הוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 36, 2017-02-14 12:00

מכלוף מיקי זוהר: שלום וברכה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מתכבד לפתוח דיון של הוועדה לצדק חלוקתי ושוויון חברתי.

מכלוף מיקי זוהר: היום הנושא שנציג הוא נושא שנבחר על-ידי עמיתה שלי לדיון, פאני רבינוביץ, שמגיעה כסטודנטית שמסיימת תואר ראשון במדעי הרוח והחברה, והיא סגן יושב-ראש מועדון מודל האו"ם של האוניברסיטה הפתוחה.

מכלוף מיקי זוהר: במסגרת הזו היום אנחנו רוצים לאפשר לה לקיים את הדיון, ואני אשתדל לא להפריע – אולי אשאל קצת שאלות.

מכלוף מיקי זוהר: הנושא שהיא בחרה הוא שוויון בתעסוקה לצעירים בפריפריה.

מכלוף מיקי זוהר: בוועדה הזאת לצדק חלוקתי ושוויון חברתי, כשהקמתי אותה חרתתי על דגל הוועדה לעסוק בקיפוח ובפערים בחברה הישראלית בין הפריפריה למרכז.

מכלוף מיקי זוהר: אין ספק שגם בנושא הזה, של שוויון ההזדמנויות בתעסוקה לצעירים, יש קיפוח, כי באזור המרכז הרבה יותר קל למצוא עבודה מאשר בפריפריה, לכן הדיון היום יכול להיות מאוד מעניין.

מכלוף מיקי זוהר: את הכינוס היום אנחנו עושים לציון אירועי הכנסת הצעירה, שזה אירוע לציון יום כינון הכנסת.

מכלוף מיקי זוהר: כמה שנים?

מכלוף מיקי זוהר: 68 שנים, כשנותיה של המדינה, שבקרוב תהיה 69.

מכלוף מיקי זוהר: זה אומר שתוך כמה חודשים מקום המדינה קמה גם הכנסת.

מכלוף מיקי זוהר: לא נתנו דקה אחת של מנוחה בלי פוליטיקה... אבל זו המדינה שלנו ואנחנו גאים בה ואוהבים אותה.

מכלוף מיקי זוהר: אני שמח על המשתתפים הרבים פה - סטודנטים צעירים, אנשים שמייצגים את הקו הזה.

מכלוף מיקי זוהר: יש פה 40 תלמידים ממחוז חיפה.

מכלוף מיקי זוהר: אעביר את השרביט לפאני, ונחליף כיסאות.

מכלוף מיקי זוהר: אהיה כמו חבר כנסת לכל דבר ועניין.

מכלוף מיקי זוהר: מנהלת הוועדה תעזור לך לעשות את זה בסדר הנכון.

מכלוף מיקי זוהר: בעיקרון, בהתחלה מאפשרים לחברי הכנסת לדבר ואחר כך מתחילים את השאלות.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, הבמה לרשותך.

<פאני רבינוביץ: שלום לכולם.

<פאני רבינוביץ: הנושא באמת חשוב לי, וכתבתי כמה דברים בגלל ההתרגשות.

<פאני רבינוביץ: כבוד יו״ר הוועדה, מנהלת הוועדה, סטודנטים, תלמידים ואורחים נכבדים, שמי פאני רבינוביץ', אני בת 37, אם לשלושה בנים, מסיימת תואר ראשון למדעי החברה והרוח באוניברסיטה הפתוחה, בעלת עסק לתוספי סליקה אינטרנטיים ומתנדבת במסגרות חברתיות מרובות.

<פאני רבינוביץ: אבל לפני הכול, אני ילדת פריפריה.

<פאני רבינוביץ: גדלתי והתחנכתי בעיר נשר, כשעוד הייתה מועצה מקומית בעלת ארבע שכונות.

<פאני רבינוביץ: בעזרת ראש עיר נהדר ומשאבים עצומים העיר פותחה לאין שיעור, קיבלנו חינוך עטור פרסים ושבחים וכל פרמטר בעיר שופר לאין שיעור.

<פאני רבינוביץ: עם נישואי עברתי בעקבות בן זוגי לרשות צפונית אחרת, מרחק 25 דקות נסיעה מהראשונה.

<פאני רבינוביץ: מצוידת בניסיון משירות צבאי מתאים, תעודת בגרות וכישורים שפתיים, ניסיתי למצוא תעסוקה, אפילו כזו שלא תואמת את כישורי, רק להתפרנס ביקשתי.

<פאני רבינוביץ: שנתיים חיפשתי, נעתי בין טפטופי ראיונות, עד שלבסוף נשברתי ועברתי למרכז.

<פאני רבינוביץ: שם, רבותי, לקח לי בסך הכול שבועיים למצוא תעסוקה, ועוד כזו שכיוונתי אליה ותאמה את הניסיון והידע שלי.

<פאני רבינוביץ: שלוש השנים האלו פגעו בי ובמשפחתי כלכלית, אבל חמור מכך - פערו חור בביטחון העצמי שלי, כזה שלקח לי שנים להתאושש ממנו.

<פאני רבינוביץ: זו נקודת הציון הראשונה.

<פאני רבינוביץ: אומרים עלינו שאנחנו דור מפונק, אבל זה אותו הדור שגם בהתייחסות כלל ארצית מדדה אחר כל הפרמטרים של קודמיו:

<פאני רבינוביץ: אנחנו שיאני שעות עבודה - נשים וגברים, עם זאת, אנחנו משתכרים מעט מאוד ביחס למדינות ה-OECD; כל הוצאות המחיה התייקרו ביחס לדורות שקדמו לנו; לחצי מאתנו אין דירה, גם לכאלו שנושקים לגיל 40; ואם לא די בזאת, החתך הבוגר של דור ה-Y משלמים הון על הוצאות טיפול בילדים.

<פאני רבינוביץ: במונחי תעסוקה גרידא, בחתך כללי, אנחנו דור משכיל בהרבה מקודמיו.

<פאני רבינוביץ: אחוז המשכילים עלה מ-22% ב-1995 ל-40% ב-2011 - רק בטווח השנים האלו – ובמקביל, שכר הלא אקדמאים נשחק באופן בולט.

<פאני רבינוביץ: 60% מאתנו נמצאים במקום עבודה רק שנתיים; 53% מרגישים שאין להם אפשרויות קידום; 60% מדווחים שנתבקשו לבצע מטלות שאינן במסגרת תפקידם; ו-52% אינם מכירים את הזכויות התעסוקתיות שלהם.

<פאני רבינוביץ: כשמדברים במונחי פריפריה התמונה מקצינה עוד יותר: פחות אחוזי השכלה, שיעורי שכר נמוכים בהשוואה למרכז, פחות אפשרויות תעסוקה ופחות נגישות לתחבורה, וכך החברה הישראלית משמרת פערים משנות ה-50 ומדירה אוכלוסיות חדשות ממוקדי כוח.

<פאני רבינוביץ: ההגירה השלילית מהצפון ומהדרום מוכיחה את הסברה, לצערי.

<פאני רבינוביץ: אלו הם הנתונים, על-פי הלמ"ס וסקרי הכנסות לגבי הפריפריה: כמחצית מאוכלוסיית הצעירים בישראל העומדים בראשית דרכם בשוק העבוד הם חסרי השכלה על-תיכונית, ולרבים מהם אין כל הכשרה ההולמת את צורכי שוק העבודה; התמונה בקרב ערבים, נשים ובפריפריה מעודדת אף פחות; שיעור התעסוקה היחסי של צעירים חסרי השכלה על-תיכונית ירד בשנים האחרונות; גברים ערביים צעירים עובדים יותר מגברים יהודיים צעירים, אך שכרם נמוך יותר ובגילאים מאוחרים הם צפויים להתקשות בהשתלבות בתעסוקה; פערי השכר בין עובדים בעלי מקצוע לעובדים חסרי מקצוע גדול ומשקף את הפוטנציאל הטמון בשיפור ההכשרה של צעירים.

<פאני רבינוביץ: עשיתי עוד שני ניסיונות לחזור לקהילה שלי, ולנסות לצמוח ולהצמיח, בשש השנים האחרונות, ועל בשרי חוויתי את הפערים.

<פאני רבינוביץ: הצעות שכר המתכנת של בן זוגי ירדו לשני שליש בהשוואה למרכז ומיעוט הצעות העבודה הורגש באופן ברור.

<פאני רבינוביץ: כעצמאית, היה לי קשה לייצר הכנסה והנסיעות על ציר מרכז-צפון הקשו עלי לקיים אורח חיים תקין ורציף לילדי.

<פאני רבינוביץ: מה הם הפתרונות, אם כן?

<פאני רבינוביץ: עוד השקעה בתשתיות, עוד השקעה בתוכניות השכלה, עוד השקעה בהכשרות מקצועיות וכמובן, עוד הצמחה של מרכזי תעסוקה.

<פאני רבינוביץ: וזה מביא אותי לנקודת הציון השנייה: כשגרתי ברשות ההיא, לפני תשע שנים, במו אוזני שמעתי את מנהל לשכת התעסוקה מתמרמר בקול רם: "מדוע במרכז התעסוקה החדיש שנבנה בעיר, אותו אחד שהחברות מקבלות בו הנחות במיסוי ותנאי שכירות מצוינים, דוחפים את מכסות תושבי העיר רק למשרות ייצור ומעדיפים להעסיק במשרות מקדמות בעיקר מישובים חזקים באזור?

<פאני רבינוביץ: עניי עירך קודמים.

<פאני רבינוביץ: " כרגולטור, יש כאן יכולת אמיתית להתערב ולאלץ את החברות לעמוד בברטר, לקדם את צעירי העיר שחרקו שיניים בעבודות קשות וסיימו תארים תוך כדי ג'אגלינג מטורף בין עבודה ללימודים וסיוע בבית ההורים כשנדרשו.

<פאני רבינוביץ: את האוכלוסייה הזו חייב לשמר בקהילה, לדאוג לה לאופק, למצוא להם אפיקי אמת.

<פאני רבינוביץ: יש לחנך למודעות תעסוקתית עוד מבית-הספר, ללמד זכויות עובדים ולשפר הכוונה תעסוקתית שלא בדרך של הסללה.

<פאני רבינוביץ: אני יודעת שעבודה נעשית, אני יודעת שנפתחו מרכזי צעירים, שהוחלו לא מעט תכניות לשיקום הצפון והדרום, ששופרו דרכי תחבורה, ואני מצדיעה לכל העוסקים במלאכה הקדושה הזו ואני גם זוכרת שניעות חברתית לוקחת עידן ועידנים.

<פאני רבינוביץ: אבל מדינת ישראל לא תצליח להתקיים לאורך זמן רק על המרכז שלה, ובניין הארץ תמיד היה מערכיה של מדינת ישראל.

<פאני רבינוביץ: מגיע לצעירים האלו להתפתח בקהילות שלהם.

<פאני רבינוביץ: הם בעצמם המפתח, לא ייבוא של אוכלוסיות חיצוניות.

<פאני רבינוביץ: מגיע להם ולילדיהם להיות קרובים לסבא ולסבתא; מגיע לסבא ולסבתא להיעזר בהם לכשיצטרכו.

<פאני רבינוביץ: מובן שאם ירצו יעתיקו את מקום מגוריהם, וזו זכותם הטבעית והאזרחית, אבל לכל המעט, מגיעה להם האפשרות לבנות ולהיבנות בקהילות שלהם.

<פאני רבינוביץ: לזה אני שואפת לכם, לאחייניי ולילדי.

<פאני רבינוביץ: חבר הכנסת מיקי זוהר, יו"ר הוועדה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

מכלוף מיקי זוהר: ברשותך, אני רוצה להתייחס לדברים שאמרת וגם לסוגיה שיש הה על סדר-היום.

מכלוף מיקי זוהר: מה שאמרת משקף את מה שקורה בפריפריה הלכה למעשה.

מכלוף מיקי זוהר: אנשים מוצלחים מאוד שגדלים בפריפריה, למרות שמתחילת חייהם הם מתחילים בפיגור מסוים: הם מתחילים בפיגור ברמת החינוך שהם מקבלים; הם מתחילים בפיגור ברמת הרווחה שיש בעיר מגוריהם; הם מתחילים בפיגור בנגישות שלהם לכל מיני פרויקטים ומקומות שיש דווקא במרכז הארץ - פרויקטים חינוכיים וכדומה; הם מפגרים ברמת התרבות שהם זוכים לה.

מכלוף מיקי זוהר: ועדיין הם מצליחים, כנגד כל אותם סיכויים שציינו, להצליח להתקדם.

מכלוף מיקי זוהר: לאחר מכן, אחרי שהם כל כך מתאמצים ומצליחים למצב שיש להם את ההשכלה הנדרשת כדי לעשות דברים ופעולות מדהימות, הם לא יכולים לעשות את זה באזור מגוריהם כי שוב הם צריכים לנדוד לאזור המרכז כדי להגשים את החלום שהם רוצים להגשים, אחרי עבודה קשה כפי שציינתי.

מכלוף מיקי זוהר: הדבר מקומם, כי אתה שואל את עצמך למה הדברים נמצאים דווקא באזור המרכז ולא בכל רחבי הארץ.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה הזו, התפקיד שלה, קודם כול, הוא לייצר פתרון לנושא הזה ולעשות לסיפור הזה סוף.

מכלוף מיקי זוהר: להביא למצב שכל אחד, לא משנה איפה הוא נולד ומאיפה מגיע, ראשית מקבל הזדמנות שווה; ושנית, יכול לממש את החזון שלו במקום מגוריו, לא במקום אחר.

מכלוף מיקי זוהר: הוא לא יצטרך לנדוד למקום אחר כדי להגשים את החלום שהוא רוצה להגשים.

מכלוף מיקי זוהר: אם בסופו של התהליך זו באמת תהיה התוצאה, כולנו נוכל לומר דיינו, עשינו את עבודתנו הציבורית.

מכלוף מיקי זוהר: כדי שהדברים יהיו ברורים – העבודה היא גם עבודה קשה, וכפי הנראה גם עבודה ארוכה.

מכלוף מיקי זוהר: זה תהליך ארוך.

מכלוף מיקי זוהר: בנושא הבריאות, למשל, הפערים בין הפריפריה למרכז הם אדירים.

מכלוף מיקי זוהר: יש נתונים שמוכיחים שמי שגר בפריפריה ימות חמש שנים קודם.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא דבר שהוא מובן מאליו, זה דבר מחריד.

מכלוף מיקי זוהר: זו אחת הבעיות הגדולות במדינת ישראל – הפערים בחברה הישראלית בין הפריפריה למרכז.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, לאו דווקא פריפריה גיאוגרפית, גם פריפריה חברתית.

מכלוף מיקי זוהר: יש שכונות, ממש שכונות גדולות מאוד בערים במרכז הארץ, שהן מחוץ לתחום.

מכלוף מיקי זוהר: לא מזמן ערכנו דיון לגבי דרום תל-אביב.

מכלוף מיקי זוהר: זו שכונה שהיא מחוץ לתחום, זו שכונה שמיועדת למהגרים ולמסכנים.

מכלוף מיקי זוהר: אם אתה מוצלח, אתה לא יכול לגור בשכונה הזאת, אין לך איכות חיים.

מכלוף מיקי זוהר: זו דוגמה אחת, ויש עוד המון דוגמאות.

מכלוף מיקי זוהר: אבל קצרה היריעה ואני רוצה לאפשר לשאר חברי הכנסת לדבר.

מכלוף מיקי זוהר: גברתי היושבת-ראש צריכה ללמוד גם שאם חבר כנסת מדבר יותר מדי, אומרים לו: אדוני, אתה צריך לסיים.

<פאני רבינוביץ: דברי טעם.

מכלוף מיקי זוהר: החברה הישראלית נמצאת במקום שהיא חייבת לצמצם את הפערים, כי אם בחברה הישראלית לא יהיו פערים, היא תשגשג באופן בלתי ניתן לשיעור, כי הפערים יוצרים שבר עמוק בחברה, ולא משנה אם זו חברה ישראלית או חברה אחרת.

מכלוף מיקי זוהר: השבר הזה מונע מהחברה להתקדם.

מכלוף מיקי זוהר: כשיש שוויון הזדמנויות ושוויון ביכולת ובנטל, המדינה משגשגת הרבה יותר מהר, ויש דוגמאות רבות בעולם.

מכלוף מיקי זוהר: זו משאת נפשי, ואני מקווה שגם אשלים אותה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

<פאני רבינוביץ: דברי טעם.

מכלוף מיקי זוהר: דרך אגב, בוועדה לא מוחאים כפיים – לא שציפיתי למחיאות כפיים - - -

איילת נחמיאס ורבין: מבחינת תקנון הכנסת בוועדה מותר, במליאה אסור.

מכלוף מיקי זוהר: אז מחיאות כפיים, חבר'ה.

מכלוף מיקי זוהר: (מחיאות כפיים)

מכלוף מיקי זוהר: סתם, לא - - -

איילת נחמיאס ורבין: זה היה נאום מצוין, אז למה לא.

<פאני רבינוביץ: תודה רבה לחבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר.

<פאני רבינוביץ: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: דוקטור.

מכלוף מיקי זוהר: חבר קבוע בוועדה, מגיע לכל הדיונים שלה.

עבדאללה אבו מערוף: תודה רבה.

עבדאללה אבו מערוף: יום טוב לכולם, אני מברך על הדיון הזה, אני מברך את נוכחותכם, נוכחות כל הצעירים שבאו.

עבדאללה אבו מערוף: זה דיון חשוב מאוד.

עבדאללה אבו מערוף: אחרי מה שיושבת-ראש הישיבה ויושב-ראש הוועדה אמרו, אין מה להוסיף הרבה.

עבדאללה אבו מערוף: נשאר רק לתת המלצות ומסקנות, שמקבלי ההחלטות למעלה אכן יפעלו לקידום - לא רק התעסוקה בפריפריה, אלא ינקטו בצעדים הנכונים הראויים.

עבדאללה אבו מערוף: אני מבין שהמרכז זה מרכז – זה עסקים, זה משרדי הממשלה, זה נציגויות המדינות הזרות - הכול שם.

עבדאללה אבו מערוף: אבל חובת מקבלי ההחלטות שהפריפריה תהיה, במיוחד במדינה שהיא קטנה.

עבדאללה אבו מערוף: מה המרחק בין תל-אביב לחיפה או בין חיפה לקרית שמונה?

עבדאללה אבו מערוף: 40–50 ק"מ.

עבדאללה אבו מערוף: זה לא מרחק שמצדיק את הפערים שישנם, גם מבחינת מרכזי תעסוקה, גם אזורי תעשייה, גם קידום הרפואה והכול.

עבדאללה אבו מערוף: לכן העבודה שאנחנו עושים בוועדה, בראשות היושב-ראש.

עבדאללה אבו מערוף: לזכותו אגיד שהוועדה הזאת לא סתם מתכנסת ומצהירה הצהרות לצמצום פערים, כל הפערים שיש בין הפריפריה למרכז.

עבדאללה אבו מערוף: אני חושב שישנם צעדים חיוביים ויש צעדים שהם עם תוצאת חיוביות.

עבדאללה אבו מערוף: הדיון שיהיה היום - נשמע אתכם.

עבדאללה אבו מערוף: לא נדבר הרבה, באתי לשמוע אתכם.

עבדאללה אבו מערוף: טוב שיש דיון שנשתף אתכם בהצעות שלכם, וההצעות האלה נציע אותן למקבלי ההחלטות.

עבדאללה אבו מערוף: זה מאוד חשוב לשמוע אתכם, זו העבודה שלנו.

עבדאללה אבו מערוף: אתם מהשטח, מכירים מה חסר לכם, מה אתם צריכים.

עבדאללה אבו מערוף: לא רק נשמע, אני בטוח שתהיה אוזן קשבת וזה יועבר לגדר המבצע, ונעקוב אחרי זה, שאכן יהיה ביצוע ולא יישאר על הנייר.

עבדאללה אבו מערוף: תודה רבה לכם, אני מברך על הדיון.

עבדאללה אבו מערוף: תודה רבה לך, יושבת-ראש הישיבה.

<פאני רבינוביץ: תודה רבה לחבר הכנסת ד"ר עבדאללה אבו מערוף.

<פאני רבינוביץ: עכשיו נשמע את חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

איילת נחמיאס ורבין: צהרים טובים, תודה רבה על הפתיחה המאוד מרגשת שלך.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה לחברי מיקי מכלוף זוהר, בעיניי הוועדה הזאת עושה עבודה מאוד מאוד חשובה ואנחנו נוגעים בנושאים הכי כואבים שמציקים לפריפריה.

איילת נחמיאס ורבין: רק בחודשיים האחרונים עסקנו באופן אינטנסיבי בנושא הבריאות, כי זה מאוד מאוד מטריד אותנו, ואנחנו ממשיכים לעסוק בו ולא מרפים ממנו.

איילת נחמיאס ורבין: אבל באמת נושא התעסוקה מאוד מטריד אותי.

איילת נחמיאס ורבין: אני יו"ר שדולת התעשייה בכנסת, אני מסתכלת על מה שקורה בפריפריה הגיאוגרפית והחברתית – זה באמת לא משנה.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לעצמי שזה פשוט לא הגיוני.

איילת נחמיאס ורבין: התסכול הגדול שלנו הוא שאנשים מדברים אתנו ואנחנו לא באמת יכולים לפתור להם את הבעיה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו יכולים להביא את הדברים בפני השרים, אנחנו יכולים להציע הצעות, יכולים להציע הצעות חוק, אבל בסוף המשאבים לא נמצאים אצלנו ואפילו לא אופן חלוקת המשאבים.

איילת נחמיאס ורבין: אפילו למיקי זוהר, שהוא בקואליציה – אני באופוזיציה - יש פחות כוח מול הממשלה ממה שאנחנו היינו רוצים או חושבים שצריך להיות בנושא של איך מחלקים את המשאבים.

איילת נחמיאס ורבין: אחד הדברים שבמידה מסוימת המדינה ויתרה עליו, ובגלל שהרבה שנים היתה הסללה גם אנחנו רצינו שיצא מחוץ לחדר, זה חינוך טכנולוגי.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד מאמינה בחינוך טכנולוגי.

איילת נחמיאס ורבין: חינוך טכנולוגי של היום לא דומה בשום צורה להכשרה המקצועית של פעם, אין שום דמיון בין הדברים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: היום גם תעשייה מסורתית מיוצרת בשיטות הייטק כמעט לגמרי – אני לא רוצה להגיד בכל המקרים.

איילת נחמיאס ורבין: אבל הוויתור על חינוך טכנולוגי הוא ויתור שמי שמשלם עליו את המחיר הכי כבד זו הפריפריה, וזה דבר שאנחנו חייבים להידרש אליו.

איילת נחמיאס ורבין: ניהלנו הרבה מאוד דיונים בנושא הזה.

איילת נחמיאס ורבין: למה זה מטריד אותי?

איילת נחמיאס ורבין: משום שהמדינה, במקום ללכת למיזם לאומי בנושא של החזרת החינוך הטכנולוגי – מה מרתק בעניין הטכנולוגי?

<פאני רבינוביץ: זה משולב עם תעודת בגרות?

איילת נחמיאס ורבין: כן כן, חד-משמעית.

איילת נחמיאס ורבין: כל מי ששמע אותי אי פעם מדברת על חינוך טכנולוגי יודע שאם, חס וחלילה, תחזור ההסללה, מבחינתי שהחינוך הטכנולוגי ייזרק מהחלון, למרות שזה יסכן את הכלכלה הישראלית.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומר שאין דבר כזה – כל נער ונערה, מעבר לזה שהם רשאים לבחור, צריך לעודד אותם להשלים את הבגרויות ואחר כך לבחור מה שטוב להם.

איילת נחמיאס ורבין: לא כולם רוצים להיות בנקאים, לא כולם מתאימים להיות מתכנתים – לא כולם ולא כולן.

איילת נחמיאס ורבין: אחד הדברים המעניינים זה שבחינוך הטכנולוגי של היום – ואני לומדת את זה הרבה בוועדת החוץ והביטחון בדיונים, למשל, בנושא של חינוך טכנולוגי לבנות.

איילת נחמיאס ורבין: מה מדהים?

איילת נחמיאס ורבין: היום חינוך טכנולוגי זה מתאים לנשים, זה מתאים לגברים.

איילת נחמיאס ורבין: אפשר לעשות מהפכה של שוויון הזדמנויות, שהיא לא רק מהפכה גיאוגרפית, היא מהפכה מגדרית מדהימה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו לא רוצים לקחת את השלטון במקום הגברים – בעצם כן, ואנחנו גם נזכור שפעם לא היינו בשלטון וניתן שוויון לגברים, אני מבטיחה.

איילת נחמיאס ורבין: אני צוחקת.

איילת נחמיאס ורבין: ברמה העקרונית, מה שאני מנסה לומר זה שאנחנו צריכים לראות איך מטפלים במנועי הצמיחה האמיתיים.

איילת נחמיאס ורבין: על חינוך טכנולוגי דיברתי; עסקים קטנים ובינוניים – איך מעודדים את הדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: יש יזמות בפריפריה, וגם שם אין שוויון הזדמנויות.

איילת נחמיאס ורבין: הכול יותר קשה, הכול יותר מורכב, הנגישות יותר קשה.

איילת נחמיאס ורבין: איך ממצים את הזכויות כדי להקים עסק קטן?

איילת נחמיאס ורבין: כדי שתוכלי להקים עסק קטן, למשל, אחרי שנולד לך ילד?

איילת נחמיאס ורבין: כל מיני דברים מהסוג הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אחד הדברים שאנחנו יכולים לעשות בוועדה הזאת, אולי אפילו בשילוב ועדת הכלכלה, זה לשרטט לעצמנו נושאים לדיון, שאולי שם אנחנו יכולים להסיר חסמים.

איילת נחמיאס ורבין: יש לנו שר כלכלה חדש - ואני חושבת שזה מאוד חשוב לדיון הזה – לראות איך אנחנו מייצרים תמריצים מיוחדים לפריפריה.

איילת נחמיאס ורבין: לא פחות חשוב – סליחה שאני חוזרת לחינוך הטכנולוגי ומסיימת בו - איך אנחנו מוודאים שיש חינוך טכנולוגי אמיתי, שבצדו יש שוויון הזדמנויות - אל תדאגי, צריך להכיר אותי כדי לדעת שאני רוצה שכל נער ונערה במדינת ישראל יזכו.

איילת נחמיאס ורבין: סיימתי, אני רוצה להודות לכם שבאתם לפה ומאוד שמחה להיות פה.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לומר כמה דברים בהמשך לדבריה החשובים של חברת הכנסת ורבין.

מכלוף מיקי זוהר: יש כמה פעולות לעודד צעירים להישאר לגור בפריפריה, ויש כמה פעולות שהממשלה צריכה לעשות כדי שזה יקרה.

מכלוף מיקי זוהר: יש פעולה אחת שהממשלה כן עשתה – הובלתי את זה, יחד עם יושב-ראש ועדת הכספים בוועדת הכספים – העברנו הטבות מס לפריפריה בצורה מאוד משמעותית.

מכלוף מיקי זוהר: יש המון מקומות בפריפריה שאם תגור בהם תישאר עם כמה מאות שקלים, לפעמים אפילו אלפי שקלים, בנטו בגלל הטבות מס מאוד ספציפיות.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אם אתם שואלים אותי, הן לא מספיקות.

מכלוף מיקי זוהר: מדובר בהטבות מס שמגיעות למקומות מאוד ספציפיים, בצפון הרחוק ובדרום הרחוק.

מכלוף מיקי זוהר: אבל צריך לזכור שפריפריה זה לא רק מטולה ואילת, יש עוד המון שטחים באמצע שצריך להתייחס אליהם.

מכלוף מיקי זוהר: לכן, בנושא הטבות המס, אם נרחיב את מפת ההטבות ונשדרג אותה, אין לי ספק שתהיה הגירה לפריפריה.

מכלוף מיקי זוהר: זה פעם ראשונה.

מכלוף מיקי זוהר: הנדבך השני זה שאם אתה זוג צעיר ורוצה ללכת לגור בפריפריה, אז יש לך סיכוי לקנות דירה, כי המחירים שם יחסית יותר זולים מהמרכז.

מכלוף מיקי זוהר: אז דבר כזה, יחסית, פתרנו.

עבדאללה אבו מערוף: לא זולים בהרבה.

עבדאללה אבו מערוף: זה ממש מזערי.

איילת נחמיאס ורבין: אתמול בדיוק בדקנו את זה.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא מספיק.

מכלוף מיקי זוהר: זה מאוד תלוי איפה.

מכלוף מיקי זוהר: אז לגבי דירה, בואו נגיד שזה משהו בר ביצוע.

איילת נחמיאס ורבין: נניח.

מכלוף מיקי זוהר: אבל תלך לגור במקום אם תדע שרמת החינוך שם היא רמת חינוך גבוהה, והדבר הקריטי מבחינתך זה שיש לך איפה לעבוד ולפרנס את ילדיך.

מכלוף מיקי זוהר: אם אתה מגיע לגור במקום מסוים ואין לך פרנסה, אז גם אם הדירה תעלה 100 שקל לא יהיה לך איך לשלם משכנתא ולא עשית בזה שום דבר.

מכלוף מיקי זוהר: אז צריך חינוך, תעסוקה ומגורים.

מכלוף מיקי זוהר: את הדברים האלה הממשלה עושה – חד-משמעית - אבל לא מספיק, כי יש עוד הרבה דברים שניתן לעשות.

מכלוף מיקי זוהר: למשל, בנושא תעסוקה עשינו כמה פעולות, גם בוועדת הכספים האחרונה לאישור הכספים.

מכלוף מיקי זוהר: עודדנו מפעלים לפתוח את המפעלים שלהם דווקא במפת עדיפות א', שזה פריפריה, ונתנו להם הטבה של 6% במס חברות.

איילת נחמיאס ורבין: אבל זה רק בהייטק.

מכלוף מיקי זוהר: בהייטק.

מכלוף מיקי זוהר: דרך אגב, אחרי זה צירפנו גם לואו-טק.

איילת נחמיאס ורבין: לא לגמרי.

איילת נחמיאס ורבין: צריכים לדבר, אבל זה חשוב שהם יהיו.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו צריכים לגרום למפעלים, מבחינה כלכלית, לפתוח שם.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שצריך להוסיף על זה עוד שדרוג, ולהגיד לכל בעל מפעל שמצליח להביא עובד מאזור המרכז, שיעתיק את אזור מגוריו מאזור המרכז לאזור שלו – כי בדרך כלל צריך לפתות עובדים שמגיעים מאזור המרכז בשכר יותר טוב: תן לו הטבה בשכר דירה או בסיוע בתשלום המשכנתא והמדינה תסבסד את זה, ובלבד שהצלחת להעתיק אותו מאזור המרכז לפריפריה.

מכלוף מיקי זוהר: יש המון פעולות שצריך לעשות.

איילת נחמיאס ורבין: שכחתי להוסיף שני דברים חשובים.

איילת נחמיאס ורבין: אמנם בצדק תאמרו לי: אם עברתי לגור בעמק המעיינות, אני לא רוצה לנסוע כל יום לתל-אביב.

איילת נחמיאס ורבין: אתם צודקים, אבל עדיין כל הנושא של התחבורה הציבורית הוא אחד החסמים הכי הכי קשים לתעסוקה מגוונת, משודרגת.

איילת נחמיאס ורבין: אפילו בתל-אביב אין את הכול.

איילת נחמיאס ורבין: זה אחד הדברים שהם זהים לחלוטין בין הפריפריה החברתית לפריפריה הגיאוגרפית – שתי הקבוצות האלה זקוקות לתחבורה ציבורית ברמה הכי גבוהה שאפשר, ולצערי, זה עדיין לא.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לך, גם אני חושבת שישראל כץ עושה עבודה טובה, אבל בעניין הזה היה צריך להשקיע כפל-כפליים.

איילת נחמיאס ורבין: סיפרתי לך פעם שבישראל משקיעים 1,400 יורו לשנה לבן אדם; בעולם, שהוא הרבה יותר מתקדם מאתנו בתחבורה ציבורית, משקיעים 10,000 יורו לשנה בבן אדם.

איילת נחמיאס ורבין: לכן אנחנו נמצאים קצת מאחור.

איילת נחמיאס ורבין: דבר נוסף הוא שצריך לחשוב על הממשלה פעמיים: פעם אחת בנושא של התקציב, אבל פעם שניה כמעסיק, יש את זה גם בכתבי בן גוריון.

איילת נחמיאס ורבין: הממשלה לא אמורה להיות רק בירושלים ובתל-אביב.

איילת נחמיאס ורבין: חיפה הפכה להיות פריפריה מוזנחת מבחינת תעסוקה.

איילת נחמיאס ורבין: זה אבסורד.

איילת נחמיאס ורבין: משרדי הממשלה, מבקר, המדינה, הרכבת – כולם יצאו מחיפה.

איילת נחמיאס ורבין: עכשיו בחיפה שוברים את הראש שם מה תהיה החלופה התעסוקתית, ואנחנו יודעים שיש שם גם בעיה עם המפעלים.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו אומרים לעצמנו: איך זה יכול להיות?

איילת נחמיאס ורבין: גם בגלל שהמגזר הציבורי כל כך גדול, על אחת כמה וכמה אנחנו חייבים לוודא שהממשלה, כמעסיק, יודעת לתת שוויון הזדמנויות.

איילת נחמיאס ורבין: זה כלי מדהים לפיתוח הזדמנויות.

איילת נחמיאס ורבין: תודה.

<פאני רבינוביץ: תודה רבה לחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

<פאני רבינוביץ: מיכל פינק ממשרד הכלכלה, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: מיכל, אני מזהיר אותך מראש שיש פה יושבת ראש מאוד רצינית.

מכלוף מיקי זוהר: לא כדאי להתעסק אתה.

מכלוף מיקי זוהר: נתונים מדויקים, מסודרים.

<מיכל פינק: אם אתם רוצים נתונים – אז יש.

עבדאללה אבו מערוף: לא רק נתונים.

עבדאללה אבו מערוף: נתונים יש לנו, הרבה נתונים.

מכלוף מיקי זוהר: ככה זה פה.

מכלוף מיקי זוהר: משרדי הממשלה באים לפה, ואנחנו דורשים מהם.

<מיכל פינק: כבוד היושב-ראש ויושבת-הראש, אדוני התייחס לפעולות הממשלה, ואני חושבת שראוי להזכיר דווקא מה שעלה על השולחן הזה ועל שולחנות נוספים בחודשים האחרונים.

<מיכל פינק: הועברה החלטה לפיתוח כלכלי-אזורי של הצפון – זה לא נאמר, וראוי להיאמר - ליד עוד החלטות גדולות ומשמעותיות שאנחנו מטפלים בהן והעברנו.

<מיכל פינק: למשל, העברנו השבוע החלטה חדשה לבדואים בדרום.

<מיכל פינק: הממשלה בהחלט רואה ומתייחסת למה שקורה בפריפריה.

<מיכל פינק: חלק מכם הייתם בדיון בשעה האחרונה, ואמרתי שהטבות, לפחות בכל הנוגע לכלים של משרד הכלכלה, ממוקדות בפריפריה.

<מיכל פינק: כשמדובר על חוק עידוד השקעות הון, למשל, הוא מיועד רק לפריפריה, אך ורק לצפון ולדרום, כאשר 20% מענק היה בצפון ועכשיו הוספנו 10% נוספים, במסגרת החלטת הממשלה לצפון, למפעלים שקמים או מתרחבים.

מכלוף מיקי זוהר: תאפייני בבקשה את סוג המפעלים.

<מיכל פינק: במקרה המסוים של חוק עידוד השקעות הון מדובר במפעלי תעשייה בכל הרמות, החל מהייטק וכלה במה שנקרא תעשייה מסורתית - כשמדובר במפעלים, זה כולל ציוד.

<מיכל פינק: כלים נוספים, כלים אחרים: תמרוץ תעסוקה בשכר גבוה.

<מיכל פינק: למשל, חברת EMC הגיעה לבאר שבע לפארק ההייטק, פארק הסייבר, יחד עם תמרוץ של סבסוד שכר ההייטק, שגם זה מסלול שמוקצה עכשיו גם לצפון וגם לדרום.

<מיכל פינק: יש גם פיתוח של אזורי תעשייה - ככל שאנחנו מתקדמים לעומק הפריפריה אנחנו מדברים תמרוץ גבוה יותר מעלויות פיתוח הקרקע.

<מיכל פינק: מדובר על עד 90% סבסוד.

<מיכל פינק: אנחנו מתחילים לראות בדרום – בצפון יש ריכוז מאמץ חזק והכרחי עכשיו – סימנים של הצלחה.

<מיכל פינק: אם מדברים על תעשייה, ישנם אזורי תעשייה כמו נעם ליד נתיבות או עידן הנגב, שהוא אזור תעשייה משותף לרהט ולמועצה אזורית בני שמעון, ממש אזורי תעשייה מלאים.

<מיכל פינק: זאת אומרת, תעשייה מגיעה לשם, התמריצים משפיעים.

<מיכל פינק: בבאר שבע אנחנו מדברים על מרכז הסייבר, פארק ההייטק בבאר שבע שהוא הסייבר פארק.

<מיכל פינק: יש הטבות בכל התחומים, אנחנו לא מגבילים - לשאלתך.

<מיכל פינק: לגבי הצפון, חשוב להגיד שהגדרנו - - -

מכלוף מיקי זוהר: לגבי סוג המפעלים ואופי ההטבה, צריך לברך את יושב-ראש ועדת הכספים וחברי הוועדה שנאבקו ערב אישור התקציב שהדברים האלה גם יורחבו וגם האחוזים יהיו נמוכים.

<מיכל פינק: נכון, כי לצד ההטבות במס שתיאר היושב-ראש, הגדרנו שם את הקו של אשכול פריפריאלי 1–4, שהוא מגדיר את עומק הפריפריה וממנו אפשר לקבל את המענק הנוסף.

<מיכל פינק: מעבר לכך, אנחנו לא מדברים רק על השקעות פיזיות.

<מיכל פינק: אנחנו מבינים שצריך ליצור סביבה כלכלית, סביבה עסקית.

<מיכל פינק: למשל, אחד המנועים שנראים לכאורה קטנים בכסף – לכאורה – הושקעו 5 מיליון בהקמה של שתי קהילות עסקיות – יצירת אקו-סיסטם, יצירת סביבה בתחומי מדעי החיים והמזון, מכיוון שאלה הדברים שחזקים.

<פאני רבינוביץ: זה יבוא של קהילות או בני המקום?

<פאני רבינוביץ: זה חשוב.

<מיכל פינק: כן.

<מיכל פינק: זו בנייה מהשטח.

<מיכל פינק: אנחנו מסייעים ומתמרצים עם הניסיון שלנו והתמריצים שלנו.

<מיכל פינק: אתן דוגמה מעולם אחר: יש סביבה עסקית מאוד גדולה בתחום המים והניו-טק.

<מיכל פינק: יש לנו מוקד במשרד הכלכלה שמנהל את זה, יש תערוכות מדי שנה, מגיעות משלחות.

<מיכל פינק: הנושא הזה הוא על שולחנים של כל הנספחים המסחריים – 43 בעולם – שאנחנו מנהלים אותם.

<מיכל פינק: אותו דבר נעשה עכשיו בצפון סביב מדעי החיים והמזון, כדי ליצור את הסביבה העסקית.

<מיכל פינק: בעבודה עם תוכנית צפון ישבנו שנתיים עם השטח, ישבנו בתוך השטח.

<מיכל פינק: אני מזדהה עם דברייך כי אני בעצמי מהצפון.

<מיכל פינק: נולדתי בקרית שמונה וגדלתי במושב על קו ציר נהרייה-שלומי, אז יש הכרות עם השטח.

<מיכל פינק: הרעיון היה לקחת חוזקות של המקום.

<מיכל פינק: למשל, תחום מדעי החיים הוא תחום נכון מכיוון שיש הרבה מאוד בוגרי מדעי החיים מהמגזר הערבי שלא עובדים בתחומם.

<מיכל פינק: אנחנו רואים שהם עובדים בהוראה, אנחנו רואים שהם עובדים ברוקחות.

<מיכל פינק: דווקא כוח אדם כזה איכותי ומתאים, לשלב אותו עם תנופה בתחום מדעי החיים.

<מיכל פינק: דברים לוקחים זמן, אמרת בעצמך.

<מיכל פינק: אז יש תמרוץ יותר גבוה לאזורי תעשייה - שיעורי סבסוד, מענקים.

<מיכל פינק: זה באמת למפעלים שיכולים לבוא מחר בבוקר, אבל כשמסתכלים על איך יוצרים סביבה גם צריך להשקיע מלמטה השקעה יסודית, לבנות דברים, ליצור סטרט-אפים וללוות את זה לכל אורך הדרך.

<מיכל פינק: אני מאוד מקווה שאנחנו שם.

<מיכל פינק: השטח שם, אנחנו עובדים ביחד.

<מיכל פינק: אין כאן מצב, מבחינתנו, של ממשלה מנותקת על מגדל השן.

<מיכל פינק: לגבי הדרום, עברה החלטה נוספת ממש השבוע לקידום האוכלוסייה הבדואית.

<מיכל פינק: במסגרת 93 מיליון שקלים שמשרד הכלכלה שם בהחלטה הזו, 30 מיליון מיועדים ספציפית להעתקה של מפעל מהדרום לאחד מאזורי התעשייה של הבדואים.

<מיכל פינק: הולכת לצאת בקרוב גם החלטת ממשלה של 75 מיליון שקלים מהמשרד לטובת נגב מזרחי – ירוחם, ערד ודימונה – כדי להביא גם לשם שלושה או ארבעה מפעלים דווקא ברמה היותר גבוהה של התעשייה, לא תעשייה מסורתית.

<פאני רבינוביץ: ויש להם מכסות מבני המקום?

<פאני רבינוביץ: זאת אומרת, אנשים שהם צריכים לקלוט מתוך העיר?

<מיכל פינק: צריך לבנות איזשהו רף מדורג, אבל כן.

<מיכל פינק: גם כשנתמכו מפעלים שעברו לפארק הסייבר היו בהתחלה מדרגות – אז זה היה 60%.

<מיכל פינק: אני לא זוכרת את המספרים שהיו במדויק, אבל בוודאי.

<מיכל פינק: אני גם לא חושבת שזה מעשי שמפעל יישב בערד ויסיע עובדים מתל-אביב.

<מיכל פינק: זה לא הרעיון, הרעיון הוא להעסיק עובדים מהאזור.

<מיכל פינק: כך שהמאמצים שלנו הם גם לצפון וגם לדרום.

<מיכל פינק: כמו שאמרתי, בדרום מתחילים לראות תוצאות, אבל זה ממש לא הסוף.

<מיכל פינק: יש הבדל בין באר שבע, שנהנית באופן יותר ישיר ובאופן יותר מידי מהמהלך של מעבר בסיסי צה"ל לנגב.

<מיכל פינק: חלקו קרה - עיר הבה"דים, למשל, כבר קמה.

<מיכל פינק: אבל עיר הבה"דים, יש לה השלכות רוחב קטנות יחסית, מכיוון שהיא יותר קריית הדרכה לסדירים.

<מיכל פינק: לעומת זאת, מה שעומד לקום – קרית המודיעין וקרית התקשוב – יש מאחוריהן הרבה מאוד פעילות עסקית-מסחרית של הייטק.

<מיכל פינק: זאת אומרת, בוגרי 8200 ייחטפו מהשער לא בהרצליה אלא בבאר שבע.

<מיכל פינק: גם התעשייה מרגישה את זה, מתחילה לזוז, ואנחנו רואים את המגמות האלה.

<מיכל פינק: הרעיון הוא להרחיב את המעגלים.

<פאני רבינוביץ: אגיד לך לאן אני חותרת.

<פאני רבינוביץ: גם הפריפריה הגיאוגרפית היא לא מקשה אחת - יש אזורים יותר חזקים, והרבה יותר קל לקטוף אותם.

<פאני רבינוביץ: הם מנוסים, יש להם השכלה יותר יוקרתית.

<פאני רבינוביץ: איפה בני המקום?

<פאני רבינוביץ: אלה שסיימו את הגליל המערבי, את מכללת ספיר?

<פאני רבינוביץ: אותם צריך לחזק, אלה המנהיגים של מחר, בעיניי.

<מיכל פינק: אני לגמרי מסכימה אתך.

<פאני רבינוביץ: אז לשם צריך לכוון.

<מיכל פינק: אני לגמרי מסכימה.

<מיכל פינק: קודם כול, ההגדרה של אשכול פריפריאלי 1–4, זה בא בדיוק בשביל לצייר את הציור שאומר שבאזור כרמיאל מזרחה וצפונה זה קו שיותר קשה לו מאשר הקו המערבי יותר או הקו שיותר קרוב לחיפה, ושם לעשות הטבות מוגדלות.

<מיכל פינק: למשל, מסלול תמרוץ שכר – דיברתי על EMC בבאר שבע שהיה אז תנאי למפעל גדול – 80 עובדים.

<מיכל פינק: אנחנו משנים את ההתניה הזאת בצפון, כי אנחנו מבינים שאין שם כרגע את המנוע של פארק הסייבר, שהדלתה של קפיצה במספר עובדים צריכה להיות יותר קטנה, ולכן שם אנחנו עושים מסלול ייעודי שיביא מפעלי הייטק או חברות בשכר איכותי וגבוה, אבל לא כל כך גדולות, כדי לאפשר להם את המקפצה, כי אנחנו גם מתחברים עם הצרכים של השטח.

<מיכל פינק: אנחנו בשיא הפעילות באופן שגרתי במקומות כמו חוק עידוד השקעות הון, פיתוח אזורי תעשייה, אבל אנחנו בהחלט מוסיפים כלים חדשים תוך כדי חשיבה, תוך כדי לימוד מהשטח של מה הוא צריך, והעבודה בעיצומה.

<פאני רבינוביץ: תודה רבה למיכל פינק.

<פאני רבינוביץ: אני רוצה להוסיף שלדעתי גם סיכויי ההישארות של אוכלוסייה מקומית הם הרבה יותר גדולים מאשר אוכלוסייה מיובאת.

<פאני רבינוביץ: הרבה יותר קל להם לייצר רצף, להיות אמא ואבא.

<פאני רבינוביץ: מי שמהגר למרכז נשאר לאחור גם אם הוא צריך עזרה עם ילד.

<פאני רבינוביץ: אני רואה את זה במעגל החברתי שלי, שהן נעזרות הרבה יותר ממני.

<פאני רבינוביץ: קל להן, אז אחוזי ההישארות שלהם הרבה יותר טובים מאשר מישהו שבא לארבע-חמש שנים לג'וב, מסיים וחותך – לא משנה לו כבר לאן.

<מיכל פינק: זה לגמרי נכון, זה ניכר מהנתונים.

<מיכל פינק: צריך לחזק גם מגוון תעסוקתי איכותי.

<מיכל פינק: רואים את שיעורי ההגירה אבל גם את הפער בין משרות איכותיות בשכר גבוה – מה יש באמת בפריפריה ומה מתרכז יותר באזור המרכז.

<מיכל פינק: סביב אותם כלים אנחנו מנסים לתמוך, לסבסד ולהמריץ, אבל בסוף זה חיבור של כוחות מקומיים ושלכם, בין היתר.

<פאני רבינוביץ: תודה רבה.

<פאני רבינוביץ: המשרד לפיתוח הפריפריה והנגב, גברת גלית וידרמן, בבקשה.

<גלית וידרמן: היינו המשרד הראשון שהקים אגף ייעודי שעוסק בצעירים.

<גלית וידרמן: אני שמחה שציינת את אחד המיזמים שאנחנו מובילים בתחום הזה - המיזם של מרכזי הצעירים, שהמטרה שלו היא לעודד גאווה מקומית ולסייע לבני מקום להישאר בפריפריה הגיאוגרפית.

<גלית וידרמן: החל מהשנה שעברה התווספה לאחריות של המשרד גם הפריפריה החברתית והמשרד הוסיף לפעילות שלו גם יישובים נוספים בפריפריה החברתית.

<פאני רבינוביץ: "פריפריה" זה מושג חמקמק.

<גלית וידרמן: אנחנו מנסים להתמקד בשני תחומים עיקריים.

<גלית וידרמן: הראשון הוא פיתוח קריירה, מתוך הבנה שזה הנושא שבעיקר מעסיק צעירים.

<גלית וידרמן: צריך לראות איך מחזקים צעירים, נותנים להם גם ייעוץ אישי, גם כלים תעסוקתיים, הכשרה מקצועית בתחומים שמשרד הכלכלה לא עוסק בהם.

איילת נחמיאס ורבין: בכמה כסף זה מתוקצב?

<גלית וידרמן: בכלל המיזם?

<גלית וידרמן: בסביבות 30 מיליון שקלים.

איילת נחמיאס ורבין: אגף הצעירים, כמה הוא מתוקצב?

<גלית וידרמן: קצת יותר מכפול.

איילת נחמיאס ורבין: איך אתם בודקים את ההצלחה של המיזם?

איילת נחמיאס ורבין: איך אתם מודדים?

<גלית וידרמן: אנחנו מפעילים מערכת של מדידה והערכה שנבדקת אחת לרבעון ובודקת גם את המספרים, גם כמה צעירים הגיעו לכל מרכז.

<גלית וידרמן: בשנה שעברה הגיעו למרכזים למעלה מ-40,000 צעירים; 27,000 צעירים קיבלו שירותים ספציפיים – שירותי ייעוץ, שירותי הכוונה, שירותים אישיים שהם ביקשו במרכזי הצעירים.

<גלית וידרמן: ייצרנו מערכת של מדידה והערכה מאוד קונקרטית, גם כדי לבדוק את התוצרים וגם לשפר את הדברים שיש בהם שיפור.

<גלית וידרמן: אם יש תוכנית שאנחנו מקיימים במרכזים ואנחנו רואים שאין בה כל כך צורך, אנחנו משנים אותה ומפתחים תוכניות אחרות.

<גלית וידרמן: הזרוע השניה משלימה את נושא פיתוח הקריירה ולצד זה עוסקת בנושא של הפיתוח הקהילתי, כי אנחנו יודעים שהמוקד צריך להיות גם לייצר - - -

איילת נחמיאס ורבין: לעטוף.

<גלית וידרמן: כן, עטיפה משמעותית.

<גלית וידרמן: חיזוק של הקשר עם היישובים ולייצר קהילה מקומית כדי להשאיר כמה שיותר צעירים גם בפריפריה הגיאוגרפית, ועכשיו גם בפריפריה החברתית, מתוך המקום של מעורבות וקשר לכל יישוב ויישוב.

<גלית וידרמן: יושבת כאן בחדר גם הדרה רוזנבלום.

<גלית וידרמן: אני, כילדה, הייתי פעילה גם במועצות התלמידים.

איילת נחמיאס ורבין: זה יפה מאוד לראות את זה.

<גלית וידרמן: כבר לפני למעלה משני עשורים.

<גלית וידרמן: אבל אני חושבת שגם הנושא של איך אתה פעיל ויוצר קשר אישי - - -

איילת נחמיאס ורבין: איפה גדלת?

<גלית וידרמן: באשדוד.

איילת נחמיאס ורבין: לפני שני עשורים אשדוד היתה פריפריה.

איילת נחמיאס ורבין: היום היא כבר חצי, ואולי בכלל לא.

<גלית וידרמן: אני רואה את עצמי כילדה שגדלה בפריפריה.

<גלית וידרמן: נולדתי באירן, גדלתי באשקלון במרכז קליטה, ואחר כך באשדוד.

<גלית וידרמן: לכן גם חשוב לי מאוד להיות עובדת מדינה בתחום הזה ולנסות ולייצר שירותים כמה שיותר איכותיים ולתת את מכלול הכלים לצעירים בפריפריה.

<גלית וידרמן: אני חושבת שאנחנו עושים עבודה טובה, איכותית והמשרד שלנו מנסה להתקדם כל הזמן בתחום הזה.

<פאני רבינוביץ: כל הכבוד, עבודת קודש.

<פאני רבינוביץ: הגיעו אלינו גם סטודנטים שמשתתפים אתי בפרויקט וישמיעו את קולם.

<פאני רבינוביץ: אנחנו מורידים את זה קצת למקרי בוחן.

<פאני רבינוביץ: סולימאן בחר את עכו, ליטל בחרה את נתיבות.

<פאני רבינוביץ: נתחיל מליטל אקנין, סטודנטית לכלכלה, ראש מחלקת מעורבות חברתית במכללה למינהל.

<פאני רבינוביץ: בבקשה.

<ליטל עקנין: תודה רבה.

<ליטל עקנין: זה לא מובן מאליו, תודה שהזמנתם אותנו.

<ליטל עקנין: כמו שהיא אמרה, קוראים לי ליטל עקנין, אני סטודנטית במכללה למינהל, שנה שלישית.

<ליטל עקנין: במכללה אני יו"ר פורום כלכלה ובעבר שימשתי כראש מחלקת מעורבות חברתית.

<ליטל עקנין: יש ברשותי עסק של פרחים.

<ליטל עקנין: בחרתי בנתיבות כמקרה בוחן, ואני אתמקד בקידום מעמד הנשים בעיר.

<ליטל עקנין: בעיר נתיבות פועלים כ-400 בתי עסקים של מסחר, ולצדם מציעים גם שירותי משרד.

<ליטל עקנין: לאחרונה הוקמו באזורים השונים בעיר שלושה מרכזי קניות גדולים המספקים תעסוקה ופרנסה לרבים מתושבי נתיבות והסביבה, כולל חנויות מותג, רשתות שיווק, מזון, פנאי, תרבות והסעדה.

<ליטל עקנין: התכנון האורבני של נתיבות מוציא את התעשייה מחוץ לעיר, אל פארק תעשיות נעם, הממוקם על ציר התנועה אשקלון-באר שבע.

<ליטל עקנין: הפארק הוא פרויקט לאומי, חברתי וכלכלי שנועד לעודד יזמים ומשקיעים להעביר מפעלים לתחומו, כחלק מהמאמץ הלאומי ליצירת מקומות עבודה לתושבי האזור.

מכלוף מיקי זוהר: זה המקום לומר שמי שיזם את זה ומי שמקדם את זה הוא ראש עיריית נתיבות, יחיאל זוהר.

<ליטל עקנין: נכון, שהוא הרבה שנים ראש העיר של נתיבות.

<ליטל עקנין: לצד עיריית נתיבות פועלת בנושאים אלו החברה הכלכלית לפיתוח נתיבות, המשמשת כזרוע לביצוע פרויקטים בתחום הפיתוח, הבנייה והתעשייה, כמו תחנת הרכבת במערב העיר, שמצמצמת את המרחק הגיאוגרפי של נתיבות מתל-אביב ומבאר שבע ופותחת את אפשרויות תעסוקה רבות, מה שהזכירו פה.

<ליטל עקנין: אבל עדיין, העיר מדורגת 3 מתוך 10 בדירוג החברתי-כלכלי.

<ליטל עקנין: אחוז הזכאים לתעודת בגרות לשנת 2013–2014 היה פחות מ-60%.

<ליטל עקנין: השכר הממוצע של שכיר בשנת 2013 היה כ-5,810 שקלים והממוצע הארצי עמד על 8,200 – פער של 3,000 שקלים.

<ליטל עקנין: בשנים האחרונות יש מגמה של שיפור ונפתחו בעיר קונסרבטוריון עירוני, מתנ"סים, בריכות שחייה, קריות ספורט, קריות חינוך, מפעלי פיס ועוד הרבה דברים.

<ליטל עקנין: בעיר מתגוררים 35,000 תושבים.

<ליטל עקנין: זה באופן כללי על נתיבות.

<ליטל עקנין: אלך למחקר שנעשה במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

עבדאללה אבו מערוף: עדיף בלי מפעל פיס.

<ליטל עקנין: כן, יש כאלה שאומרים, אבל זה גם תורם לחברה שלנו באיזשהו אופן.

איילת נחמיאס ורבין: נכון, תלוי באיזה היבטים.

איילת נחמיאס ורבין: הבית הזה עוסק הרבה מאוד בשאלה מה בפעילויות של הפיס משרת את האזרחים באמת ומה בפעילויות הפיס גורם להם הרבה פעמים להיקלע לבעיות הרבה יותר קשות ממה שהיו אלמלא היה מפעל הפיס.

עבדאללה אבו מערוף: הימורים.

<ליטל עקנין: יש שני צדדים, כמו שאומרים.

<ליטל עקנין: יש מחקר שעשו במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, שאומר ששיעור התעסוקה בקרב נשים וגברים במרכז גדול יותר מאשר בפריפריה.

<ליטל עקנין: לעומת זאת, הפעם בקרב נשים הוא הרבה יותר גדול.

<ליטל עקנין: קיים גם קשר מובהק בין השכלה לתעסוקה, ויש חשיבות גדולה למרכיב שנות הלימוד של כל בן אדם.

<ליטל עקנין: רמת ההשכלה של אנשים במחוזות הפריפריה נמוכה מזאת של אנשים במרכז, והדבר מחליש את סיכוייהם להשתלב בשוק העבודה.

<ליטל עקנין: נקודה נוספת, שגם אתם הזכרתם, זה נשים-משפחה-עבודה.

<ליטל עקנין: בפריפריה זה מורכב יותר בשל העובדה שיש בה פחות ריכוזים של מקומות תעסוקה, הגעה למקומות עבודה רחוקים ממקום המגורים, וזה מחסום עיקרי.

<ליטל עקנין: פתרונות: כמו שאמרתם, הכול ידוע והכול קיים, אתם גם מדברים על זה בשיח.

<ליטל עקנין: יש תוכניות שקיימות בעיר, כמו "אשת חיל", שפועלת לקידום נשים מגיל 25–50 בשוק העבודה.

<ליטל עקנין: אבל עדיין חסרים הדברים הבסיסיים.

<פאני רבינוביץ: ליטל, "אשת חיל" זה עצמאיות או שכירות?

<פאני רבינוביץ: או שזה גם וגם?

<ליטל עקנין: גם וגם.

<ליטל עקנין: זה קידום לנשים שלא מצליחות להשתלב בשוק התעסוקה.

<ליטל עקנין: כל מיני תוכניות של העשרה לימודית.

איילת נחמיאס ורבין: זה קם כדי לעודד יזמות.

איילת נחמיאס ורבין: יכול להיות שזה גם להשתלב במקומות כשכירות.

<ליטל עקנין: כמו שאמרתי, הכול קיים והכול מונח על השולחן, אבל השאלה היא איך אנחנו משתמשים במה שקיים ומנצלים אותו.

<ליטל עקנין: אני בסך הכול בת 24 וכבר יש לי עסק של חנות פרחים, שברוך השם עובד טוב.

מכלוף מיקי זוהר: אז מה את עושה פה היום?

מכלוף מיקי זוהר: היום זה יום האהבה, את אמורה להיות בעסק.

<ליטל עקנין: נכון, אבל יש לי עובדים והיה לי מאוד חשוב להגיע לכאן.

<ליטל עקנין: אני גם סטודנטית ואני בתקופת בחינות, והכול - - -

איילת נחמיאס ורבין: מתי הקמת את חנות הפרחים?

<ליטל עקנין: תוך כדי שנה ב' שלי.

איילת נחמיאס ורבין: איפה החנות?

<ליטל עקנין: ברחובות, בעיר שגדלתי וחונכתי בה.

<ליטל עקנין: התחלתי מהבית ולאחרונה פתחתי מקום פיזי ברחובות.

איילת נחמיאס ורבין: התחלת מהבית בשזירה?

<ליטל עקנין: כן.

<ליטל עקנין: במיוחד לאירועים, הכנת זרים מפה לאוזן.

<ליטל עקנין: זה מה שאני באה לשים על השולחן ולהגיד: הכול פה אצלנו, פשוט צריך לעודד ולגרות את המחשבה.

<ליטל עקנין: אני גם מנחה עסקית ב"יזמים צעירים" בראשון, והמטרה היא לגרות את הצורך ולהבין מה הצורך של הסביבה שלנו ואיך כל בן אדם יכול לפתח את זה.

<ליטל עקנין: אז יש עמותות ויש ארגונים שחסרים בפריפריה, כמו "חינוך לפסגות", שמלמד ילדים חשיבה מתמטית, מלמד אותם אנגלית.

איילת נחמיאס ורבין: אבל "חינוך לפסגות" נמצא בעיקר בפריפריה.

<ליטל עקנין: הוא בעיקר בפריפריה, אבל חסר בנתיבות, וזה דבר שיש בו צורך.

<ליטל עקנין: יש עכשיו ארגון שנקרא HelpUp, שזו אפליקציה - - -

<פאני רבינוביץ: נכון, נהדרת.

<ליטל עקנין: שאיתי מתתיהו מוביל אותה.

<ליטל עקנין: זה יזמות – מקדמים את החברה, את הקהילה, את ההשכלה.

<ליטל עקנין: למה לא להכניס מנכ"לים לבתי-ספר, למשל?

<ליטל עקנין: למה שלא יבוא לבתי-ספר ויגרו את הסקרנות אצל התלמידים כבר מכיתה א'?

<ליטל עקנין: זה דברים פשוטים, זה אינטרס של שני הצדדים.

<ליטל עקנין: אני לומדת כלכלה, אז אני תמיד חושבת על רווח והפסד על כף המאזניים, ויש פה רווח לשני הצדדים.

עבדאללה אבו מערוף: זה win-win.

<ליטל עקנין: תודה רבה לכם על ההקשבה.

איילת נחמיאס ורבין: מקסימה.

<פאני רבינוביץ: תודה רבה, ליטל, על הזווית העסקית והנשית.

<פאני רבינוביץ: נשמע עכשיו את סולימאן.

<פאני רבינוביץ: סולימאן ידבר על עכו ועל שפה ועל כישורים שנצרכים בסקטור הזה לתעסוקה.

<פאני רבינוביץ: בבקשה, סולימאן.

<סולימאן מסוואדי: תודה רבה, גברתי יושבת-הראש.

<סולימאן מסוואדי: ממש חשוב לי להיות פה ולהציג את הנושא שלי, דווקא כבן אדם במעמד שלי, אז נתחיל.

<סולימאן מסוואדי: אדוני יושב-הראש, חברי הועדה המכובדים, שלום לכם.

<סולימאן מסוואדי: שמי סולימאן מסוואדי, גר בעיר העתיקה בירושלים, בן 22, סטודנט לפוליטיקה ותקשורת במכללת הדסה.

<סולימאן מסוואדי: בחרתי בעיר עכו בכלל ובמגזר הערבי בפרט כמקרה בוחן, ואתמקד בעיקר בעניין השפעת השפה העברית על הזדמנויות התעסוקה בארץ.

<סולימאן מסוואדי: מתן הזדמנויות תעסוקה לצעירים הינו נושא חיוני על מנת לייצר סביבה כלכלית איתנה.

<סולימאן מסוואדי: פריחת הכלכלה תלויה בצעירים שלנו, ולשם כך אנו מחויבים לספק להם הזדמנות תעסוקה שווה, מדרום המדינה עד צפונה.

<סולימאן מסוואדי: בחרתי דווקא להתמקד בהזדמנויות התעסוקה למגזר הערבי בעיר עכו.

<סולימאן מסוואדי: לאחר שיחות ובירורים עם בכירים בעיריית עכו הובהר לי כי המכשול הראשי העומד בפני צעירי עכו הערבים להשתלב בשוק העבודה הינו השפה.

<סולימאן מסוואדי: חרף היותה חלק מתכנית הלימודים בעכו כבר מכיתה ג׳, חוסר השליטה בשפה העברית עומד בראש המכשולים המקשים על המגזר הערבי להשתלב בשיווק, באקדמיה, בתקשורת וכו'.

<סולימאן מסוואדי: לדעתי, על מנת לחזק את השליטה בשפה התלמידים זקוקים להשתמש בה באופן יומיומי, אך זו אינה המציאות בעכו.

<סולימאן מסוואדי: רמת ההיכרויות והאינטראקציה בין המגזר הערבי והיהודי בעיר עכו הולכת ונעלמת לאורך השנים, וזה פוגע ממש ביכולת המגזר הערבי בעכו לשפר את שפתו העברית ולחתור את דרכו בשוק העבודה הישראלי.

<סולימאן מסוואדי: ניתן להצביע בבירור כי קושי שפתי זה אף העמיק בשנים האחרונות, בגלל הקיטוב הפוליטי-חברתי בין יהודים לערבים בעיר, שעיקרו חוסר אינטראקציה, כפי שציינתי, בין שתי האוכלוסיות כתוצאה מהמתיחות ההולכת וגוברת ביניהן, לצערי.

<סולימאן מסוואדי: בנוסף לכך, רובם הגורף של ספרי הלימוד בבתי-הספר הערבים בעכו מלומדים בשפה הערבית, מלבד העברית, כמובן.

<סולימאן מסוואדי: לכן, אני רואה חשיבות גדולה בלימוד עוד מקצועות שונים בשפה העברית, כגון אזרחות, ספרות והיסטוריה.

<סולימאן מסוואדי: עצם היכולת ללמוד מקצועות הללו בשפה העברית מספקת לתלמידים הערבים הזדמנות מבריקה לחדד ולחיות את השפה, כך שיוכלו להשתמש בה לא רק בשיעורי העברית אלא גם בחלק משאר השיעורים.

<סולימאן מסוואדי: יתרה מכך, רבותי, בעיריית עכו סבורים כי הדרך האידיאלית לזכור את השפה העברית ולחזק אותה היא פשוט להשתמש בה.

<סולימאן מסוואדי: לכן אנו חושבים שכדאי מאוד לערוך מפגשים שבועיים בין התלמידים הערבים לתלמידים היהודים, על מנת לאפשר לשני הצדדים לא רק להשתמש בשפה, אלא גם ליצור אווירת מעורבות חברתית, דבר המוביל לשיתוף פעולה הדדי.

<סולימאן מסוואדי: אסיים ואנסה לעטר גם במקרה אישי.

<פאני רבינוביץ: סולימאן יודע עברית רק שנה.

<פאני רבינוביץ: פנומן.

איילת נחמיאס ורבין: באמת?

איילת נחמיאס ורבין: וואו.

<סולימאן מסוואדי: אביא את הדוגמה האישית שלי ואנסה לחבר אותה לעניין השפה.

<סולימאן מסוואדי: לפני כשנה לא יכולתי להשלים משפט בעברית, חוץ מאשר לבקש קפה הפוך.

<סולימאן מסוואדי: החלטתי שאני לא יכול להישאר ככה יותר.

<סולימאן מסוואדי: בן אדם שלא מדבר את השפה העברית לא מוצא את עצמו במקומות חשובים בשוק התעסוקה, חוץ מאשר מלצר או מנקה – כל מיני דברים, שלצערי, רוב האוכלוסייה הערבית נאלצת להתעסק בהם.

<סולימאן מסוואדי: למדתי עברית וקיבלתי הצטיינות וכרגע, כפי שציינתי, אני לומד פוליטיקה ותקשורת במכללת "הדסה".

<סולימאן מסוואדי: לא זכור לי שהיה בחור במעמדי – שגר במזרח ירושלים, בעיר העתיקה, בשער הפרחים, שהיהודים לצערי מפחדים להתקרב לשם - שיגיע למקום כזה ויציג את הנושא שלו.

<סולימאן מסוואדי: רבותי, מבחינתי השפה היא גדר - היא גדר בין הבן אדם לבין ההצלחה.

<סולימאן מסוואדי: עצם העובדה שאני יכול להעביר את המסר שלי בשפה מצוינת ובאופן הולם, זה משפר את התמונה שלי מול שאר האנשים.

<סולימאן מסוואדי: אפשר לראות את זה גם בתקשורת, חוסר אנשי התקשורת הערבים - - -

איילת נחמיאס ורבין: היום הודיעו שמתמנה מגישה דרוזית להגשת החדשות בערוץ 1 במוצאי שבת, שזה מאוד יוקרתי.

איילת נחמיאס ורבין: זאת בשורה מאוד טובה, מאוד התרגשתי כשראיתי.

<סולימאן מסוואדי: כל הכבוד.

<סולימאן מסוואדי: החוסר באנשי התקשורת הערבים ממש הולך ומחמיר.

<סולימאן מסוואדי: רבותי, אנחנו כבר ב-2017; אין דבר כזה שבן אדם חי במדינת ישראל ולא מדבר את השפה העברית.

<סולימאן מסוואדי: סליחה שזה הפליג מעכו - -

איילת נחמיאס ורבין: לא לא, אני חושבת שאתה מדייק.

<סולימאן מסוואדי: - - אבל זה ממש חשוב להגיד.

איילת נחמיאס ורבין: איך למדת עברית?

איילת נחמיאס ורבין: איך הגעת לרמה כזאת כל כך מהר?

<סולימאן מסוואדי: אני אוהב שפות.

<סולימאן מסוואדי: זה ממש מתחבר למה שאמרתי עכשיו - להבדיל משאר הסטודנטים שלמדו אתי, בכל פעם שלמדתי מילה חדשה הייתי הולך לשטח ומדבר עם בן אדם זר, שאני לא מכיר אותו, ומשתמש במילה הזאת כדי לזכור אותה טובה ולחרות אותה בתוך הראש.

<סולימאן מסוואדי: אחזור למה שרציתי להגיד: אנחנו ב-2017, ואנחנו צריכים ללמוד את השפה העברית במדינת ישראל על מנת להצליח.

<סולימאן מסוואדי: נשמח אם לא רק נדבר על זה פה אלא גם נראה תוצאות בשטח.

<סולימאן מסוואדי: תודה לכם.

<פאני רבינוביץ: תודה רבה, סולימאן.

<פאני רבינוביץ: דברים חשובים.

<פאני רבינוביץ: לילדיי אני תמיד אומרת: שפה זה כרטיס ביקור.

<פאני רבינוביץ: אי אפשר בלי.

<פאני רבינוביץ: נעבור לתגובת משרד החינוך.

<פאני רבינוביץ: מר האני מוסא, מפמ"ר - מפקח מרכז - העברית לערבים במשרד החינוך.

<האני מוסא: אני מטעם משרד החינוך, המזכירות הפדגוגית, אגף שפות.

<האני מוסא: אני מברך את היו"ר ואת היו"רית על הצעד הזה.

<האני מוסא: זה באמת פסגת החינוך, הישיבה הזאת.

<האני מוסא: בקשר למה שאמר סולימאן, אז קודם כול אני מברך אותו על העברית שלו.

<האני מוסא: בתוך שנה – באמת צריך ללמוד מזה.

<האני מוסא: אני מזהה שהוא קלט את העברית בצורה טובה כי הוא לומד במכללה שדוברים בה עברית.

<האני מוסא: זה דבר חשוב מאוד.

<האני מוסא: הוא לקח דווקא את עכו, במרחק גדול מירושלים.

<האני מוסא: כנראה שהוא לא בדק, אבל לא רק בעכו אלא בכל המקומות בארץ, החל משנת 2015 – 1 בספטמבר 2015 - התחלנו ללמד עברית מהגנים, לחשוף את התלמיד הערבי לעברית מהגנים, במיוחד האזנה ודיבור.

<האני מוסא: בכיתות א' ו-ב' שתי שעות שבועיות של האזנה ודיבור – גם זה חדש.

<האני מוסא: זה כדי לחשוף את התלמיד, ליצור את המוכנות לקראת כיתה ג'.

<האני מוסא: מכיתה ג' עד ו' העלינו את רף השעות, מארבע שעות לחמש שעות, כששעה אחת עד שעתיים היא שפה דבורה, כדי לסגור את הפער השפתי של התלמיד אחרי י"ב.

<האני מוסא: ראינו שתלמיד יכול לקבל ציון של 95 בחמש יחידות, אבל לדבר – הוא לא יכול לדבר; ליצור קשר עם אנשים וסביבה – לא יכול.

<האני מוסא: אבל זה לא שהתלמיד הערבי לא יודע, זה קשור גם למנטליות.

<האני מוסא: אני אומר לכם, בהרבה מקרים זה קשור למנטליות.

<האני מוסא: המנטליות בבית היא של לשבת, לשתוק, רק ראש השבט מדבר.

<האני מוסא: אז כשיוצאים לבית הספר, גם שם ראש השבט מדבר – שזה המנהל או המורה – שהוא במרכז ולא התלמיד.

<האני מוסא: מה גם שבשנים האחרונות יש מרחק מהטלוויזיה הישראלית דוברת העברית, כי יש פיתוי בלוויין הערבי, עם אחוזי צפייה גבוהים של התלמידים שלנו.

<האני מוסא: הם צופים בספרדית, באנגלית, אבל לא בעברית.

<האני מוסא: זה לא כמו שבימינו היה ערוץ 1 וערוץ 2 ורדיו ישראלי.

<האני מוסא: סולימאן אמר: ללמד מקצועות.

<האני מוסא: הוא מעיד ששיעורי העברית זה בסדר, אבל צריך להוסיף עוד מקצועות.

<האני מוסא: גם אני בעד זה.

<האני מוסא: כשאנחנו משבצים יהודי לחינוך גופני, הוא עושה נפלאות עם התלמידים שלנו.

<האני מוסא: אבל צריך לברור את המקצועות המתאימים.

<האני מוסא: לדוגמה: אזרחות זה מתאים, אבל סולימאן אמר בדבריו ספרות – לאיזו ספרות אתה מתכוון?

<האני מוסא: ספרות עברית אנחנו מלמדים בעברית.

<האני מוסא: אם אתה מתכוון ללמד את הספרות הערבית בעברית – זה לא יכול להיות; אם אתה מתכוון ללמד את הספרות האנגלית בעברית – לא יכול להיות, כי ספרות אנגלית מלמדים באנגלית.

<האני מוסא: זה עניין רגיש, כי פעם היתה דעה שנלמד את כל המקצועות בעברית.

<האני מוסא: מה קורה לערבית?

<האני מוסא: בן אדם חזק בשפה העברית כשפה שניה כשהוא חזק בשפת האם.

<פאני רבינוביץ: חד-משמעית.

<פאני רבינוביץ: זה מה שרציתי להגיד אחריך.

<פאני רבינוביץ: אני גם בעד ערבית במגזר היהודי.

<האני מוסא: כשהוא מכבד את שפת האם שלו הוא מכבד את השפה השניה ואת השפה הזרה.

<האני מוסא: זה מאוד מאוד חשוב.

<האני מוסא: לגבי מפגשים עם המגזר היהודי – זה לא קל.

<האני מוסא: כולם יודעים שלא קל לארגן את המפגשים האלה, ובמיוחד משנת 2000 והלאה, אבל בכל זאת זה קורה בבתי-הספר שלנו.

<האני מוסא: יש הרבה יוזמות של מנהלים, של מחנכים.

<האני מוסא: לדוגמה, עניין השואה; הכנסתי אותו לתוכנית הלימודים שלנו והתלמידים לומדים שירים של דן פגיס, של אבנר טריינין ושל אחרים על השואה.

<האני מוסא: הם מדברים, מבקרים במרכזים האלה, מדברים עברית עם המדריכות ועם המדריכים.

<האני מוסא: לגבי עברית תעסוקתית – בתוך התוכנית הגדולה של משרד החינוך משנת 2015, "עברית על הרצף", יש גנים.

<האני מוסא: עכשיו יש פיילוט של 500 גנים שמלמדים אותם עברית ו-384 בתי-ספר שמלמדים כיתות א'-ב' שעתיים שבועיות, ומ-ג' עד ט' העלינו את הרף מארבע שעות לחמש שעות.

<האני מוסא: בנוסף, כתבנו תוכנית לכיתות א'-ב'.

<האני מוסא: יש לנו גם שישה אתרים; אחד האתרים המפורסמים לעברית במדינת ישראל היום – אני אומר בשיא הצניעות - זה האתר שלי.

<האני מוסא: יש לי שישה אתרים, אחד מהם הוא פורטל מתוקשב.

<האני מוסא: יש לנו אתר כבר 17 שנה, הכול שם כתוב בעברית.

<האני מוסא: אתם מוזמנים להיכנס לאתר אצטבא – אצטבא זה לא רק המדף, זה יותר המקום הגבוה בבית הערבי הקדום.

<האני מוסא: זו מילה ארמית יוונית.

<האני מוסא: תיכנסו לשם ותראו את הפעילות של התלמידים, של המורים, של כולם.

<האני מוסא: האתר הזה משרת את כל שכבות הגיל.

<האני מוסא: בתוך האתר הזה תמצאו את התוכנית של כיתות א' ו-ב' עם הרבה קישורים של האזנה, של סרטונים וכו'.

<האני מוסא: תמצאו גם תוכנית – כתבנו תוכנית ב-60 עמודים לעברית לתעסוקה.

<האני מוסא: השנה יש לנו כ-70 קבוצות, בכל קבוצה 15–20 תלמידים בכיתות י' עד י"א שלומדים בחופשות הקיץ ובחופשות האביב, אחרי הלימודים.

<האני מוסא: מנחה דובר עברית ילידית הוא שעושה את זה.

<האני מוסא: אני מצפה שנצמצם את הפערים כי כל הזמן יש טענות, והטענות במקומן, כי מסיימים י"ב ולוקח לנו שנה–שנתיים עד שאנחנו מתניעים את העברית שלנו.

<האני מוסא: ואני אומר לכם, הצורך של ערביי ישראל בעברית הוא צורך קיומי - בלי עברית אי-אפשר להסתדר במדינה הזאת.

<האני מוסא: גם אם תלמד רפואה בחו"ל, תגיע לכאן לפתוח מרפאה ואתה זקוק לעברית.

<האני מוסא: אתה משתלם בעברית, מתפתח מקצועית בעברית.

<האני מוסא: אי אפשר אחרת.

<האני מוסא: בתוך המעטפה הגדולה של "עברית על הרצף" יש לנו גם דיבור בציבור: לקום, לדבר, לתת ביטחון עצמי לילד לדבר.

<האני מוסא: אנחנו עובדים על זה הרבה.

<האני מוסא: סולימאן באמת נגע ללבי בעניין שהוא ממזרח ירושלים.

<האני מוסא: לא פסחנו גם על מזרח ירושלים, והתוכנית שמופעלת אצלנו בעכו, בכל הכפרים במשולש, אנחנו מפעילים אותה כבר במזרח ירושלים ואנחנו רוצים שהתלמידים יגיעו לחמש יחידות בעברית.

<האני מוסא: 6,400 תלמידים ערבים ניגשים לחמש יחידות בעברית, בהשוואה לערבית כשפת אם ששם ניגשים 1,600 תלמידים.

<לנא קי-זל: זה יותר קל בעברית.

<האני מוסא: זה כי התלמידים רוצים את השפה הזאת.

<האני מוסא: לצערי, הדקדוק הערבי מסרבל את הדברים, הדקדוק העברי יותר קל.

<סולימאן מסוואדי: מי שיש לו שפת אם ערבית יכול לרכוש עברית במהירות.

<פאני רבינוביץ: תודה רבה.

<פאני רבינוביץ: רק אגיד מהצד שלי, שהייתי שמחה שגם הילדים שלי ידעו יותר ערבית.

<פאני רבינוביץ: אני יודעת ערבית מרוקנית מהבית, מההורים שלי, והייתי שמחה שהילדים שלי ידעו יותר ויתחילו את הלימוד בגיל יותר צעיר.

<פאני רבינוביץ: לדעתי, חשוב לחזק את שתי השפות בכל המגזרים.

<פאני רבינוביץ: לנא קי-זל, בבקשה.

<לנא קי-זל: שלום לכולם.

<לנא קי-זל: קוראים לי לנא קי-זל, בת 17 מכפר מגאר.

<לנא קי-זל: "כל היצורים התבוניים נולדו לא שווים.

<לנא קי-זל: החברה המוצלחת ביותר מספקת לכל אחד הזדמנות שווה לצוף ברמתו הוא.

<לנא קי-זל: " זה ציטוט מפרנק הרברט.

<לנא קי-זל: מדינת ישראל הדמוקרטית היא מדינת כל אזרחיה, ועל-פי הגדרה זו, כל אדם במדינה זכאי לחלון הזדמנויות שווה.

<לנא קי-זל: אך, לצערנו, במציאות דבר זה לא קיים בכלל מכיוון שיש פערים עצומים בין המרכז לפריפריה.

<לנא קי-זל: ישנן הרבה עובדות שמצדיקות את התיאוריה הזאת; תלמיד שלומד בבית-ספר שנמצא בפריפריה מקבל תקציב נמוך יחסית לתלמיד שנמצא בבית-ספר במרכז.

<לנא קי-זל: בשנת 2013 בלטו הפערים בין בתי-הספר שנמצאים במרכז לבין אלה שנמצאים בפריפריה.

<לנא קי-זל: תלמיד שנמצא בתל-אביב מתוקצב ב-15,000 שקל; במקביל, תלמיד שנמצא בעכו מתוקצב ב-5,000 שקלים.

<לנא קי-זל: יתר על כן, בשנת 2011 שיעור הזכאים לבגרות בפריפריה עומד על כ-54%, ובמקביל – 65% במחוזות מרכז ותל-אביב.

<לנא קי-זל: זה היה פער של 20%.

<לנא קי-זל: אנו, כצעירים ובני נוער, אמורים להיות העתיד המבטיח של המדינה, כדי שלא נהפוך למדינה קטנה של עשירים ומוצלחים ומדינה גדולה של קשי יום שעתידם לא ידוע.

<לנא קי-זל: לכן הפתרון הוא לחלק התקציבים בין המרכז לפריפריה בצורה שווה לגמרי.

<לנא קי-זל: מדינת ישראל חייבת לחזק הפריפריה בכך שתזרים כספים ותגבש תוכניות עתידיות להפחתת הפער הזה.

<לנא קי-זל: תודה.

<פאני רבינוביץ: תודה רבה, לנא.

<פאני רבינוביץ: הבאה בתור היא שיר פרי מתעסוקת אוכלוסיות ייחודיות במשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

<שיר פרי: תעסוקת אוכלוסיות ייחודיות, שכוללת גם צעירים בסיכון.

<שיר פרי: בהקשר הזה אציג את תוכנית הפיילוט שלנו שעומדת לצאת לדרך במהלך 2017, שעניינה קידום תעסוקתי והרחבת מעגל התעסוקה בקרב צעירים בסיכון ביישובי הדרום.

<שיר פרי: זו תוכנית שהיא פועל יוצא של החלטת ממשלה שהתקבלה בנושא של תוכנית רב-שנתית לפיתוח הדרום.

<שיר פרי: גופים שעובדים עם צעירים בסיכון יש לא מעט בכל הארץ, גם באזור הדרום.

<שיר פרי: הרעיון של התוכנית הוא לפעול עם ובאמצעות הגופים הקיימים שפועלים בתחום, שיש להם את הידע המקצועי והניסיון.

<שיר פרי: אנחנו לא מקימים תשתיות חדשות ולא ממציאים את הגלגל; הרעיון הוא לעסוק בטיוב, שיפור איכות והרחבה של שירותים קיימים, כשאנחנו שמים דגש על העניין התעסוקתי.

<שיר פרי: שני צירים מרכזיים שאותם אנחנו מעוניינים לקדם באמצעות המיזם הם קודם כול, מבחינת הצעירים בסיכון עצמם, זה להגדיל את שיעור הצעירים בסיכון שמועסקים בתעסוקה קבועה ואיכותית, כשהדגשים שניתנים מבחינתנו הם הגדלת אחוזי משרה לעובדים שעובדים במשרות באחוזים נמוכים או משרות מקצועיות, שיש בהן אפשרויות קידום.

<שיר פרי: זאת אומרת, תעסוקה איכותית, שהולמת כישורים והשכלה שרלוונטיים לתחום העיסוק.

<שיר פרי: ציר מרכזי נוסף שאנחנו מעוניינים לקדם הוא ציר שעניינו לא שירותים לפרט אלא פיתוח הידע המקצועי.

<שיר פרי: כמו שאמרתי, היום פועלים הרבה מאוד ארגונים במגוון תחומים עם צעירים בסיכון, והשאיפה שלנו היא לגבש סטנדרטים, שיטות עבודה מוסכמות, מודלים נכונים של התערבות, שמבוססים על הידע שנאסוף.

<שיר פרי: במילים אחרות, המטרה המרכזית של המיזם היא ללמוד איך הכי נכון לעבוד עם צעירים בסיכון בתחום התעסוקתי.

<שיר פרי: את כל הדברים האלה נעשה, כאמור, באמצעות גופים שכבר פועלים היום, ובעיקר באמצעות הקמה של גוף - - -

<גלית וידרמן: איך זה מתחבר לתוכנית החדשה שאתם עושים, תוכנית "יתד"?

<שיר פרי: זה לא בתוך תוכנית "יתד".

<שיר פרי: זו תוכנית שהיא חיצונית ל"יתד".

<שיר פרי: אנחנו נמצאים בוועדת ההיגוי של "יתד", הדברים מסונכרנים, אבל זו תוכנית שהיא חיצונית ל"יתד" ומקורה בהחלטת ממשלה.

<שיר פרי: אסיים ואגיד שכחלק מהייחודיות של התוכנית יוקם גוף מתכלל ייעודי שעניינו איסוף, מיפוי וריכוז של כל הידע ועיבוד שלו, הנגשה שלו לכל הארגונים הרלוונטיים, פיתוח של שיתופי פעולה בין הארגונים לבין המגזרים השונים שרלוונטיים לתחום, סקרי מעסיקים וכדומה.

<פאני רבינוביץ: תודה רבה, שיר.

<פאני רבינוביץ: עכשיו מיקי יסכם.

מכלוף מיקי זוהר: קודם כול, אני מודה לפאני היקרה על הניהול המקסים של הדיון.

מכלוף מיקי זוהר: למדתי הרבה, ואולי אצליח גם לנהל ככה דיונים באיזשהו שלב.

מכלוף מיקי זוהר: אני מאוד מקווה.

<מיכל פינק: יושבת-הראש החמיאה לממשלה יותר ממה שאנחנו רגילים, אז זה היה נעים.

מכלוף מיקי זוהר: בסדר גמור, אני מבטיח לשפר את הבעיה הזו בעתיד.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה מודה לגברת פאני רבינוביץ, שניהלה את הדיון החשוב לצדי בצורה מקצועית, עניינית וממצה.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה קובעת כי, הלכה למעשה, בפריפריה יש אנשים מאוד מצליחים, בין אם זה מבוגרים או צעירים, והוועדה קובעת כי עדיין קיימים פיגור ופערים בין הפריפריה הגיאוגרפית והחברתית ברמת הרווחה, בנגישות לפרויקטים, ברמת התרבות וברמת החינוך.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה דורשת מהממשלה לצמצום הפערים ולייצר פתרון והזדמנויות שוות למימוש חזון של צעירים לתעסוקה ולקידום אישי ומקצועי באזורי הפריפריה הגיאוגרפית והחברתית במדינת ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה מברכת את הממשלה על הפעילות שנעשית למען הפריפריה, אך קובעת שפעילויות אלו אינן מספיקות, הן הפעולות שנעשו בנוגע להטבות מס בפריפריה והטבות מס לעסקים ולמפעלים.

מכלוף מיקי זוהר: על מנת לעודד צעירים להישאר ולהשתקע בפריפריה ישנן כמה פעולות שהוועדה ממליצה לבצע: 1.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה ממליצה להרחיב הטבות מס לאזורי פריפריה נוספים, בנוסף לצפון ולדרום הרחוק ולהרחיב את מפת ההטבות על מנת לייצר הגירה חיובית לפריפריה; 2.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה מבקשת להרחיב ולפתח את רמת החינוך, התעסוקה, הדיור והתחבורה הציבורית בפריפריה; 3.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה קוראת לממשלה לפעול לעידוד מפעלים בפריפריה, תוך מתן הזדמנויות שוות לאוכלוסייה הצעירה המתגוררת בפריפריה.

מכלוף מיקי זוהר: 4.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה קוראת לממשלה לפעול להטבות ולסיוע במשכנתאות וסבסוד לטובת דיור צעירים בפריפריה, שיהוו בסיס איתן לאפשרויות תעסוקה.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה מברכת את המשרד לפיתוח הנגב, הגליל והפריפריה על התוכניות שהוא מפעיל ועל שיתוף הפעולה עם הוועדה, ומבקשת להמשיך ולהרחיב הפעולות לצעירים בפריפריה.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה תפנה לשר החינוך ולשר הכלכלה ותקרא לפעול למיזם לאומי לקידום החינוך הטכנולוגי ולאפשר הזדמנות שווה, הן לבנים והן לבנות, ליצור מהפכה מגדרית בתחום הזה.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה תפנה לשר הכלכלה ותקרא לפעול ליצירת תעסוקה בפריפריה בתחום של עסקים בינוניים ועסקים קטנים ולפעול לנגישות ומיצוי כל הזכויות בנושא זה.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה מודה לכל המשתתפים.

מכלוף מיקי זוהר: הישיבה נעולה.