ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 345, 2017-02-06 09:00

דוד אמסלם: רבותי, בוקר טוב לכולם.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא הצעת חוק לייעול האכיפה והפיקוח העירוניים ברשויות המקומיות (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשע"ז-2017, מ/1105, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

דוד אמסלם: בבקשה, על מה מדובר?

<רותם פלג: בוקר טוב - - -

דוד אמסלם: בוקר טוב, רותם.

<רותם פלג: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, אנחנו נמצאים פה כבר בפעם הרביעית לחוק לייעול האכיפה, חוק שאנחנו מבקשים הפעם להעביר מהוראת שעה שבתוקף משנת 2011 - - -

דוד אמסלם: זאת הבקשה?

<רותם פלג: במעלה הדרך של החוק הזה כבר נכנסו לא מעט רשויות מקומיות לפרויקט הזה של השיטור העירוני.

<רותם פלג: יש מעל 40 רשויות מקומיות שזה פועל בהן, יש עוד כ-20 שנמצאות בתהליכי כניסה כאלה ואחרים.

<רותם פלג: בסך הכול הפרויקט הזה הוא פרויקט גם חדשני ברמה הלאומית, וגם, אני חייב להגיד, הוא מוצלח מאוד ברמת התפעול שלו בשטח.

<רותם פלג: הדבר המרכזי שנותן לנו את התחושה הזאת זה הרצון של הרשויות המקומיות להיכנס למערך ולהשתלב בו.

<רותם פלג: כאשר אנחנו זוכרים שבתחילת הדרך היתה התנגדות לא מועטה, בעיקר מצד השלטון המקומי בכניסה, והיום אנחנו נמצאים במצב הפוך, שרשויות מקומיות רוצות להיכנס לתוך הפרויקט הזה.

<רותם פלג: בתמצית אני רק אגיד – אחרי זה אם תרצו ניתן לזה פירוט יותר רחב – שהחוק הזה נותן לנו שני כלים מרכזיים.

<רותם פלג: כלי אחד הוא הכלי של סמכויות פקחים, שהן סמכויות יותר גדולות מהסמכויות לפקחים רגילים בשלטון המקומי, למרות שיש תיקון שאמור להרחיב את הסמכויות האלה גם הלאה, והכלי השני הוא קיבוע היחידות המשטרתיות לתוך תא שטח נתון, ואין יכולת להזיז אותן מאותו תא שטח.

<רותם פלג: עד כאן.

דוד אמסלם: מישהו רוצה להתייחס לעניין?

דוד אמסלם: יואל, בבקשה.

<יואל הדר: כפי שהמנכ"ל אמר אנחנו נמצאים הרבה מאוד שנים בחוק הזה, בכל פעם מאריכים לנו את זה בהוראת שעה.

<יואל הדר: משום מה הוראת השעה יוצאת בסמיכות לכנסת חדשה, אז כל יושב-ראש חדש שמגיע – או הכנסת החדשה שהגיעה בזמנו – אומר:

<יואל הדר: אנחנו צריכים ללמוד את הנושא.

<יואל הדר: זה מה שקרה, שכל הזמן האריכו את זה כהוראת שעה.

<יואל הדר: אני חושב שבאיזה מקום הוראת השעה צריכה להסתיים.

<יואל הדר: יש איזה מנגנון של הוראת השעה כשהשעה מגיעה.

<יואל הדר: בכל פעם אנחנו אומרים את זה.

דוד אמסלם: אני אתקן אותך, בפעם הקודמת לא ביקשתי זמן ללמוד, אמרתי לבטל.

דוד אמסלם: אם יש משהו שלדעתי לא נכון זה אגרת השמירה, ואני אסביר גם מדוע.

דוד אמסלם: אני מתייחס לכל הסיפור הזה לא מההיבט של השיטור המשולב.

<רותם פלג: מבחינתך זה פרויקט מוצלח.

דוד אמסלם: כן, אהלן וסהלן.

דוד אמסלם: אם זה חינם, תעשו, הכול בסדר.

<רותם פלג: זה לא חינם.

דוד אמסלם: אני בא מזווית האגרה.

דוד אמסלם: אגרת השמירה צריכה להסתלק מן העולם.

דוד אמסלם: זה לא הגיוני.

דוד אמסלם: אזרח רגיל קם בבוקר, יוצא לעמל כפיו, משלם למדינת ישראל מס הכנסה, ביטוח לאומי, מס בריאות, ועוד כל מיני אגרות אחרות, וכשהוא צריך קצת ביטחון ברחוב שלו, אומרים לו: תקשיב טוב, תשלם עוד אגרה, ביטחון, אגרת שמירה.

דוד אמסלם: אמרתי שהאגרה היחידה שעדיין חסרה לי זו אגרת הליכה על המדרכה.

דוד אמסלם: עוד מעט זה גם יגיע לפה.

דוד אמסלם: תשלם ארנונה, תשלם הכול, אתה רוצה לדרוך על המדרכה, תשלם אגרה.

דוד אמסלם: חשבתי שזה דבר לא נכון ציבורית.

דוד אמסלם: חסר כסף – תעלו מס הכנסה.

דוד אמסלם: זה דברים אחרים.

דוד אמסלם: זה לגיטימי, אפשר להתווכח.

דוד אמסלם: לכן אז חשבתי שזה לא נכון.

דוד אמסלם: התחלתי לפעול בכיוון ובאו ראשי הרשויות ואמרו לי: דודי, אתה צודק.

דוד אמסלם: הטענה דרך אגב היא לא לרשויות, היא למדינה.

<רותם פלג: האגרה היא חלק ממנגנון המיסוי של הרשות המקומית.

דוד אמסלם: אני מסביר ברמה העקרונית.

דוד אמסלם: ראשי הרשויות נקלעו לזה בלית ברירה.

דוד אמסלם: הם הבינו שהמדינה עומדת מנגד ולא עושה כלום, יש להם בעיה של ביטחון בעיר שלהם, הם לקחו יוזמה ופעלו.

דוד אמסלם: אין להם ברירה.

דוד אמסלם: בסופו של דבר אין ואקום, אתם יודעים.

דוד אמסלם: כשגוף אחד לא עושה את עבודתו, מישהו אחר נאלץ לעשות את זה, מה לעשות.

דוד אמסלם: לא היו להם מקורות, לכן הם יצרו את האנדרוגינוס הזה, אבל בוודאי אף ראש עיר לא אומר לי: תשמע, דודי, האגרה הזאת היא הכי צודקת בעולם.

דוד אמסלם: הוא אומר: תשמע, אין לי ברירה, דודי.

דוד אמסלם: מה אתה מציע?

דוד אמסלם: אם אני אבטל, יש עיר אחת שלמשטרה יש ניידת אחת ולראש העיר באגרה הזאת יש עוד חמש ניידות, המשטרה מתקשרת אליו ואומרת לו: תעשה טובה, שלח ניידת.

דוד אמסלם: ברור לי שאם אני ראש העיר, אני אחראי כלפי התושבים שלי, קודם כול.

דוד אמסלם: גם אם הרשויות האחרות לא עושות את התפקיד שלהן, אני רוצה קודם כול לדאוג להם, אחרי זה אני אריב.

דוד אמסלם: כשהבנתי שהם צודקים, אמרתי: נעשה הארכה לעוד שנתיים, ובמסגרת השנתיים האלה נריב עם הממשלה כדי שתיתן את הביטחון לתושבים ותתקצב את זה כמו שצריך, כמו שהיא מתקצבת את הצבא.

דוד אמסלם: דרך אגב, אולי הצבא יעשה אגרת צבא?

דוד אמסלם: מה אתם אומרים?

דוד אמסלם: יש לו 65 מיליארד שקל, לא מספיק, נעשה אגרה.

<רותם פלג: קוראים לזה "מס הכנסה ומע"מ".

דוד אמסלם: גם פה קוראים לזה "מס הכנסה ומע"מ".

דוד אמסלם: עוד מעט נתקשר למשטרה, יגידו שלח שוטר – אין בעיה, לך תשלם את האגרה, נשלח לך שוטר.

דוד אמסלם: אנחנו קרובים לשם, דרך אגב.

<יואל הדר: עד שביטלנו את האגרות של הכבאות, אתה רוצה עכשיו - - -

דוד אמסלם: - - -

<יואל הדר: אפילו בזכות אדוני הצלחנו לבטל.

דוד אמסלם: יפה.

דוד אמסלם: לכן אני חושב שנכון כרגע, בשלב הזה, אנחנו נמצאים באותה דילמה כמו שהיינו לפני שנתיים, בדיוק אותו סיפור.

דוד אמסלם: בוודאי ובוודאי אני לא חושב שצריך לעשות את זה הוראת קבע.

דוד אמסלם: צריך להעלים את זה, אבל עד שנעלים – דרך אגב, אני רוצה שכל יושב-ראש יתמודד עם זה, כי הוא מבין את האבסורד שקורה – אני לא אסכים לעשות את זה כהוראת קבע ולא לשלוש שנים, גם שנתיים זה הרבה.

דוד אמסלם: במסגרת השנתיים האלה אני מקווה שנפתח דו-שיח, אני והחברים שלי עם הממשלה.

דוד אמסלם: האמת היא שזה ברח לי מהראש, אחרת הייתי מעלה את זה בדיון על תקציב 2018-2017.

דוד אמסלם: זו סוגיה שחייבים לחתוך אותה ולפתור אותה, זה לא יכול להמשיך כך.

<רותם פלג: אגרת השמירה – אומנם אחד הנושאים שהיא יכולה לממן, היא יכולה לשמש גם לזה.

<רותם פלג: זה לא רק לזה, אלא זה לנושאים אחרים.

<רותם פלג: דבר שני, זו הוראת שעה שגם כך יש לך - - -

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אגרת השמירה לא יכולה לבוא לכיבוד עירוני.

<רותם פלג: היא לא יכולה לבוא לכיבוד עירוני, אבל היא יכולה לבוא לשימושים אחרים בנושא הביטחון האישי ברשות המקומית, לאו דווקא שיטור עירוני.

<רותם פלג: דבר שני, צריך לציין שביוזמת השר, החל מ-2016 ואילך, אנחנו משתתפים גם בעלות של הרשויות המקומיות, כמובן ברשויות החלשות יותר, בין 25% ל-35% על החלק שלהם, מה שאומר שאפקטיבית אני מגיע בין 75% ל-85% מכלל עלות המערך, כך שלרשות המקומית בסך-הכול נשאר חלק יחסית קטן.

<רותם פלג: הקשירה הזאת בין שני הדברים, אני חושב שהיא לא נכונה.

<רותם פלג: אפשר לנהל את הדיון על אגרת השמירה בלי קשר לחוק השיטור העירוני, זו הוראת שעה נפרדת.

<רותם פלג: אפשר לנהל את הדיון בלי קשר למה שקורה פה.

דוד אמסלם: זה הא בהא תליא.

דוד אמסלם: פתחתי ואמרתי: אם זה היה בחינם, תביא שניים, אין בעיה.

דוד אמסלם: אני מניח שאם זה היה בחינם, לא היה פה דיון בכלל.

<רותם פלג: מה זה בחינם?

<רותם פלג: החלק של המדינה ממומן כולו על-ידי המדינה, אף אחד לא גובה עליו כסף מהרשויות המקומיות.

<רותם פלג: בחלק של הרשות המקומית המדינה משתתפת בין 25% ל-35%, כך שבטח אגרת השמירה לא מממנת אותי.

דוד אמסלם: החלק של המדינה, הוא בוודאי של המדינה.

דוד אמסלם: על זה היה אומר הגשש: תודה רבה, איפה לשכת השר?

דוד אמסלם: זה המקור, זו הבעיה, אנחנו נעשה גזור-הדבק לשנתיים הקרובות - - -

<יואל הדר: אם אפשר, לא לשנתיים.

דוד אמסלם: כבר אמרת לי - - -

<יואל הדר: לא, לא אמרתי.

<יואל הדר: אנחנו צריכים לסוף שנה.

<יואל הדר: או לסוף 2018, או לסוף 2019, כי זה יוצר לנו בעיה עם ההסכמים מול הרשויות.

דוד אמסלם: אנחנו ב-2017, נעשה את זה לסוף 2018, אחרי שנתיים.

<יואל הדר: עדיף מאשר עד פברואר.

דוד אמסלם: שנתיים פחות חודש, זה טוב לך?

עבדאללה אבו מערוף: עוד חודשיים אפילו יותר טוב.

דוד אמסלם: נאריך עד ה-31 בדצמבר 2018, ועד אז אני מקווה גם לשבת עם האוצר וגם עם השר לביטחון פנים וגם עם יושב-ראש השלטון המקומי ולטכס עצה איך אנחנו מסדרים את זה מתקציב ממשלתי.

<יואל הדר: תהיה מוכן לעשות שינוי במבנה שלא נצטרך על כל רשות חדשה להגיע לפה?

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: אני חושב שכאן אתם יכולים לפעול בלי לבוא לוועדה.

<רותם פלג: לפחות את זה נתקן.

<יואל הדר: לפחות את זה נתקן, כי אחר-כך בכל פעם אנחנו צריכים לרוץ לפה - - -

דוד אמסלם: לרוץ לפה זה לא רע.

דוד אמסלם: אתה אומר את זה כאילו אתה סובל.

<יואל הדר: אני רוצה לרוץ אחרי דברים אחרים.

<רותם פלג: יש פרוצדורה יומיומית - - -

דוד אמסלם: בכל כמה זמן?

דוד אמסלם: אתה הרי לא עושה את זה ברמה יומית, אתה עושה את זה ברמה השנתית.

דוד אמסלם: יש לך תקציב דו-שנתי, ממילא לא תמצא עוד כמה לירות בעוד כמה זמן ותביא עכשיו איזה עוד שוטר.

<רותם פלג: יש רשויות שיוצאות ורשויות שנכנסות.

דוד אמסלם: אני אקדיש לעניין.

דוד אמסלם: עידו, מה אתה אומר?

<יואל הדר: זה יותר קל מחוק ההסדרה.

<יואל הדר: ..

<עידו בן יצחק: שם אני לא צריך לחוות את דעתי לשמחתי.

<עידו בן יצחק: אני אתחיל אולי מהסוף, בהמשך למה שרותם אמר לגבי אגרת השמירה.

<עידו בן יצחק: הוא צודק במובן הפורמלי שמדובר בחוק אחר, אבל במובן המהותי יש קשר בין הדברים, משום שרשויות מקומיות מסוימות משתמשות באגרת השמירה כדי לממן את החלק שלהן בשיטור העירוני.

<עידו בן יצחק: מה יוצא מכל הסיפור הזה?

<עידו בן יצחק: הרי השיטור העירוני – אני שם בצד את הנושא של תפקידו בעבירות איכות חיים, שכאן אין ספק שזה חלק אינהרנטי מתפקידה של הרשות המקומית – נוסף לַתפקיד של עבירות אלימות, שזה תפקיד שהוא תפקיד קלאסי של המשטרה, אבל ניתן עכשיו לפקחים של הרשות המקומית.

<עידו בן יצחק: כל עוד זה במשטרה, מטבע הדברים, התקציב של הדבר הזה, האזרחים מממנים ממס ההכנסה שלהם, ברגע שזה עובר לרשות ונדרשים לסייע עם עבודה נוספת, מה שיוצא מזה שאנשים נדרשים לשלם אגרה על ביטחונם האישי, ולכן יש בעיה עם העניין הזה, ולכן יש בעיה עם גביית אגרה כדי לממן את מערך השיטור העירוני.

<עידו בן יצחק: לגבי העניין הספציפי.

<עידו בן יצחק: אחד הדברים המרכזיים שחשבנו שיהיו בעייתיים, עוד כשנחקק החוק, הוא החשש שרשויות מקומיות חלשות, יהיה להן יותר קשה להשתלב במערך הזה בגלל הקשיים התקציביים.

<עידו בן יצחק: אין לי דעה בעד או נגד להשארת הצורך של אישור הוועדה, אבל צריך כן להביא בחשבון שיש רשויות – גם מהדיווח של המשרד לביטחון פנים זה עולה – יש רשויות מקומיות, מנו את קלנסואה, את טירה, את בית שמש, את סח'נין, את קריית גת, לא במקרה רובן במגזר הערבי - - -

<יפרח דוכובני: נס ציונה

<עידו בן יצחק: נס ציונה לא בגלל בעיות כלכליות.

<רותם פלג: נכון, כי זה לא רק בגלל בעיות כלכליות.

<קריאות: נס ציונה.

<קריאות: זיכרון יעקב לדוגמה.

<עידו בן יצחק: מי שלא רוצה, אין לי בעיה עם זה.

<עידו בן יצחק: אני מדבר על בעיות כלכליות.

עבדאללה אבו מערוף: זה כלכלי-חברתי, לא רק כלכלי.

עבדאללה אבו מערוף: המצב הסוציו-אקונומי בפנים.

דוד אמסלם: חבר'ה, תנו לו לסיים.

עבדאללה אבו מערוף: זה מה שיש שם.

עבדאללה אבו מערוף: אתם עושים ההפך.

דוד אמסלם: תנו ליועץ המשפטי - - -

<עידו בן יצחק: אולי קלנסואה וקריית-גת מאוד רוצות שלתושבים שלהן יהיה ביטחון אישי כמו אצל השכנות שלהן, אבל הן לא יכולות לעמוד בזה.

עבדאללה אבו מערוף: גם סח'נין.

<קריאה: - - - לחזור.

<יפרח דוכובני: קריית גת היתה בפנים והיא רוצה לחזור - - -

דוד אמסלם: חבר'ה, הוא נתן דוגמה.

<עידו בן יצחק: אני מתבסס על דברים שאתם אמרתם.

דוד אמסלם: חבר'ה, הוא נותן כדוגמה את קריית גת.

דוד אמסלם: לא קריית גת – קריית מלאכי.

עבדאללה אבו מערוף: העניין הוא עקרוני.

דוד אמסלם: הבעיה היחידה שעידו מציג שהביטחון זה דבר בסיסי לאזרח.

דוד אמסלם: אזרח קם בבוקר, דבר ראשון חוץ מאוויר, קצת מים ולחם, מבקש ביטחון מהמדינה.

דוד אמסלם: הוא אומר שזה לא תלוי תקציב.

דוד אמסלם: אני צריך לקבל ביטחון ביישוב שלי בדיוק כמו אחד בקריית גת וכמו אחד בקלנסואה, זה לא משנה, אנחנו אזרחים.

דוד אמסלם: ברגע שזה תלוי תקציב, מתחילה בעיה.

דוד אמסלם: זה מה שהוא טוען.

<רותם פלג: בגלל זה עשינו את המהלך האחרון שמשתתף בעלויות.

דוד אמסלם: רותם, אתה הבנת את הרעיון?

דוד אמסלם: זה לא שאלה תשובה.

דוד אמסלם: הוא העלה משהו יסודי, הגיוני ונכון.

דוד אמסלם: בבקשה.

<עידו בן יצחק: אני לא יודע עד כמה, כשמובאים היישובים האלה, עד כמה יש פה אלמנט נוסף, אבל בכל מקרה, יש פה אמות מידה שהציע המשרד לביטחון פנים לעגן אותן בחוק.

<עידו בן יצחק: גם עליהן יש לי מה להעיר, אבל אם הולכים למהלך כזה, צריך לכלול את עיגון אמות המידה וצריך להביא בחשבון את העניין הזה לפני שממשיכים הלאה לרשויות נוספות.

<עידו בן יצחק: איך נותנים פתרון - - -

דוד אמסלם: בגדול, הדיווח לוועדת הפנים מתבקש וחשוב.

<רותם פלג: דיווח ואישור.

דוד אמסלם: גם האישור.

דוד אמסלם: יש דיווח ויש אישור.

דוד אמסלם: כשאתה מדווח, אתה עושה מה שאתה רוצה, מדווח, קם הולך.

דוד אמסלם: כשאתה רוצה לקבל אישור, אתה גם מנמק טוב-טוב למה אתה צריך את האישור, ואפשר לשנות את זה.

דוד אמסלם: לכן היות ויש פה פריסה ויש פה כללים, אני חושב שנכון להשאיר את זה במתכונת הנוכחית, לאור מה שחידד היועץ המשפטי.

<רותם פלג: דבר אחד, לנושא הכלכלי, אני חושב שהבאנו פתרון, עשינו כבר שני מהלכים בכיוון הזה, האחד של שינוי תמהיל הפקחים והשוטרים עד שני שלישים שליש - - -

דוד אמסלם: רותם, אתה חוזר על עצמך.

<רותם פלג: זה מייתר את אותה אמירה שהחלשות מקבלות סיוע מהמדינה.

<רותם פלג: החזקות לא מקבלות את הסיוע מהמדינה.

<רותם פלג: זה אחד.

דוד אמסלם: אני אענה לך.

<רותם פלג: הנושא השני הוא שאתם מתעלמים פה מחלק של המנגנון הזה, שיש לו שני צדדים.

<רותם פלג: יש לו צד אחד שהרשות המקומית כאילו "מסייעת" למשטרה, ויש צד שני, שהמשטרה מסייעת לשלטון המקומי.

<רותם פלג: נאכפות כאן גם עבירות שהן באחריות השלטון המקומי, יש כאן עוד כוח שבסוף מי שקובע לו את סדרי העדיפויות ומי שמכווין אותו איפה לעבוד ואת המדיניות שלו, זה ראש העיר, לא המשטרה.

<רותם פלג: המשטרה במקרה הזה היא יותר - - -

דוד אמסלם: למה צריכים אגרת שמירה?

<רותם פלג: אני לא נכנס לאגרת שמירה.

<רותם פלג: אני לא נכנס לזה.

דוד אמסלם: אני נכנס.

<רותם פלג: אם אתה מחפש את האינסנטיב לאגרת שמירה הוא בצד השני, הוא בזה שהכוח הזה גם משרת את השלטון המקומי.

דוד אמסלם: רותם, אני אתן לך תשובות בשני מישורים.

דוד אמסלם: בשאלה הראשונה שלך, זה שיש ערים שהן חלשות ומשלמות ואתם משתתפים אתן בתקציבים קצת יותר גדולים זה לא רלוונטי, אני בא מזווית האזרח.

דוד אמסלם: הטיעון כאן הוא מזווית האזרח.

דוד אמסלם: יש אמנה בין המדינה לאזרח, האזרח במדינת ישראל, שהיא מופרת הרבה פעמים על-ידי המדינה.

דוד אמסלם: האזרח, דרך אגב, כשהוא מפר את האמנה, בדרך כלל הוא אצלכם במשטרה, בקלבוש.

דוד אמסלם: יש אמנה שהמדינה מספקת לאזרח הגנה.

דוד אמסלם: זה כללי המשחק בכל מדינה.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה לא רק מדינות דמוקרטיות, גם במדינות טוטליטריות יש אמנה בין האזרח לבין המדינה, אחד מהם זה הביטחון.

דוד אמסלם: לכן האזרח הרגיל בכל מקום צריך לקבל אותה רמת ביטחון.

דוד אמסלם: זה לא תלוי כסף, זה לא תלוי הכנסה, זה לא תלוי כלום.

דוד אמסלם: דרך אגב, גם אזרח שלא משלם מס הכנסה, בכלל לא משלם, מגיע לו ביטחון.

דוד אמסלם: זה לא קשור.

דוד אמסלם: אתה שלא שילמת מס הכנסה, אתה לא מגיע לך; אתה שילמת 50%, מגיע לך שני שוטרים ליד הדלת; ואתה קצת, 10%.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: זה לא עובד ככה.

דוד אמסלם: זו האמנה.

דוד אמסלם: כאן משהו נסדק בעיקרון.

דוד אמסלם: באו ראשי הרשויות – אני מסביר עוד פעם את האבולוציה – אמרו: המדינה הזאת לא מגנה על התושבים שלי.

דוד אמסלם: בחרו בי, מה אני אעשה?

דוד אמסלם: כל היום פריצות, כל היום אלימות; בגנים.

דוד אמסלם: ראש העיר קיבל החלטה שהיא החלטה לטעמי נכונה, גם אני מניח שאם הייתי ראש עיר זה מה שהייתי עושה.

דוד אמסלם: כמו שהוא, דרך אגב, משתתף הרבה פעמים בנושא החינוך, ויש פה חוק חינוך חובה.

דוד אמסלם: מה לעשות?

דוד אמסלם: תשמע, אין לי ברירה.

דוד אמסלם: הלך וגייס עוד פקחים, ובסופו של דבר בא לכנסת, לוועדה פה, אני מניח, ואמר: רבותי, אין לי מקורות, תנו לי איזה אגרה, אמרו לו: באופן זמני קח, עד שנסדיר את זה מהמדינה.

דוד אמסלם: וכך התפתח הסיפור הזה, כשזה כבר כמה שנים טובות.

דוד אמסלם: אמרתי, ואני חוזר על עצמי.

דוד אמסלם: הדיון לפני כשנה וחצי היה על ביטול האגרה.

דוד אמסלם: בסוף הבנתי שהצורך קיים, מה לעשות.

דוד אמסלם: הוא הביא את הזווית של האזרח, לא הזווית שלך.

דוד אמסלם: אתה מסתכל על זה מזווית הכסף ושאתה משתתף.

דוד אמסלם: האזרח הרגיל שקם בבוקר, הוא לא שם.

<רותם פלג: בסופו של דבר זה אקסטרה על מה שהמדינה שמה.

<רותם פלג: לא הורדתי ולו שוטר אחד מהתחנה.

<רותם פלג: השוטרים שהמשטרה מקבלת נפרשים בכל הארץ בהתאם לסדרי העדיפויות שלה.

<רותם פלג: זה האקסטרה, וגם באקסטרה הזה המנגנון שנוצר הוא מנגנון שהולך לכיוון הרשויות החלשות.

<רותם פלג: היום, בהנחיית השר, אנחנו הולכים הרבה יותר לפריפריה, לרשויות חלשות, וגם משתתפים באופן הרבה יותר נרחב בעלויות בצד שלהן.

<רותם פלג: אני לא צריך לשכנע, אני את שלי אמרתי.

דוד אמסלם: אתה כנראה לא יורד לסוף דעתי בעניין, וזה שהשר קיבל החלטה דיפרנציאלית כזאת, זו החלטה נכונה, טובה, הגיונית, מוסרית, מה שאתה לא רוצה.

דוד אמסלם: אני בא, כמו שאמרתי, מזווית הביטחון של האזרח.

דוד אמסלם: אזרח רגיל צריך לקבל את אותה רמת ביטחון, הוא לא צריך לשלם על זה.

דוד אמסלם: זה שהרשויות, יש להן עוד שירותים אחרים שלכאורה אתה אומר שהמשטרה היתה מסייעת – דרך אגב, אם לא היתה בעיית ביטחון, אם הרשות היתה רוצה לשים עוד פקחים, היא היתה עושה את זה מהארנונה כמו שזה היה לפני כמה שנים.

דוד אמסלם: הם הביאו את זה מזווית אחרת, הם הביאו את זה מהזווית דווקא של הבעיות שהמשטרה צריכה להתערב והיא לא מתערבת.

דוד אמסלם: זה אלימות - - -

עבדאללה אבו מערוף: סליחה, אני רוצה להתערב.

עבדאללה אבו מערוף: המנכ"ל לביטחון פנים, הוא מתנגד לכסף?

עבדאללה אבו מערוף: תבקשו ממשרד האוצר.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא מבין מה הוויכוח הזה שאתם מתנגדים למימון.

<רותם פלג: לא ביקשתי כסף - - -

עבדאללה אבו מערוף: למה אתם עומדים על הרגליים האחוריות בעניין של הכסף ומתווכחים?

<רותם פלג: אני לא מתווכח על הכסף.

עבדאללה אבו מערוף: פתאום אתה מתווכח על הכסף עכשיו.

<רותם פלג: אני לא רוצה לקשור את שני הדברים אחד לשני.

<רותם פלג: זה מה שאני לא רוצה, לקשור את הדיון על אגרת השמירה לדיון הזה.

<רותם פלג: זה מה שאני לא רוצה.

<רותם פלג: הדיון על אגרת השמירה, תנהלו אותו, זה דיון שלכם.

דוד אמסלם: זה כמו שאתה לא רוצה לקשור בין מחיר הדלק לבין האוטו.

דוד אמסלם: נדבר על האוטו בלי קשר לדלק?

דוד אמסלם: זה ביחד, מה לעשות.

<רותם פלג: לשכנע אני כנראה לא אצליח, אני את שלי אמרתי.

<רותם פלג: מה שאני יכול לבקש זה רק דבר אחד, בואו נאריך את זה ובמקום לעשות בסוף 2018, נעשה את זה בסוף 2019.

דוד אמסלם: זו הבקשה של השר, עכשיו אמר לי העוזר של השר.

דוד אמסלם: אני מכבד את השר, אז אני מקבל את העמדה שלו בלי קשר לשום דבר.

דוד אמסלם: היות שהוא ביקש, אנחנו נעשה את זה לשלוש שנים.

אוסאמה סעדי: על כמה יישובים זה יחול?

<רותם פלג: יותר מ-70.

אוסאמה סעדי: שזה עולה על 16,000?

<רותם פלג: כן.

דוד אמסלם: נאריך את זה לשלוש שנים.

אוסאמה סעדי: מבחינת המגזר הערבי, כמה יישובים?

דוד אמסלם: לא בדקתי.

אוסאמה סעדי: מתוך 70, כמה יש?

<רותם פלג: יש הרבה.

<רותם פלג: הם מקבלים תעדוף.

עבדאללה אבו מערוף: סח'נין, קלנסואה, שפרעם, טירה.

<יפרח דוכובני: אום אל פחם, רהט, תל שבע.

עבדאללה אבו מערוף: יש לי רשימה.

עבדאללה אבו מערוף: עוד לא דנו על העניין.

<רותם פלג: רק צריך לזכור שלמגזר הערבי יש תוכנית נפרדת של הקצאת משאבים - - -

אוסאמה סעדי: זה לא זה?

דוד אמסלם: מה שאומר רותם שלמגזר הערבי הרי יש 1.2 מיליארד.

אוסאמה סעדי: - - -

דוד אמסלם: אתה עושה לי פרצוף?

אוסאמה סעדי: אנחנו שומעים על זה כבר - - -

דוד אמסלם: לא "שומעים על זה", זה הלכה למעשה.

דוד אמסלם: לפני שבועיים ישבנו פה עם - - -

אוסאמה סעדי: כשלא היינו.

דוד אמסלם: - - - מינהל מקרקעי ישראל לגבי - - -

<רותם פלג: הקצינו כבר מאות שוטרים.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: כבר יש גיוס של שוטרים, זה לא דבר וירטואלי, זה קורה הלכה למעשה.

אוסאמה סעדי: אני מדבר פה על אכיפה עירונית.

אוסאמה סעדי: מתוך 70 יישובים ערבים, על כמה זה יחול?

דוד אמסלם: אני מחדד את התשובה.

דוד אמסלם: אני מחדד את מה שאמר המנכ"ל.

דוד אמסלם: הוא אומר: תשמע, במגזר הערבי בלי קשר לכלום, אנחנו כבר נעים שם בציר מסוים להגברת הביטחון.

דוד אמסלם: הרי בסוף, איך שלא תסתכלו על זה, אתה עובד על הגברת ביטחון.

דוד אמסלם: שם אנחנו הולכים בציר מסוים.

דוד אמסלם: לא מספיק, אבל שאפו לשר לביטחון פנים, וזו היתה יוזמה שלו, שהוא הביא לממשלה.

דוד אמסלם: זה אחד הדגשים מתוך שלושה.

דוד אמסלם: כאן מגיע לו צל"ש על הסיפור הזה.

אוסאמה סעדי: אני יודע, אדוני.

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: זה ציר אחד.

דוד אמסלם: בציר הזה, שזה קשור לרשויות באופן כללי, יש גם רשויות ערביות – לא נכנסתי לזה – לפי פרמטרים שהם קבעו, אבל ודאי וודאי שאם אני עושה ריכוז מאמץ כאן, בציר הזה, ודאי שהוא מקרין גם לצד השני.

דוד אמסלם: אומר רותם, ביישובים הערביים אנחנו נעים בשני צירים.

דוד אמסלם: זה ציר יותר עמוק בסיפור הזה של התגבור, ובקטע הזה אנחנו גם נעים, אבל בקצב קצת שונה.

דוד אמסלם: זה נשמע לי סביר.

<רותם פלג: אני רק אחדד לך את זה.

אוסאמה סעדי: לפני שתחדד, תבין מה מפריע לי.

אוסאמה סעדי: אנחנו בעד לתת הגברת אכיפה במיוחד לשיטור העירוני.

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על נהיגה פרועה ודברים כאלה, כשאצלנו במגזר, כבר נמאס לנו מזה וכל הזמן מדברים על זה.

אוסאמה סעדי: יש עיריות שהעניין הזה של שיטור עירוני ופקחים עירוניים זה עובד ומתחילים לתת דוחות – מישהו בא ועולה על המדרכות, חוסם את כל הכביש.

אוסאמה סעדי: לכן אני שואל, כי ברשימה פה אני רואה רק את הערים הגדולות במגזר הערבי, באקה אל-גרבייה, נצרת, שפרעם.

דוד אמסלם: מה אתה רוצה?

דוד אמסלם: להתחיל מהקטנות?

אוסאמה סעדי: אני לא מדבר על הקטנות, אני מדבר על יישובים של 15,000.

<רותם פלג: ברשימה של ה-72 יש 12 רשויות ערביות, שזה יותר מחלקם באוכלוסייה.

דוד אמסלם: דרך אגב, גם ביישובים היהודיים, ברובם אין להם.

אוסאמה סעדי: אני מדבר על כללי.

<רותם פלג: יש יותר מ-250 רשויות בישראל.

<עידו בן יצחק: כולל מועצות אזוריות.

<רותם פלג: גם מועצות אזוריות.

<רותם פלג: בקריטריונים שלנו המגזר הערבי מקבל את חלקו היחסי.

<גלית שרם: שריון.

<רותם פלג: יש שריון של רשויות בהתאם לחלק היחסי באוכלוסייה.

דוד אמסלם: דרך אגב, מתחילים בערים הגדולות יותר, בוודאי, שם האוכלוסייה יותר גדולה.

דוד אמסלם: נתחיל עם יישוב של 1,000 איש במקום יישוב של 40,000-30,000?

אוסאמה סעדי: דיברתי על 12,000, 13,000, גם אצל יהודים - - -

דוד אמסלם: אני דואג ליישובים הערביים.

דוד אמסלם: למה לא שאלת אותו למה לא כל היישובים היהודיים?

אוסאמה סעדי: לכן שאלתי על המספר, על ה-16,000 - - -

דוד אמסלם: שאלת רק על הערבים.

אוסאמה סעדי: התחלתי.

אוסאמה סעדי: אני אומר שזה כללי ב-16,000.

אוסאמה סעדי: גם יישובים של 15,000-14,000 - - -

דוד אמסלם: תהיה ממלכתי, תדאג לכולם.

אוסאמה סעדי: אתה היושב-ראש, אתה ממלכתי.

אוסאמה סעדי: כשאני אהיה שם, אני אהיה ממלכתי.

<רותם פלג: 16,000 נגזר מהאפקטיביות של הכוח.

<רותם פלג: הכוח "גדול" על תא שטח של רשויות קטנות.

<רותם פלג: היינו ב-20,000, עשינו לעצמנו בחינה מחודשת וירדנו ל-16,000.

<רותם פלג: זה לא שאנחנו מקובעים.

<רותם פלג: אם נראה בהמשך שאנחנו יודעים לעצב עוד - - -

דוד אמסלם: רבותי, אנחנו הולכים על הארכה של שלוש שנים?

עבדאללה אבו מערוף: אני לא אחזור על כל הדברים, כבוד היושב-ראש, אם אתה מסכים שלוש שנים, בסדר.

דוד אמסלם: אנחנו מכבדים את השר שלנו, אוהבים אותו.

דוד אמסלם: זה אמיתי, הנושא הזה בליבו, בעיקר במגזר הערבי.

דוד אמסלם: הוא לקח את זה ברמה האישית, האמן לי.

דוד אמסלם: הכול נולד אצלו, אז שאפו.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו מדברים על המימון, עוד פעם אני אחזור על זה ואדגיש.

עבדאללה אבו מערוף: עניין האלימות הוא דווקא יותר ברשויות שהן במצב סוציו-אקונומי קשה, שם יש יותר אלימות ואנחנו עושים יותר אכיפה.

עבדאללה אבו מערוף: דווקא איפה שצריך לעשות אתה גם גובה מהם אגרה.

עבדאללה אבו מערוף: אתה עושה הפוך.

עבדאללה אבו מערוף: זה פרדוקס, אתה מגביר את האלימות שם.

עבדאללה אבו מערוף: לכן צריך להחריג, אפשר.

עבדאללה אבו מערוף: יש שם התנאים שיש.

עבדאללה אבו מערוף: אם יש רשות שיכולה לשלם והכל, היא יכולה, אבל השאר לא ישלמו.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו חייבים לעשות סלקציה.

עבדאללה אבו מערוף: הערה שנייה, הסמכויות של הפקחים צריכות להיות מוגדרות.

עבדאללה אבו מערוף: הן עדיין לא מוסדרות.

<יואל הדר: מוגדר.

דוד אמסלם: לגבי שני הדברים, הרי עשינו דיונים בעבר גם לגבי הנושא הזה וגם לגבי הנושא הזה.

דוד אמסלם: היות שגיבשתי את העמדה, דיברתי עם השלטון המקומי וגם השר לביטחון פנים ביקש להאריך לשלוש שנים – חשבתי שאנחנו הולכים על שנתיים – בשלב הזה נעשה גזור-הדבק.

דוד אמסלם: ניתן שלוש שנים ובמסגרת הזאת נבחן הכול.

<יואל הדר: עד סוף דצמבר.

דוד אמסלם: במהלך השנה הקרובה בלי נדר אני אכנס לעומק של הסיפור של האגרה הזאת.

דוד אמסלם: חשוב לי - - -

<יואל הדר: בכל מקרה זה יקרה, לא עכשיו.

דוד אמסלם: זה לא קשור אליכם, אני מדבר מול האוצר דווקא.

<קריאה: בדצמבר זה מגיע להארכת הוראת השעה.

דוד אמסלם: אמיר אדרי, כתפיסת עולם אני לא מקבל את זה.

דוד אמסלם: זה בדיוק כמו אגרת הכיבוי, שם זה יותר אכזרי טיפה אבל פה זה פחות מוצדק.

דוד אמסלם: נצטרך לחשוב איך אנחנו עושים את זה.

דוד אמסלם: אני אשב אתך, נראה בכמה כסף מדובר.

דוד אמסלם: אנחנו נבחן את זה, ולפי זה נחליט.

דוד אמסלם: יש דברים שבמדינה לא עושים.

דוד אמסלם: המדינה, כמו שאמרתי, לא משתפת את האזרחים שלה באגרות מהסוג הזה, לא בצבא ולא במשטרה.

דוד אמסלם: יש דברים שהם מדינתיים פר-אקסלנס.

דוד אמסלם: זה מה שנקרא: הם שם מלמעלה.

דוד אמסלם: זה גם הכבוד של המדינה, זה הבסיס של החוזה הבלתי כתוב בין המדינה לבין אזרחיה.

<אמיר אדרי: יש הרבה מדינות בעולם שהמשטרה היא מקומית, ובסוף זה חלק מהארנונה.

דוד אמסלם: אין בעיה - - -

<אמיר אדרי: אני לא אומר שהמשטרה בישראל היא מקומית, היא ארצית.

<אמיר אדרי: פה אנחנו מקימים צוות ייעודי בעיקר בבעיות ספציפיות של העירייה.

דוד אמסלם: לי אין בעיה - - -

<אמיר אדרי: אני תמיד פתוח לכל דיון אתך.

דוד אמסלם: אני אתן לך דוגמה.

דוד אמסלם: אני אקח את הקו שלך ונתקדם אתו.

דוד אמסלם: נניח שאין משטרה, שהמשטרה בכלל לא רוצה, זה לא מעניין אותה – יש לי שוטרים שלי, עזבו אותי, אתם עירייה.

דוד אמסלם: נניח שבאים ואומרים: אנחנו רוצים עוד 20 פקחים, עשרה פקחים – תוריד זמר.

דוד אמסלם: מה זה קשור?

דוד אמסלם: אתה רוצה להעלות את הארנונה, תעלה את הארנונה.

דוד אמסלם: תבוא ותבקש: אני רוצה להעלות את הארנונה, נתווכח כאן אם מגיע לך העלאת ארנונה.

דוד אמסלם: נחליט שכן, תעשה מה שאתה רוצה עם זה.

דוד אמסלם: אתה ראש העיר, אתה מנהל את העיר שלך.

דוד אמסלם: אני לא אומר לך אם להוריד שתי מזכירות או לקחת שני פקחים או להוריד את הזיקוקים בחג העצמאות ולקחת רבע פקח.

דוד אמסלם: זו שאלה שלך, זו בעיה שלך.

דוד אמסלם: התושבים שלך בוחנים אותך בסוף בקלפי לפי איזה שירותים נתת להם.

דוד אמסלם: זו שאלה אחרת, אבל ודאי וודאי כשאתה נותן לו את האגרה, אתה מחריג את זה מהארנונה.

דוד אמסלם: אתה אומר: תשמע, ארנונה זה ארנונה, זה לא בשביל זה.

דוד אמסלם: זה תשלום נפרד.

דוד אמסלם: זה לא מסתדר לי בראש.

דוד אמסלם: החלטתם לכלול את זה שם, אין לי בעיה גם עם זה, זה ויכוח אחר.

דוד אמסלם: כך המדינה מתחילה להתנער מהשירותים שלה, והיא פותחת עוד סעיפים כאלה – נעשה אגרה פה, אגרה שם, לאט-לאט.

דוד אמסלם: בעוד 20 שנה נשאל את עצמנו על מה אתם גובים מס הכנסה, אחי – רק בשביל הגובים?

דוד אמסלם: זה יותר מדי.

דוד אמסלם: נדבר על זה.

דוד אמסלם: רבותי, נביא את זה לשלוש שנים?

עבדאללה אבו מערוף: אני עדיין בקשר למימון.

דוד אמסלם: אנחנו נשב עם האוצר.

דוד אמסלם: כרגע אם אנחנו לא מביאים את זה, אין כלום.

עבדאללה אבו מערוף: שיירשם בפרוטוקול שהתקצוב של כוח-אדם - - -

אוסאמה סעדי: לא דיברו על התקציב.

דוד אמסלם: אגרת השמירה אמורה לבוא אלינו בסוף השנה, אנחנו קשרנו את זה.

דוד אמסלם: זה באותו תקציב.

דוד אמסלם: אנחנו קשרנו את זה עם אגרת השמירה.

דוד אמסלם: עד סוף השנה אני אשב עם האוצר ונראה - - -

עבדאללה אבו מערוף: אני מדבר באופן ממלכתי, אתה מבין.

עבדאללה אבו מערוף: נכנס עניין המימון, אתם עושים לשלוש שנים, אפילו ארבע שנים, אבל לרוב הרשויות הערביות שלוש שנים לא יהיה מספיק כוח, מספיק כסף, כדי לעשות אכיפה, ואנחנו מעוניינים שתהיה אכיפה, מעוניינים.

עבדאללה אבו מערוף: אמר חבר הכנסת סעדי, אנחנו מעוניינים.

עבדאללה אבו מערוף: תחריגו שיהיה מימון בכל הרשויות המקומיות.

<רותם פלג: יש מימון.

עבדאללה אבו מערוף: לא.

<רותם פלג: יש השתתפות של 80% מעלות המערך, 85% מעלות המערך.

אוסאמה סעדי: העיריות צריכות מצ'ינג של 20%?

<רותם פלג: 15%.

דוד אמסלם: מאגרת השמירה שהם גובים.

עבדאללה אבו מערוף: אני מתכוון למימון של כוח-אדם, למשכורות.

<רותם פלג: לזה זה הולך.

<רותם פלג: בשיטור העירוני יש כוח-אדם, רכב וקטנוע.

עבדאללה אבו מערוף: לא חשוב מה, שהבעיה של התקצוב לא תהיה החסם.

<רותם פלג: אני לא חושב שהיא החסם היום.

<רותם פלג: עשינו מהלך גדול מאוד בשנה האחרונה בהנחיית השר.

<רותם פלג: אני חושב - - -

דוד אמסלם: רותם, תן לי.

דוד אמסלם: בגדול, כמו שאמרנו, יש פה מצ'ינג בין הרשויות.

דוד אמסלם: דרך אגב, מי שלא עומד במצ'ינג, לא נכנס לתוכנית.

<רותם פלג: - - -

עבדאללה אבו מערוף: יש כאלה שב-15% לא יכולים לעשות.

אוסאמה סעדי: האם מרכז שלטון מקומי נמצא פה?

דוד אמסלם: כן.

אוסאמה סעדי: מה הם אומרים?

דוד אמסלם: אני מסביר לך.

אוסאמה סעדי: המצ'ינג של 15% זה בסדר?

דוד אמסלם: בוודאי.

<רותם פלג: היינו ב-50%.

דוד אמסלם: עד עכשיו הם היו ב-50% - -

<רותם פלג: התחלנו ב-50%, עלינו לשני שלישים - שליש, ועכשיו אנחנו ב-85%.

דוד אמסלם: - - בא השר ואמר: רבותי, אני אעשה דיפרנציאציה.

דוד אמסלם: בערים שהן ערים חלשות וברמה סוציו-אקונומית נמוכה, אנחנו נוריד את זה עד 15%.

דוד אמסלם: השר בא ועשה את זה באופן חמלתי, הוא אמר: תשמעו רבותי, ערים חזקות ישלמו 50% - - -

<רותם פלג: 66%.

דוד אמסלם: - - - שני שלישים אפילו.

דוד אמסלם: והערים החלשות ישלמו 15%.

דוד אמסלם: אני מדבר על התקרה.

עבדאללה אבו מערוף: המקסימום הוא 15%?

<רותם פלג: אפקטיבי.

דוד אמסלם: לכן עכשיו לא חובה.

דוד אמסלם: מי שלא רוצה לשלם, אין לו כלום.

דוד אמסלם: הם רוצים לתת מתנה, מבחינתם.

אוסאמה סעדי: אז אין לו פיקוח?

דוד אמסלם: יש לו הפקחים שלו, כרגיל.

עבדאללה אבו מערוף: מה שיש.

דוד אמסלם: מי שנהנה כאן זה הערים החלשות.

אוסאמה סעדי: הם ישלמו את ה-15%, ואז הם יכולים לקבל 85%.

דוד אמסלם: יש לי בעיה יסודית עם האגרה.

דוד אמסלם: האגרה לא קשורה עכשיו לחלשות, גם עם החזקות יש לי בעיה, בגלל שהאזרח משלם את זה.

דוד אמסלם: דווקא בערים האלה שאתה אומר שלא משלמים פחות, מפריע לי, בגלל שהוא משלם את זה מהארנונה.

דוד אמסלם: יש ערים שהולכים לתושב ואומרים לו: אדוני, תשלם אגרה מיוחדת חוץ מארנונה, זה מפריע לי.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו נגד האגרה מבחינה עקרונית.

אוסאמה סעדי: מתי זה ייכנס לתוקף?

<רותם פלג: זה כבר בתוקף, מאריכים את זה - - -

אוסאמה סעדי: לא על ה-15%.

דוד אמסלם: זה בתוקף.

דוד אמסלם: אנחנו דחינו, אם אנחנו לא מאשרים, לוקחים להם את זה עכשיו, אין כלום.

דוד אמסלם: לכן אני מבקש שניתן לזה שלוש שנים.

אוסאמה סעדי: אפשר לקבל דיווח לוועדה בסוף השנה מה המצב?

<רותם פלג: אתה מקבל בכל חצי שנה.

<יואל הדר: אם אתה רוצה פעם בשנה, גם אפשרי.

<יואל הדר: ..

דוד אמסלם: אנחנו הולכים על המהלך הזה.

דוד אמסלם: דורון, רצית להגיד משהו.

<דורון יהודה: אני מארגון הנכים.

<דורון יהודה: רק רציתי להדגיש שקודם כול כשאני שומע את כבוד היושב-ראש מדבר על דבר ברור, שהאגרות האלה לא ייפלו על ציבור הנכים שחי מ-2,300 שקל.

<דורון יהודה: אתה מדבר על הכלל, ואני קודם כול שמח, אבל אם יטילו אגרות, קודם כול אני רוצה שזה לא ייפול על ציבור הנכים שחי מסכומים נמוכים מאוד.

<דורון יהודה: דבר שני, גם הייתי מבקש שהפקחים ברשויות יעשו קורסים, גם על-ידי המשטרה, כדי לעשות את העבודה שלהם כמו שצריך ולא להטיל עלינו כל-כך הרבה קנסות כשבסופו של דבר אנחנו צריכים לרוץ ולבטל אותן, מה שלא קורה לנו עם המשטרה – בדיוק הפוך.

<דורון יהודה: למרות שעשינו חוק שהפקחים לא ייתנו דוחות לנכים כאשר הם לא מפריעים לתנועה, עדיין אנחנו מקבלים דוחות בלי סוף, וכדאי שהפקחים בכל הערים יעברו קורסים, כדי שידעו מה מותר ומה אסור, ושלא יטרטרו אותנו.

<דורון יהודה: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה, דורון.

דוד אמסלם: גם דבי ביקשה רשות דיבור.

דוד אמסלם: בבקשה.

<דבי גילד-חיו: קודם כול, אני מתנצלת.

<דבי גילד-חיו: יצאתי מאוד מוקדם ונתקעתי במיליון פקקים.

<דבי גילד-חיו: אני לא יודעת מה סוכם, הבנתי שאתם לא עושים את זה לחוק קבוע - - -

דוד אמסלם: אנחנו מקבלים את התנצלותך ואנחנו מתנצלים שלא הרגשנו עד שלא אמרת.

דוד אמסלם: ..

<דבי גילד-חיו: אני לא יודעת מה סוכם, רק הבנתי שאתם עושים עוד הארכה זמנית ולא קבועה.

דוד אמסלם: בדיוק.

<דבי גילד-חיו: אני מברכת על זה.

<דבי גילד-חיו: מאוד-מאוד בקצרה, אנחנו מלווים את החקיקה מאז שהיא התחילה, כבר כמה שנים טובות.

<דבי גילד-חיו: אנחנו מאוד מוטרדים מההפרטה של סמכויות משטרה לרשויות המקומיות.

<דבי גילד-חיו: מדובר פה בסמכויות שמעבירים אותן לפקחים שהם לא מוכשרים לעשות - - -

דוד אמסלם: את פותחת את הדיון, אין טעם.

דוד אמסלם: אנחנו לא שם.

<דבי גילד-חיו: באמת, דקה אחת.

דוד אמסלם: את הקדמת.

דוד אמסלם: בעוד שלוש שנים תבואי ותגידי את מה שאת אומרת.

<דבי גילד-חיו: הבנתי שהארכתם זמנית.

<דבי גילד-חיו: אחד הדברים הנוספים שאני לא יודעת אם טיפלתם בהם, שאין מנגנונים בכלל של תלונות מסודרות נגד הפקחים האלה, אם הם חורגים מהסמכויות שלהם.

<דבי גילד-חיו: כמובן גם הדיווחים – אני מנסה לקצר, להגיע לשורה התחתונה – לוועדה, שעד היום לא היו משמעותיים, לא היו עליהם דיוני עומק רציניים, וגם מבקר המדינה כתב את זה בדוח שלו.

<דבי גילד-חיו: בגלל שאיחרתי אני אסתפק בדברים האלה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: רחלי הכהן, בבקשה.

דוד אמסלם: דוברת אחרונה ואחרי זה אני מביא את זה להצבעה.

<רחל הכהן: אני רק רוצה לציין עוד בעיה אחת שאולי כדאי לתת עליה את הדעת לפני הסיום והפיכת הוראת החוק להוראת קבע, והיא בעיה שנתקלנו בה בשטח לגבי אינטראקציה בעייתית בין אותם פקחים לבין קטינים.

<רחל הכהן: אני חושבת שצריך לתת לפחות הנחיות, ואם לא, אז בהכשרות, שיהיה איזה דגש, כדי שיוכלו להפעיל את החוק בצורה מיטבית גם לגבי קטינים.

דוד אמסלם: תודה רבה, רבותי.

דוד אמסלם: עידו, בבקשה.

<עידו בן יצחק: לפני שאני אקרא, אני רק אעיר שהגיעו אלינו הסתייגויות של סיעת מרצ, אבל הן לא רלוונטיות לשינוי במתכונת, ולכן אין צורך לדון בהן.

<עידו בן יצחק: זה יהיה תיקון לסעיף 23 לחוק ייעול האכיפה והפיקוח העירוניים ברשויות המקומיות (הוראת שעה), התשע"א-2011.

<עידו בן יצחק: "במקום יום ב' באדר התשע"ז, 28 בפברואר 2017, יהיה יום" – אני אבדוק את התאריך העברי – "31 בדצמבר 2019".

דוד אמסלם: מי בעד התיקון, שירים את ידו.

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: אין.

דוד אמסלם: נמנעים?

דוד אמסלם: אין.

דוד אמסלם: בעד – פה אחד

דוד אמסלם: התיקון עבר.

דוד אמסלם: תודה רבה לכולם.

דוד אמסלם: המשך יום טוב.