף: נכון.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: 10,000 שקל.

אברהם נגוסה: זה הנוהל?

אברהם נגוסה: כמה זה עבור 10,000 שקל?

<יהודה שרף: זה מה שהוא צריך לשלם.

<יהודה שרף: זה מה שהוא צריך לשלם.

<יהודה שרף: 10,000 שקל בברוטו.

<חנה אלעזר לגסה: איפה זה כתוב?

אברהם נגוסה: העולה אמר לי, שיש משפחות באותו מצב שעדיין ממשיכים לשלם סכום נמוך, רק לו קפץ העניין.

<יהודה שרף: כבוד היושב-ראש, אני חוזר בפעם השלישית על מה שאמרתי.

<יהודה שרף: מי שקובע את שכר הדירה זה מי שמשכן אותו בנכס שם וזו עמידר.

<יהודה שרף: החוזה שהעולה חתם על שכר הדירה היה בינו לבין עמידר.

<יהודה שרף: אנחנו העמדנו בזמן חתימת החוזה מדריך מתורגמן שישב אתו, שיקריא לו, שיסביר לו ויוודא שהוא מבין על מה הוא חותם.

<יהודה שרף: הדבר הזה נעשה.

<יהודה שרף: לאחר שנתיים, העולה אמור היה ללכת לחדש את החוזה.

<יהודה שרף: שנתיים זו תקופת הזכאות.

אברהם נגוסה: כן.

<יהודה שרף: אחרי שנתיים, שרירותי יבש, אוקיי?

<יהודה שרף: יבש, שרירותי, אני מדגיש, עולה גומר, צריך לצאת החוצה.

<יהודה שרף: אם העולה נשאר, הוא מחדש את שכר הדירה שלו.

<חנה אלעזר לגסה: איזה עולה?

אברהם נגוסה: חנה, אני אתן להם את רשות הדיבור, בבקשה עכשיו נברר את העניין גם אחרי יהודה, אני אבקש מנציג יהודה, משרד השיכון.

<יהודה שרף: אני חושב שמלכתחילה היית צריך לתת להם אבל אני אייצג אותם.

אברהם נגוסה: בגלל שאתה כתבת לי, אני רציתי להבין.

<יהודה שרף: אדוני פנה אלי ואני מכבד את אדוני, אני עונה לו.

<זיוה מקונן-דגו: כי הם תחת השליטה ותחת הפיקוח ותחת אחריותכם, העולים החדשים, מה לעשות?

<זיוה מקונן-דגו: מה לעשות?

אברהם נגוסה: אתה סיימת?

<יהודה שרף: כן.

<יהודה שרף: אני מתייחס לאדוני.

אברהם נגוסה: בבקשה, נציג עמידר.

אברהם נגוסה: מי מציג לנו?

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים להבין את הנהלים, האם זה נוהל כתוב והוסבר לעולים החדשים, מפורסם, שכולם יודעים מה קורה פה.

אברהם נגוסה: אז אם הוא יודע, אז למה הוא שואל אותי שרק הוא משלם את הסכום הזה?

אברהם נגוסה: מי זה נציג עמידר?

אברהם נגוסה: משרד השיכון נמצא פה.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<שאול מוצפי: אני לא מייצג כאן את עמידר, אז אני לא כל-כך מכיר את ההנחיות הפנימיות.

אברהם נגוסה: נציג עמידר לא הגיע?

אברהם נגוסה: חמישה אנשים רשומים ואישרו שיגיעו.

<קריאה: אולי הם בדיונים אחרים.

אברהם נגוסה: טוב.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: אז אנחנו ניכנס איפה שעצרנו בשבוע שעבר.

אברהם נגוסה: בסדר, אני אתן לך זכות תשובה.

אברהם נגוסה: תתייחסי לנקודה שבה עצרנו ואני רוצה שהמנכ"ל ישמע וגם יש נציגי עולים, גם הם צריכים להציג את דבריהם.

<זיוה מקונן-דגו: אדוני היושב ראש, בעבודה שעשה מרכז המחקר והמידע ושאותה העבירו בשבוע שעבר, יש נתונים די מפורטים.

<זיוה מקונן-דגו: כעיקרון, העולים לא צריכים להיות במרכזי הקליטה יותר משנה ושמונה חודשים.

<זיוה מקונן-דגו: על זה כולם מסכימים, הם לא צריכים להיות במרכזי קליטה.

<זיוה מקונן-דגו: צריכים למצוא להם פתרון חלופי, דיור קבע.

<זיוה מקונן-דגו: כולנו יודעים שרוב האנשים האלה היו עד 10 ו- 12 שנים במחנות המתנה באתיופיה, לכן אין שום סיבה שימשיכו לחיות בדיור ארעי גם בישראל במשך 10 ו- 12 שנים.

<זיוה מקונן-דגו: כולנו מסכימים עם זה.

<זיוה מקונן-דגו: השאלה היא, מהי החלופה שמוצעת להם?

<זיוה מקונן-דגו: אם האנשים האלה לא יוצאים ממרכזי קליטה, משמע, אין להם פתרונות ומי שצריך לתת את הפתרונות הוא משרד הקליטה על-מנת להוציא אותם.

<זיוה מקונן-דגו: כל העולים שנמצאים פה, כולל הצעירים וכולל הקשישים, לא רוצים להיות במרכזי קליטה.

<זיוה מקונן-דגו: זו אמירה חד משמעית והיו מחאות, הפגנות, מכתב שנציגי מרכזי הקליטה עכשיו הוציאו לראש הממשלה בקריאה להתערבות שלו, כי הם לא רוצים להיות שם.

<זיוה מקונן-דגו: נקודה.

<זיוה מקונן-דגו: כשהם נמצאים שם, אז אם מרכזי הקליטה הם באחריות ובפיקוח של משרד הקליטה, אנחנו מצפים שגם התנאים יהיו שם ראויים ויטופלו כראוי.

<זיוה מקונן-דגו: אני נותנת רקע.

אברהם נגוסה: אל תגלשי, הנושא הוא דמי השכירות.

<חביב קצב: זה לא נושא הדיון כרגע, אני מצטער.

אברהם נגוסה: תתמקדי בנושא דמי השכירות.

<חביב קצב: נתת את ההקדמה הרגילה שלך, בואי נתקדם לנושא.

אברהם נגוסה: אוקיי.

<זיוה מקונן-דגו: הסוגיה היא, אדוני היושב ראש, שמשרד הקליטה וגם ה- ממ"מ, לא ענו את התשובות.

<זיוה מקונן-דגו: את זה גם אמר צח בשבוע שעבר, שמשרד הקליטה בצורה שיטתית, לא נותן תשובות ולא נותן מענים.

<זיוה מקונן-דגו: שנה אחרי שנה, אנחנו יודעים פה, דברים לא משתנים.

<זיוה מקונן-דגו: 4,900 אנשים עדיין תקועים במרכזי קליטה, כשבאוגוסט 2013 הסתיימה העלייה.

<זיוה מקונן-דגו: כמעט שלוש שנים, זה לא הגיוני ואנחנו מדברים על אחרוני העולים.

<זיוה מקונן-דגו: רוב העולים הם כבר מעל שלוש שנים והם לא צריכים להיות שם.

אברהם נגוסה: תתמקדי בנושא דמי השכירות.

אברהם נגוסה: היום הנושא הוא דמי השכירות, על שאר הנושאים נדון ביום אחר.

<זיוה מקונן-דגו: אוקיי.

<זיוה מקונן-דגו: משרד הקליטה, כדי לעשוק את העולים ולהקשות עליהם, מעלה את השכירות כדי באמת למרר להם את החיים.

<זיוה מקונן-דגו: בתוך הטבלה הזאת שהוצגה לנו על-ידי ה- ממ"מ בשבוע שעבר, נמצאים עשרה מרכזי קליטה שהם בבעלותה של הסוכנות היהודית.

<זיוה מקונן-דגו: אילו משרד הקליטה היה רוצה להקל על העולים האלה, כדי שלא ישלמו בין אם לעמידר או לאותה חברה שמטפלת במבשרת, הוא היה יכול להעביר את 4,000 העולים האלה למרכזי הקליטה של הסוכנות היהודית, כדי למנוע מהם את העוול הזה.

<זיוה מקונן-דגו: אבל משרד הקליטה לא עושה את זה.

<חנה אלעזר לגסה: אנחנו גם יודעים שיש חדרים פנויים וריקים.

<זיוה מקונן-דגו: יש חדרים פנויים וריקים במרכזי קליטה ויש מקום פנוי.

<זיוה מקונן-דגו: למה לא עושים את זה?

<זיוה מקונן-דגו: בבית אלפא, בחור הנידח הזה, שאין בו תחבורה ציבורית, שהילדים צריכים לנסוע עד עפולה ועד טבריה לבתי-הספר, למה עולים חדשים צריכים להיות שם?

אברהם נגוסה: זיוה, מה שאת מדברת, זה נושא שאנחנו צריכים לדון בו בזמן אחר, בעניין פינוי עולים חדשים ממרכזי הקליטה.

<זיוה מקונן-דגו: אבל זה נובע מזה.

אברהם נגוסה: אני פשוט רוצה להביא אותך, על-מנת שנגיע לפתרון.

אברהם נגוסה: כי אם אנחנו נחזור על זה שוב ושוב, זה לא יעזור לנו כרגע.

אברהם נגוסה: אני רוצה להתמקד בשכירות, בנושא דמי השכירות.

<זיוה מקונן-דגו: נכון, מעלים את השכירות ב- 500, ב- 1,500, ל- 1,700 שקל.

אברהם נגוסה: למה זה קורה, בואי נתמקד בזה.

<זיוה מקונן-דגו: על זה, שייתנו לנו תשובה.

<זיוה מקונן-דגו: אני באמת לא מבינה איך זה יכול להיות שבאים ואומרים לאנשים – אתם תחת הפיקוח שלנו, השירותים שאתם מקבלים, זה השירותים שלנו במרכז הקליטה ואנחנו יודעים שהשירותים שם הם ירודים ובסופו של דבר דורשים מהם לשלם שכירות כמו בחוץ.

<זיוה מקונן-דגו: למה?

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: מה שמך?

אברהם נגוסה: גטאצ'ו, בבקשה, תסביר לנו בעניין השכירות.

אברהם נגוסה: אבל לא בנושאים אחר, אני מבקש להתמקד בנושא השכירות.

אברהם נגוסה: (אומר דברים באמהרית ומתרגם את דבריו) בבקשה, אני אתרגם לפרוטוקול את דבריי.

אברהם נגוסה: אמרתי שבשבוע שעבר דנו בעניין דמי השכירות ואנחנו ממשיכים מאיפה שעצרנו ולאחר מכן אנחנו ממשיכים בנושא דיור ציבורי לקשישים.

אברהם נגוסה: ולכן, צריך להתמקד כרגע רק על נושא דמי השכירות.

<הגר שרן: אנחנו התעכבנו בישיבה של אלי, אנחנו מצטערים.

אברהם נגוסה: בואי, תתקרבי לשולחן הדיונים.

אברהם נגוסה: אז אולי אם את יכולה לתת לנו, לפני שאנחנו נמשיך.

אברהם נגוסה: היה מקרה בצפת, שהו שנתיים במרכז קליטה, במהלך השנתיים היה חוזה ושילם 164 שקלים.

אברהם נגוסה: אחרי שנתיים, השכירות קפצה ל- 1,700 שקל.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים להבין מה הנוהל אצלכם והאם זה קורה לכל העולים.

<הגר שרן: אני לא מכירה מקרה ספציפי, את זה אני יכולה לבדוק.

אברהם נגוסה: אני לא רוצה לנקוב בשם של מישהו מסוים, אני פשוט רוצה להבין את הנוהל.

<הגר שרן: קוראים לי הגר שרן, אני מזכירת חברת עמידר וממונה על קשרי ממשל.

<הגר שרן: כשהעולים מגיעים, יש להם הנחה אוטומטית בגלל שהם עולים.

<הגר שרן: אחרי שנה, עושים בדיקה חדשה ובודקים – מה המצב הסוציו אקונומי, האם הוא השתנה, האם היו שינויים – התחיל לעבוד או לא, ואז יש מדרוג של שכר הדירה.

<הגר שרן: כשהוא מגיע כעולה, הוא מקבל את ההנחה באופן אוטומטי, כך כל אחד.

<הגר שרן: אחרי שנה קורים דברים, אם הוא התחיל לעבוד, או אם הוא מתחיל לקבל הבטחת הכנסה או דברים אחרים שלוקחים בחשבון.

<הגר שרן: הוא חייב לבוא ולהמציא מסמכים, על-מנת לטפל בשכר הדירה שלו.

<הגר שרן: אם לא עושים את זה, שכר הדירה קופץ באופן אוטומטי.

<הגר שרן: אין לי בעיה לבדוק מקרה ספציפי זה או אחר.

<הגר שרן: אבל שיבינו , לא עמידר קובעת את גובה שכר הדירה של העולים שזה יהיה ברור.

<הגר שרן: אנחנו לא קובעים את גובה שכר הדירה של העולים, אלא זה בהתאם להכנסות של אותו עולה ובהתאם למדרוג שמתקבל.

<הגר שרן: אני חושבת שהמקרה שאתה מדבר עליו הוא מקרה של דיור ציבורי של משרד השיכון, לא של משרד הקליטה.

<הגר שרן: האם אנחנו מדברים על אותו מקרה בצפת?

אברהם נגוסה: צה"ל 9, מרכז קליטה.

<הגר שרן: זה מדרוג של משרד השיכון, לא משרד הקליטה.

<הגר שרן: הם קיבלו את ההנחה בגלל היותם עולים ולאחר מכן הם צריכים להביא לוועדת המדרוג של משרד השיכון את כל המסמכים ועל-פי זה משרד השיכון קובע את שכר הדירה.

<הגר שרן: אם לא, זה באופן אוטומטי קופץ לגבוה ביותר.

אברהם נגוסה: הבנתי.

<זיוה מקונן-דגו: סליחה, אדוני, אני מתפרצת בשאלה.

<הגר שרן: בבקשה.

<זיוה מקונן-דגו: האם בעצם עמידר לוקחת אחריות על העולים האלה והיא גם, אם יש בעיה של נזק בדירה, היא משפצת להם?

<זיוה מקונן-דגו: האם היא לוקחת את כל המכלול של הטיפול?

<הגר שרן: במקבצי הקליטה, במרכזי הקליטה, עמידר רק מפקחת.

<הגר שרן: היא לא כמו בדיור הציבורי.

<זיוה מקונן-דגו: זאת הבעיה.

<זיוה מקונן-דגו: אז בבעלות, של מי האחריות פה?

<הגר שרן: שנייה, אני מבקשת להסביר.

<הגר שרן: זה לא כמו בדיור הציבורי, אדוני היושב ראש.

<זיוה מקונן-דגו: כן, כן.

<זיוה מקונן-דגו: אוקיי.

אברהם נגוסה: הבנתי.

<הגר שרן: שם יש אחריות שלנו.

<הגר שרן: במקרים מסוימים, ברגע שיש מפעיל פרטי שזכה במכרז, עמידר מפקחת עליו.

<הגר שרן: עמידר פשוט מפקחת עליו.

אברהם נגוסה: כמו במבשרת ציון?

אברהם נגוסה: אתם גם שם מפקחים?

<הגר שרן: כן, אבל שם זה סיפור אחר.

אברהם נגוסה: יש חברה זכיינית.

<הגר שרן: כן, ואנחנו מפקחים עליה.

אברהם נגוסה: בשבוע שעבר שמענו את הבעיות עם העולים, שהחברה הגדילה את דמי השכירות כי היא זכיינית של משרד הקליטה.

<הגר שרן: לא, היא לא מגדילה את השכירות בגלל שהיא זכיינית.

אברהם נגוסה: אז אתם מפקחים עליה או לא?

<הגר שרן: אנחנו מפקחים עליה, אבל הם לא מגדילים בגלל שהם זכיין של משרד הקליטה, זה לא קשור.

<הגר שרן: במקרה הספציפי הזה, זה לא זכיין של משרד הקליטה.

<הגר שרן: המקרה שם הוא בכלל עניין של משרד השיכון.

<הגר שרן: זה לא משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: רגע, לא, אני רוצה להבין.

<הגר שרן: אני מדברת על צפת.

אברהם נגוסה: אני נתתי דוגמה של צפת, צפת ברור לי.

<הגר שרן: אנחנו מפקחים עבור משרד הקליטה על מקבצי הדיור ועל מרכזי הקליטה.

אברהם נגוסה: כך גם במבשרת?

<הגר שרן: כן.

<זיוה מקונן-דגו: ואתם חושבים שתנאי הדיור של העולים החדשים הם תנאים נאותים?

<הגר שרן: בוודאי.

<הגר שרן: אם יש בעיות במרכז ספציפי מסוים, צריך להעלות את זה.

אברהם נגוסה: זיוה, תני לי לנהל את הדיון.

<הגר שרן: תבואו ותעלו בפנינו את הבעיות.

<הגר שרן: את זה אני רואה בפעם הראשונה.

אברהם נגוסה: כשאת אומרת לפקח, מה משמעות הפיקוח?

<הגר שרן: הפיקוח על כך שהעולים מקבלים את כל השירותים ואת כל תנאי המחייה והדירות נראות כמו שצריך והזכיין מקיים את התנאים של משרד הקליטה, על-פי המכרז שהוא זכה, נותן את התנאים ההולמים, מטפל בדירות, כל מה שהוא צריך.

אברהם נגוסה: כלומר, אתם בודקים פיסית את המבנים, אם הם משפצים, מתקנים ומתחקרים וכדומה?

אברהם נגוסה: מה עם עניין המחיר?

<הגר שרן: המחיר לא נוגע לנו.

אברהם נגוסה: החברה רוצה להרוויח, יכול להיות שהיא מקפיצה את דמי השכירות?

<הגר שרן: לא, היא לא יכולה להקפיץ.

<הגר שרן: היא לא יכולה להקפיץ.

אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת.

אברהם נגוסה: על זה אתם מפקחים?

<הגר שרן: אנחנו מפקחים על זה, כן.

<הגר שרן: אבל תנו לי להסביר.

<הגר שרן: אם הוא לא הגיש מסמכים, אני רוצה להסביר.

אברהם נגוסה: איך אתם מפקחים, תסבירי לי.

אברהם נגוסה: האם אתם באים עם נוהל?

<הגר שרן: אנחנו באים גם פיסית.

<הגר שרן: גם פיסית וגם אנחנו בודקים את שכר הדירה, כמה משלמים.

<הגר שרן: הוא לא יבוא במצב שלוקחים לעולה כסף שאסור היה לו לקחת או קבלן שזכה במקום הזה עושה דברים שאסור לו, בניגוד לחוק.

<הגר שרן: צריך להעלות את הבעיות האלה כי גם פיקוח שלנו, לפעמים קורה - - -

אברהם נגוסה: מי קובע את גובה שכר הדירה?

<הגר שרן: רק משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: רק משרד הקליטה?

<הגר שרן: כן.

אברהם נגוסה: אוקיי.

<הגר שרן: לנו אין סמכות.

אברהם נגוסה: אז משרד הקליטה אומר למשל, שפלוני צריך לשלם 1,300 שקל.

אברהם נגוסה: מ- 300 שקל או 250 שקל או מעוד 50 שקל, מקפיצים ל- 1,500 שקל, מי שקובע זה משרד הקליטה?

<הגר שרן: כן.

<הגר שרן: אדוני היושב ראש, אני חייבת לציין שלא יכולים לקרות מקרים כאלה, לא סתם שכר הדירה קופץ.

אברהם נגוסה: אבל זה קורה, אנחנו בדקנו.

<הגר שרן: אז יכול להיות שזה קופץ כי אותו דייר, גם אם הוא לא ידע, לא הביא מסמכים, לא העביר לוועדת מדרוג.

<הגר שרן: זה לא מצב שמשרד הקליטה פתאום מקפיץ מחירים ופתאום מ- 300 קופץ ל- 1,300.

<הגר שרן: אני לא אומרת שזה לא קורה, אבל צריך לבדוק כל מקרה לגופו, למה זה קרה, האם הבן-אדם השתנה, מה הסוציו אקונומי לו.

<הגר שרן: זה לא קופץ סתם.

<חביב קצב: הגר, במקרה הזה אלה סיבות אחרות, שאני אפרט.

<הגר שרן: אני יודעת.

<הגר שרן: אני לא מדברת על מקרה ספציפי.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול אותך עוד שאלה.

אברהם נגוסה: אני לא רוצה להקשות עלייך, אני פשוט רוצה שיהיה ברור לכולם.

<הגר שרן: באתי הנה כדי לתת תשובות.

אברהם נגוסה: האם משרד השיכון פרסם את הנהלים האלה, שעולה חדש על זמן מסוים הוא מקבל הנחה ולאחר מכן, אם יש לו עבודה ויש לו הכנסה גדולה, אז המחיר ישתנה?

<הגר שרן: כן, כן, אדוני.

אברהם נגוסה: האם יש לכם את זה?

<הגר שרן: כן, יש נהלים.

אברהם נגוסה: יש חוברת באמהרית?

<הגר שרן: אנחנו מסבירים.

<הגר שרן: כשחותמים חוזה, הכל מוסבר שם.

<הגר שרן: זה באמת קורה שדיירים שוכחים לבוא ולעשות את התאמת המסמכים והכל.

<הגר שרן: אם יש בעיה שהדיירים לא מספיק מודעים, אנחנו נדאג לנער את הנהלים ולחדש אותם ולרענן אותם.

<הגר שרן: אבל אני שוב חוזרת, שכר הדירה לא קופץ סתם.

<זיוה מקונן-דגו: אדוני היושב-ראש, צריך לתרגם כי חלק מהאנשים לא מבינים.

אברהם נגוסה: אני מבקש מכם שתעבירו לנו את הנוהל.

<הגר שרן: אין בעיה.

אברהם נגוסה: לוועדה, בסדר?

<הגר שרן: אין בעיה, נעביר.

אברהם נגוסה: אני רוצה לראות את זה.

אברהם נגוסה: לציפי, בבקשה.

<הגר שרן: אין בעיה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: גטאצ'ו, בבקשה.

<גטאצו אספאו: אני לא יכול לדבר כל כך טוב בעברית אבל אני רוצה לספר מה קרה לי מאז שהגעתי לארץ.

אברהם נגוסה: אוקיי.

<גטאצו אספאו: העלו לי את שכר הדירה, בגלל שהבאתי אישה מאתיופיה.

<גטאצו אספאו: יש לכם סבלנות?

אברהם נגוסה: תעשה בקיצור, זה ועדה.

<גטאצו אספאו: אני מבקש חמש דקות.

אברהם נגוסה: אין זמן.

אברהם נגוסה: חמש דקות זה הרבה.

<גטאצו אספאו: עליתי לארץ בגיל 40, בסוף 2006, כרווק.

<גטאצו אספאו: נכנסתי למרכז קליטה בקיבוץ טללים, אחרי שסיימתי אולפן ליהדות.

<גטאצו אספאו: בתחילת 2008 יצאתי מהקיבוץ והייתי מוכן לגור בכל מקום בארץ, אבל בקיבוץ לא היתה היענות.

<גטאצו אספאו: עברתי לירושלים, התחלתי לגור בשכר דירה והייתי צריך לשלם שכר דירה.

אברהם נגוסה: איפה גרת בשכר דירה?

אברהם נגוסה: איפה שכרת?

<גטאצו אספאו: בירושלים, בשכר דירה.

אברהם נגוסה: לא במבשרת?

<גטאצו אספאו: לא.

<גטאצו אספאו: אני אסביר.

אברהם נגוסה: אוקיי.

<גטאצו אספאו: משרד הקליטה סידר לי להתחיל ללמוד חשמלאי מוסמך במושבה הגרמנית, גם שילמו לי ואני מודה למשרד הקליטה שנתנו לי הזדמנות להתקדם.

<גטאצו אספאו: בזמן הלימודים שמעתי שיש אפשרות לעבור למרכז קליטה, הגשתי בקשה ובערך בסוף 2008 עברתי למרכז הקליטה במבשרת ציון ועל כך אני מודה למשרד הקליטה ולמדינה.

<גטאצו אספאו: התחתנתי ומשרד הפנים אישר לי להביא את האישה שתגור אתי.

<גטאצו אספאו: עד אז, אף אחד לא אמר לי שזה אסור לגור במרכז הקליטה ביחד.

<גטאצו אספאו: להפך, כל הזמן כולם ואפילו המדריכים, אמרו לי להתחתן ולהביא ילדים, לקבל משכנתה ולקנות דירה.

<גטאצו אספאו: זה מה שהיה ידוע לי.

<גטאצו אספאו: מאמצע 2010, כאשר אשתי היתה בארץ היא נכנסה להיריון והמצב הכלכלי שלי לא היה לא טוב, כי למדתי.

<גטאצו אספאו: ראיתי שאנשים שבאו מאתיופיה וגרו במרכז הקליטה, קיבלו דירה יותר גדולה.

<גטאצו אספאו: שמעתי שהם קיבלו משכנתה, קנו דירה ויצאו ממרכז הקליטה.

<גטאצו אספאו: ראיתי גם שנתנו ללמוד יהדות ולגייר, ראיתי שנתנו לילדים ללמוד במרכז הקליטה.

<גטאצו אספאו: אז במה אני טעיתי, שעכשיו קיבלתי חיוב לשלם 88,500 שקלים?

אברהם נגוסה: 88,000?

<גטאצו אספאו: 88,500 שקל.

<גטאצו אספאו: הוצאתי תעודת זכאות, כעולים חדשים.

<גטאצו אספאו: הנה, אני מציג את זה, קיבלתי את זה ב- 2010.

אברהם נגוסה: בסדר.

<גטאצו אספאו: עדיין לא השתמשתי בזכות הזו.

<גטאצו אספאו: אני מיד אסיים את דבריי.

<גטאצו אספאו: פעם משרד הקליטה מאשר ופעם לא, אני עדיין מקווה ולא התייאשתי.

<גטאצו אספאו: פעם מקבלים תשובה חיובית, פעם שלילית, אחר-כך מאשימים בן-אדם, זו התרבות בישראל.

<גטאצו אספאו: באמצע 2010 קיבלתי מכתב מהסוכנות היהודית, לא יכולתי לשלם כדי לצאת ממרכז הקליטה.

<גטאצו אספאו: אני עובד ונולד לי בן, אבל בגלל המצב הכלכלי שלי, התינוק נשאר בבית ולא הלך למעון.

<גטאצו אספאו: אילו הייתי יודע שזה לא חוקי, לא הייתי נוהג כך.

<גטאצו אספאו: אולי עשיתי טעות בגלל שלא הדריכו אותי לכיוון הנכון, אבל רוב הזמן לא טעיתי ועד 15.9.2010, שילמתי לפי החוזה.

אברהם נגוסה: כמה שילמת בחודש?

<גטאצו אספאו: 157.

אברהם נגוסה: 157 שקל?

<גטאצו אספאו: כך שילמתי.

אברהם נגוסה: עד איזו שנה?

<גטאצו אספאו: עד 15.9.2010.

<גטאצו אספאו: יש לי קבלות פה.

אברהם נגוסה: אוקיי.

<גטאצו אספאו: אחרי זה, הקבלן לא רצה לקבל.

<גטאצו אספאו: אני הסכמתי לשלם כמו שכל אחד משלם, אבל הוא לא רצה לקבל.

<גטאצו אספאו: בהמשך, קיבלתי מכתב מבית-משפט השלום לצאת ממרכז הקליטה, אבל הגשתי ערעור כי לא היה לי כסף לצאת, לשלם לשכר-דירה בחוץ.

<גטאצו אספאו: חשבתי גם שיש לי זכאות להישאר עד שאני אוכל לקנות דירה, כמו האחרים.

<ציפי גלעדי: אי-אפשר לעזור לך ככה.

<ציפי גלעדי: תעביר את הפנייה לוועדה, אנחנו ניקח ונטפל בזה.

אברהם נגוסה: אתה נכנסת למרכז קליטה, ציפי תקבל את המכתב ואנחנו נטפל.

<ציפי גלעדי: בוא אחרי הישיבה.

אברהם נגוסה: תצלמי ותיתני לו ואנחנו נטפל.

אברהם נגוסה: מה שאני רוצה להבין, אתה נכנסת למרכז קליטה, שילמת עד 2010, כל חודש – 157 שקל שכירות?

<גטאצו אספאו: כן.

אברהם נגוסה: אז אחרי 2010, כמה אתה משלם עכשיו?

<גטאצו אספאו: נתנו לי מכתב, תביעה.

אברהם נגוסה: מה זאת אומרת מכתב, אתה לא משלם?

<גטאצו אספאו: אני רציתי לשלם, הוסיפו 200 שקל, ל- 200 שקל.

אברהם נגוסה: הוסיפו?

אברהם נגוסה: 357?

<גטאצו אספאו: לא, לפני 350, עשו לשנה 200 שקל.

אברהם נגוסה: לא לשנה, לחודש.

<גטאצו אספאו: לא, למשך שנה, 2,200 היה כל חודש.

אברהם נגוסה: הוראת קבע?

<גטאצו אספאו: לא, גם יש במזומן.

אברהם נגוסה: במזומן גם?

<גטאצו אספאו: כן.

אברהם נגוסה: אוקיי.

<גטאצו אספאו: לא רצה לקבל כמו אחרים, הוא רצה שאני אשלם מ- 15.10.2010 500 שקל ובחודש הבא 750, בחודש הבא 1,000, בחודש הבא 1,250.

<גטאצו אספאו: ואחר-כך 1,500.

<גטאצו אספאו: כל חודש הוא העלה.

<גטאצו אספאו: אז לא הסכמתי.

<גטאצו אספאו: אני הייתי רוצה לצאת ממרכז הקליטה, היתה לי זכות לקנות דירה ולצאת, לא מאשרים לי.

<גטאצו אספאו: אז הוא לא רוצה לקבל ממני כסף.

<גטאצו אספאו: בסוף קרא לי למשרדו ושאל למה אינני משלם.

<גטאצו אספאו: אמרתי לו – אני אשלם כמו כולם.

<גטאצו אספאו: אמר לי – אתה תשלם יותר ולכך לא הסכמנו.

<גטאצו אספאו: אמר לעובד שלו להוציא את הדלת מהבית.

אברהם נגוסה: מה החוב כעת?

<זיוה מקונן-דגו: עקרו את הדלת מהדירה שלו.

<גטאצו אספאו: אני רוצה לספר מה שקרה.

אברהם נגוסה: דנו בכך בשבוע שעבר, אנחנו לא חוזרים עוד פעם.

אברהם נגוסה: שמענו על מקרה אחד בשבוע שעבר ועוד מקרה אחד אנחנו שומעים היום.

אברהם נגוסה: אני רוצה שהמנכ"ל יגיב ואז אנחנו עוברים בשעה שלוש לנושא אחר לגמרי, של פתרונות דיור לקשישים.

אברהם נגוסה: דיור ציבורי.

אברהם נגוסה: אנחנו לא נחזור שוב לשמוע על עניין השכירות, כי אנחנו לקחנו דוגמה מייצגת.

אברהם נגוסה: בשבוע שעבר שמענו, ראינו קבלות שהבן-אדם היה משלם 350 שקל, אז הגדילו לו ל- 1,500 שקל.

אברהם נגוסה: החוב הצטבר ל- 75,000 שקל, או 72,000 שקל, חילקו לו להוראת קבע, הוא משלם אבל עדיין הוא נמצא בצרות.

אברהם נגוסה: הוא עכשיו אומר שהיה משלם 157 שקל עד 2010, היום יש לו חוב של 88,500 שקל.

אברהם נגוסה: אני לא יכולתי להבין את כל הדברים האלה ולכן אנחנו רוצים לקבל הסבר ממנכ"ל משרד הקליטה בעניין הזה ולא חשוב שעכשיו עוד פעם הוסיפו את זה.

אברהם נגוסה: קודם כל נקבל פירוט, יהיה סדר, נבין בדיוק כמו שהבנו את המקרה של צפת.

<גטאצו אספאו: בסוף הקבלן ביקש שאני אשלם לו כמה שאני יכול.

<גטאצו אספאו: אמרתי לו שאני אשלם לפי החוזה, יצאתי ממרכז הקליטה ושילמתי 1,000 בחודש.

אברהם נגוסה: עכשיו אתה לא גר במרכז הקליטה?

<גטאצו אספאו: אני לא גר.

אברהם נגוסה: אתה יצאת ממרכז הקליטה?

<גטאצו אספאו: כן.

<גטאצו אספאו: היתה לי זכאות.

אברהם נגוסה: יש לך תעודת זכות לקנות דירה?

<גטאצו אספאו: כן.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: אז מה יש לך לומר על עניין החוב?

<גטאצו אספאו: כן.

<גטאצו אספאו: איך זה יכול להיות שדורשים ממני 88,500 שקל?

אברהם נגוסה: זה דומה למה שהיה בשבוע שעבר.

<גטאצו אספאו: כן.

אברהם נגוסה: בסדר גמור, הבנו את העניין.

אברהם נגוסה: (יו"ר הוועדה אומר דברים באמהרית ומתרגם דבריו) הוא התחיל לדבר על דיור ציבורי אז אני אומר שבשעה שלוש יתחיל דיון בנושא דיור ציבורי של קשישים.

אברהם נגוסה: ועניין שכר הדירה, דמי השכירות, פה סיימנו את העניין.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע מהמנכ"ל בעניין זה, כדי שהנהלים יהיו ברורים לנו.

<ציפי גלעדי: את המקרים הפרטניים – תעבירו כולכם לוועדה.

<ציפי גלעדי: כל אחד בנפרד יכתוב לוועדה.

אברהם נגוסה: (מתרגם דברים שנאמרים באמהרית) בחדר אחד יכול להיות שיש שלושה-ארבעה אנשים אז משלמים 1,500, כל אחד או 1,000 שקל כל אחד.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: בסדר.

<חביב קצב: ברשותך, אדוני היושב-ראש, העולים הזכאים מאתיופיה שבאים במיוחד ובאופן חריג להתגורר במרכזי קליטה, כל זמן שהם זכאים כל זמן שהם עונים על הקריטריונים של הזכאות ואנחנו לא סופרים להם את החודשים, הם משלמים שכר-דירה נמוך ביותר במרכזי הקליטה.

<חביב קצב: ראיתם את הנתונים שהעביר לכם יהודה שרף, האחראי על הנושא הזה בסוכנות היהודית.

<חביב קצב: ראיתם את רמת התשלום שמשלמים אותם עולים מאתיופיה במרכזי הקליטה, מול עולים אחרים שמגיעים באופן זמני למרכזי הקליטה, מארצות אחרות, שמשלמים הרבה הרבה יותר.

<חביב קצב: אנחנו מחזיקים מרכזי קליטה, על-מנת לקלוט אנשים זכאים.

<חביב קצב: אני שב ואומר, אנחנו לא מודדים להם ולא סופרים להם את החודשים.

<חביב קצב: כל זמן שהם זכאים ועונים על הקריטריונים של הזכאות, אנחנו זורמים אתם, מסייעים בידם ונותנים להם את האפשרות לשלם שכר-דירה נמוך, על-מנת שתהיה להם אפשרות גדולה יותר ושיהיה בידם הון גדול יותר, על-מנת שיוכלו לצאת וללכת לשוק הפרטי בין אם לשכור דירה או לקנות דירה.

<חביב קצב: אנחנו מסבסדים את אותם מרכזי קליטה, הרבה יותר מכפי שמסבסדים במרכזי קליטה אחרים לקבוצות אוכלוסייה של עולים שלא מאתיופיה כשהמטרה היא מאוד ברורה, לסייע בידי כל העולים מאתיופיה הזכאים שמגיעים למרכזי הקליטה, על-מנת שיוכלו להשתלב כמה שיותר מהר.

<חביב קצב: שיצברו הון בראשית דרכם, ככל שזה ניתן ויצאו לשוק הפרטי, לדירות הקבע וליישובי הקבע.

<חביב קצב: אנחנו שומרים על זה ואתם יכולים לקבל את הנתונים.

<חביב קצב: משפחות שנמצאות חמש ושש שנים, נוכל להעביר לידיכם את כל הנתונים.

<חביב קצב: כל הנתונים הללו שקופים וידועים, אין שום בעיה לתת אותם.

<חביב קצב: איפה יש בעיה?

<חביב קצב: יש בעיה לאותם אנשים שנמצאים לא זכאים במרכזי הקליטה.

<חביב קצב: אנשים שהם לא זכאים להיות במרכזי קליטה ובלי לפרט עכשיו, בלי להיכנס עכשיו בגלל צנעת הפרט, למקרה כזה או אחר.

<חביב קצב: הבחור האחרון שדיבר במבשרת עבר שלוש ערכאות משפטיות ובסוף היה צריך להתפנות באמצעות הוצאה לפועל מהדירה שבה הוא גר.

<חביב קצב: שלוש ערכאות משפטיות קבעו שהוא צריך לפנות את הדירה.

<חביב קצב: אותו אדם, מבחינתנו גר בדירה לא חוקית, הוא התגורר בה באופן לא חוקי.

<חביב קצב: באותו רגע שאדם גר בדירה באופן לא חוקי, אנחנו מעלים לו את התשלום של השכירות שהוא צריך לשלם.

אברהם נגוסה: עד כמה שנים נמשכת הזכאות?

<חביב קצב: זה לא קשור בזכאות.

<חביב קצב: יש אנשים שגרים בזכאות במרכזי קליטה, אדוני היושב ראש, שש ושבע ושמונה שנים, ממשיכים לשלם את שכר הדירה המסובסד והנמוך.

<חביב קצב: מי מתחיל לעבור לשכר דירה גבוה?

<חביב קצב: זה אותם אנשים שהתבקשו לפנות בגלל שהם לא זכאים יותר להיות בדירה הזאת.

<חביב קצב: כמו המקרה ששמענו עכשיו, דרך אגב, מקרה שהוא הגיע עם אישה שהיא לא עולה, למרכז הקליטה.

<חביב קצב: וכאלה יש כמה דוגמאות אחרות שאפשר לתת.

אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת קסניה סבטלובה.

<חביב קצב: לשמחתי, מדובר במקרים בודדים, אלו מקרים מעטים, ואני שמח על כך.

<חביב קצב: הנושא הזה של שמירה על החוק, אני יכול לומר באופן הברור ביותר שיוצאי אתיופיה במרכזי הקליטה הם שומרי חוק וכך אנחנו ממשיכים לתת להם את כל הסבסוד.

<חביב קצב: המקרים החריגים שעליהם אנחנו שומעים, וכל מקרה הוא עולם ומלואו, אני אינני מזלזל באף מקרה, חס וחלילה, אנחנו לא מזלזלים באף מקרה, כל מקרה הוא עולם ומלואו.

<חביב קצב: בשורה התחתונה, כאשר אתה מנהל מערכת ואתה חייב להיות עם כללים ברורים בניהול המערכת, הדרך שלנו לשכנע ולהסביר לאותם חריגים שאינם עונים על אותה מערכת, להגיד להם שיצאו ממרכז הקליטה כי הם לא זכאים להמשיך להיות במקום הזה, זה להעלות את דמי השכירות.

<חביב קצב: אין כאן מטרה להעניש וגם אין כוונה לגרום להם נזק, חלילה.

<חביב קצב: המטרה היא אחת וברורה, לומר להם חבר'ה, אתם לא זכאים להמשיך להיות באותו מקום.

<זיוה מקונן-דגו: אין להם פתרון אחר.

<זיוה מקונן-דגו: זה לא ייאמן.

אברהם נגוסה: כאשר אתם אומרים לו לצאת, יש לו דרך לצאת?

<חביב קצב: אתה היום אדם פרטי, יש לך דירה בשוק הפרטי ומישהו פלש לך לדירה, מה אתה אומר לו?

אברהם נגוסה: לא, לא.

<חביב קצב: לא, לא?

<חביב קצב: כן, כן.

אברהם נגוסה: רגע, אני רוצה שתענה לי.

<חביב קצב: סליחה, זה בדיוק המקרה.

<זיוה מקונן-דגו: זה ממש לא.

אברהם נגוסה: אני שואל אותך.

<חביב קצב: זה בדיוק המקרה, אדוני היושב-ראש.

<חביב קצב: אדם פלש לדירה, אם אתה יש לך דירה בשוק הפרטי, משכיר אותה בשוק החופשי.

אברהם נגוסה: למה פלש?

<חביב קצב: פלש, הביא אנשי לא חוקיים להתגורר בדירה, אנשים שלא זכאים לגור בה.

<זיוה מקונן-דגו: לצפות מאנשים שעשר שנים יחיו בלי זוגיות?

<זיוה מקונן-דגו: זו פשוט התעללות באנשים.

<חביב קצב: הוא הביא אנשים שלא זכאים לגור.

<זיוה מקונן-דגו: זה לא נורמאלי.

<חביב קצב: אפשר לקיים דיון או אפשר לסיים את הדיון, אי-אפשר להמשיך עם הגברת הזאת, עם הצרחות שלה.

<חביב קצב: תחליט מה אתה רוצה.

אברהם נגוסה: לא, לא.

<חביב קצב: תחליט מה אתה רוצה.

אברהם נגוסה: אני שואל אותך.

<חביב קצב: אז אני עונה לך.

<חביב קצב: אבל אני לא יכול להמשיך עם ההפרעות האלו.

אברהם נגוסה: אני אגיד לך, עולה חדש הגיע וקיבל דירה.

<חביב קצב: ממש חוצפה.

אברהם נגוסה: אז הוא התחתן והוא הביא אישה.

<חביב קצב: הוא לא התחתן, הוא הביא אישה לא עולה.

קסניה סבטלובה: הוא התחתן איתה, הוא חי איתה, אז מה?

<חביב קצב: אחר-כך הוא התחתן.

קסניה סבטלובה: אני שמחה בשבילם.

קסניה סבטלובה: אבל במדינה שלנו לא צריך להתחתן כדי להיות ביחד, אני מזכירה לך.

<זיוה מקונן-דגו: גם להתחתן לא נותנים.

<זיוה מקונן-דגו: לא נותנים להתחתן.

<זיוה מקונן-דגו: אנחנו מכירים את המציאות.

<חביב קצב: הוא הביא אישה, לא עולה חדשה.

אברהם נגוסה: אוקיי, בסדר.

אברהם נגוסה: אז היא לא זכאית, אבל הוא זכאי.

<חביב קצב: אבל הוא לא יכול לחיות אתה, היא לא זכאית והוא הכניס אותה לדירה.

<חביב קצב: זכותו המלאה לצאת מהדירה ולחיות איתה איפה שהוא רוצה, הוא לא יכול לגור על חשבון הציבור.

<חביב קצב: הוא לא יכול לגור על חשבון הציבור בדירה שהוא לא זכאי לגור בה ביחד עם אשתו.

<חביב קצב: אנחנו מאחלים לו בריאות וחיים טובים, הוא ואשתו, עד 120.

<חביב קצב: אבל אם אשתו לא זכאית להיות במרכז הקליטה, הוא לא יכול לגור אתה במרכז הקליטה.

<חביב קצב: הרי אתה יודע שבמרכז קליטה, כל דירה כזאת, אנחנו צריכים לקלוט אנשים זכאים, עם כל הכבוד.

<חביב קצב: שים לב, אדוני היושב-ראש.

אברהם נגוסה: אני רוצה שיהיה ברור, האם אותו רווק - - -

<חביב קצב: עובדה, שלוש ערכאות משפטיות פסקו בעניין.

אברהם נגוסה: תקשיב לשאלתי.

אברהם נגוסה: האם אותו רווק היה גר לבד בחדר אחד או לא משנה?

<חביב קצב: הוא לא היה גר לבד, הוא היה גר עם אנשים שותפים.

אברהם נגוסה: אז תסביר את זה.

<חביב קצב: בוודאי.

אברהם נגוסה: אתה אומר שהוא היה גר בשותפות, אז הוא הביא אישה.

אברהם נגוסה: אז מה קרה?

<חביב קצב: הוא הביא אישה, אז השותף שהיה צריך לצאת החוצה נשאר לבד בדירה והיינו צריכים לפתוח עוד דירה עבור השותף.

קסניה סבטלובה: אני אומרת, האם זה אומר שאי-אפשר שהוא יקיים זוגיות?

<זיוה מקונן-דגו: אי-אפשר.

<זיוה מקונן-דגו: אסור לקיים זוגיות במרכז קליטה גם אם בן-אדם חי עשר או 20 שנה, לא משנה, אסור לו שיהיו לו חיי זוגיות.

<זיוה מקונן-דגו: זו עובדה.

קסניה סבטלובה: אנחנו לא רוצים להתלהם, רוצים לקבל תשובות, נכון?

<חביב קצב: כל אדם זכאי, כל אדם.

<חביב קצב: מדובר בזכאות להתגורר במרכז הקליטה.

<חביב קצב: כאשר מדובר בזכאות להתגורר במרכז הקליטה מדברים על עולים זכאים.

<חביב קצב: אם בן אדם שגר במרכז הקליטה ומביא למרכז הקליטה אישה לא זכאית או אם אישה מביאה בעל שהוא לא זכאי, הם לא יכולים להמשיך להתגורר במרכז הקליטה, כי הם לא זכאים.

<חביב קצב: זה הנוהל.

אברהם נגוסה: הנוהל הזה ברור לעולים?

<חביב קצב: ברור לכולם.

<חביב קצב: יהודה, אני אומר משהו לא נכון?

<יהודה שרף: הוא מדייק בכל הברה.

אברהם נגוסה: רבותיי, הדיון התקיים בשבוע שעבר.

<זיוה מקונן-דגו: לא, הסוגיה הזאת לא עלתה, אדוני.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: הנוהל יכול להיות לא טוב, הנוהל יכול להיות לא חוקי, בזה אנחנו צריכים לטפל.

<יהודה שרף: הוא לא ייחודי לעולים מאתיופיה, צריכים להבין את זה.

אברהם נגוסה: לא אמרנו שזה רק לעולים מאתיופיה.

<זיוה מקונן-דגו: רק יוצאי אתיופיה חייבים לעבור ולחיות במרכז קליטה, מה נעשה?

<זיוה מקונן-דגו: רק הם מחויבים.

אברהם נגוסה: יש לי עוד שאלה בעניין השכירות.

<זיוה מקונן-דגו: לכל השאר יש חופש בחירה, לאתיופים לא.

<זיוה מקונן-דגו: מה נעשה?

אברהם נגוסה: הסיבה להגדלת השכירות זה כשהבן-אדם, אתם אומרים לו לצאת, הוא לא יוצא ואז אתם מגדילים לו את דמי השכירות?

<חביב קצב: התשובה היא חיובית, באחריות מלאה.

אברהם נגוסה: זה לא חברת עמיגור קובעים?

<חביב קצב: לא לא לא.

אברהם נגוסה: זה אתם קובעים?

<חביב קצב: בוודאי.

אברהם נגוסה: הבנתי.

<חביב קצב: לשמחתי הרבה, אדוני היושב ראש, אנחנו מדברים על סביבות ה- 20 מקרים, יהודה יתקן אותי אם אני טועה.

<יהודה שרף: 22 מקרים.

אברהם נגוסה: 22 מקרים?

<חביב קצב: כן.

<חביב קצב: מתוך 5,000 איש שמתגוררים במרכזי קליטה, בואו נבין על מה אנחנו מדברים, בסדר?

אברהם נגוסה: אז יש 22 מקרים כאלו?

<יהודה שרף: אדוני היושב ראש, צריך להבין שמשרד העלייה והקליטה נותן לכל צעיר כזה מענק די רציני במתנה, שיצא לשכר דירה.

<יהודה שרף: הוא יכול לשכור עם חבר שלו דירה של שלושה חדרים במקום מצוין במרכז הארץ, הלוואי לילדים שלי ושלך התנאים האלה, עם כל הכבוד, ואחרי שש שנים, לשש שנים, מדי חודש בחודש, ואחרי שש שנים לקבל את המשכנתה, כאילו לא קרה כלום.

<יהודה שרף: את כל הדברים צריך לקחת בחשבון ביחד.

אברהם נגוסה: אני צריך לסכם את הדיון הזה, בנושא דמי השכירות.

אברהם נגוסה: בעניין הגדלת השכירות, שמענו מה הנוהל, גם בעמידר וגם במשרד הקליטה.

אברהם נגוסה: האם הנוהל הזה הוא חוקי או לא חוקי?

אברהם נגוסה: האם זה עומד במידתיות של החוק או לא, אנחנו צריכים לבדוק את העניין, אני וחברת הכנסת קסניה ואם צריך לעשות תיקון בחוק, אז אנחנו נביא הצעת חוק לתיקון.

<חביב קצב: הנוהל הזה עבר את בית-המשפט העליון בשלוש ערכאות משפטיות, במינהלי ובמחוזי והתוצאות שלו מאוד ברורות.

אברהם נגוסה: בית-המשפט דן על-פי החוק הקיים.

<חביב קצב: אתה מדבר על חוקיות.

<חביב קצב: ברשותך, אדוני היושב ראש, אתה מדבר על חוקיות, אני עונה לך על חוקיות.

אברהם נגוסה: בסדר, אנחנו נבדוק.

קסניה סבטלובה: לא אומרים שזה לא חוקי, אומרים שצריך לבדוק.

אברהם נגוסה: אני לא אמרתי לא חוקי, אמרתי שצריך לבדוק אם זה חוקי או לא ואסביר מדוע.

אברהם נגוסה: זה מתבסס על כך שהאדם הוא זכאי, הוא בעצמו כעולה חדש, בגלל שהוא מקיים זוגיות, אז אוטומטית מורידים לו את הזכאות.

<חביב קצב: לא רק הזוגיות, אדוני, זה לא נכון.

אברהם נגוסה: בסדר.

<חביב קצב: סליחה, זה לא משום שהוא מקיים זוגיות.

<זיוה מקונן-דגו: הוא לא מקיים.

<חביב קצב: בבקשה, הרשה לי לדייק.

<חביב קצב: הוא מביא בן או בת זוג, שהם לא זכאים להיכנס למרכז הקליטה.

<חביב קצב: לא חלילה שמקיימים זוגיות.

<זיוה מקונן-דגו: אנחנו נתקלנו גם במקרים שהם כן עולים חדשים.

אברהם נגוסה: אז בן-אדם שהוא עולה חדש, יש לו זוגיות עם מי שאיננו עולה חדש.

<חביב קצב: נכון.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לראות האם זה מוריד לו את הזכאות.

אברהם נגוסה: זה עניין לבחון את זה.

אברהם נגוסה: אז אנחנו צריכים לבחון.

אברהם נגוסה: עד שאנחנו נדע את זה בדיוק, אז אין לנו פתרון למה הם מעלים את השכירות בעיקר על-ידי משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: בעניין הגדלת שכר הדירה בעמידר, אני חושב שזה ברור לנו כי שם אצלם הדירוג הוא הקנס החודשי של אותו אדם או אותה משפחה.

אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לבדוק גם את כל זה, על איזה בסיס זה מנוהל.

אברהם נגוסה: ביקשנו את הכל בכתב ונקבל בכתב, אז אנחנו נבדוק את כל העניין מול החוק הקיים, כי לכל דבר צריך להיות בסיס חוקי.

אברהם נגוסה: מדינה מתוקנת לא יכולה לעבוד בלי בסיס חוקי.

אברהם נגוסה: גם פקיד צריך להתבסס על החוק שקיים.

אברהם נגוסה: לכן אני מסכם את עניין הגדלת שכר הדירה במרכז הקליטה, אנחנו הולכים לבדוק ואז אנחנו נקיים דיון במושב הבא או אפילו בפגרה.

אברהם נגוסה: תודה רבה, הישיבה נעולה.