ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 188, 2017-02-15 09:30

אברהם נגוסה: בוקר טוב לכולם.

אברהם נגוסה: המשרדים הכי רלוונטיים נמצאים פה וזה הכי חשוב לנו.

אברהם נגוסה: נושא הדיון היום הוא קליטת בני המנשה בצפון הארץ.

אברהם נגוסה: אנחנו מקיימים את הדיון הזה בהמשך לדיון שקיימנו לפני שנה בנושא בני המנשה שבו השתתף שר הקליטה והעלייה דאז זאב אלקין.

אברהם נגוסה: הוא הביע הסכמה להצעת הוועדה בראשותי להשוות את ההטבות הניתנות לבני המנשה לאלה של יוצאי אתיופיה.

אברהם נגוסה: אני מאוד מבקש לדעת כיצד התקדמנו בתחום הזה.

אברהם נגוסה: קיבלנו אז החלטות נוספות ואני מבקש לשמוע מה התקדם באותן ההחלטות שאותן קיבלנו.

אברהם נגוסה: קראנו למשרד החינוך, ראשית, לפנות לרשויות המקומיות הקולטות עולים מבני המנשה בבקשה להקצות מגשרים מקרב בני המנשה כדי שיהיה להם קל.

אברהם נגוסה: הם דוברים את השפה, הם מכירים את המנטליות ואת התרבות.

אברהם נגוסה: דיברנו על כל זה.

אברהם נגוסה: שנית, להאריך את משך הלימודים באולפנים התעסוקתיים.

אברהם נגוסה: בנוסף, פנינו לכל משרדי הממשלה והרשויות המקומיות הקולטות בקריאה לעשות כל מאמץ לקליטתם ושילובם של בני המנשה בחברה הישראלית.

אברהם נגוסה: פנה אליי בכתב ראש עיריית מעלות והוא פירט את הקשיים הייחודיים בקליטת בני המנשה.

אברהם נגוסה: אני מבקש שכל המשרדים הנוגעים בדבר יציגו לוועדה מה בכוונתם לעשות כדי להתמודד עם הקשיים הייחודים של עולים אלה.

אברהם נגוסה: נמצאים אתנו פה גם מארגון מורשת יהדות הודו בישראל, ונבקש בהמשך לשמוע מהם כיצד הם נרתמים לסייע בקליטת העולים בקרב בני המנשה.

אברהם נגוסה: זה חשוב, ובהמשך נשמע.

אברהם נגוסה: נמצא אתי חבר הכנסת מוטי יוגב שעוקב אחרי הנושא הזה.

אברהם נגוסה: הוא יזם גם דיונים.

אברהם נגוסה: אבקש ממנו לפתוח.

מרדכי יוגב: בוקר טוב לכל מי שבא לפה.

מרדכי יוגב: מי שבא לפה, בטח אכפת לו מקליטתם של בני המנשה.

מרדכי יוגב: נמצאים פה נציגים של ארגון "שבי ישראל", הרב חנוך.

מרדכי יוגב: מייקל בדרך.

מרדכי יוגב: אני לא מכיר את כולם.

מרדכי יוגב: אני יודע שגם הלילה או מחר בלילה נזכה, בעזרת השם.

<קריאות: הגיעו.

מרדכי יוגב: הגיעו ויגיעו, אז ברוכים הבאים.

אברהם נגוסה: כמה הגיעו היום?

<חנוך אביצדק: אלה שהגיעו - כ-30 נפשות.

<חנוך אביצדק: מחר יגיעו כ-74 נפשות.

אברהם נגוסה: בערך 100 - ישר כוח.

מרדכי יוגב: אנחנו מברכים על כל הבאים וממש חוזים בעיננו בקיבוץ נדחי ישראל.

מרדכי יוגב: הייתי רוצה יותר לשמוע אבל גם על מנת שנעשה מעשים כי יש לנו כרגע גם זעקה מהשטח על נסיגות.

מרדכי יוגב: אם מה שאמר פה השר אלקין בהיותו שר העלייה והקליטה, ודיברתי גם עם השרה בשבוע שעבר, איך שומרים את הרציפות ואת ההמשכיות של ההחלטות מפה.

מרדכי יוגב: נצטרך כנראה לקיים ישיבות בתדירות גבוהה יותר כדי שהמעקב יהיה משמעותי יותר.

אברהם נגוסה: כמו שאמרתי, וכמו שאמר חבר הכנסת יוגב, לפי המכתב של ראש העיר מעלות - -

<קריאה: הנציגים שלו פה.

אברהם נגוסה: כן, יופי.

אברהם נגוסה: - - הבעיות הקשות שהוא מציין שם זה מחסור במגשרים, מחסור בעובדים סוציאליים.

אברהם נגוסה: בקיצור, העירייה לא מתוקצבת כדי להרחיב את השירותים החינוכיים הלא פורמליים לילדים שלהם וגם למבוגרים.

אברהם נגוסה: לכן, חשוב מאוד שמשרדי הממשלה יציגו לנו את הכוונות שלהם להתמודדות עם הבעיות האלה.

מרדכי יוגב: אם יורשה לי, היושב-ראש, חבר הכנסת נגוסה, עוד דבר במיקרו של הדברים, ויציגו את זה האנשים.

מרדכי יוגב: עמותת "שבי ישראל" עושה רבות, אבל היא לא יכולה להחליף את הממשלה.

מרדכי יוגב: היא העמידה מגשרים מטעמה במטצ'ינגים או בכספים כאלה ואחרים.

מרדכי יוגב: אני יודע משלושה מקומות, כשבאחד הייתי בשבוע שעבר, קריית שמונה, ומגדל העמק וטבריה, ואני רואה גם את מכתבו של ראש עיריית מעלות, וזה בעצם ארבעה מקומית שאולי מעידים על הכלל שהמגשרים ששמה "שבי ישראל" - פשוט תם לה התקציב והיא לא יכולה לקחת עצמה, ולעולים כרגע אין מי שידריך אותם.

מרדכי יוגב: חלקם שנה בארץ, שנה וחצי, קרוב לשנתיים או בחודשים האחרונים, ואין מי שידריך אותם בשפתם.

מרדכי יוגב: העיריות, במקרה הזה קריית שמונה, ועוד לא הצלחתי להיכנס לעניין הפנימי שם, מינו מגשר דובר רוסית.

מרדכי יוגב: אבל זה לא עוזר לעולי בני המנשה כדי להגיע לבנק, לקופת החולים או לעבודה, או בעיות עם הילד בביתה ספר.

מרדכי יוגב: זו בעיה שהונחה לפתחנו.

מרדכי יוגב: כל מי שיכול להתייחס אליה, בבקשה גם לתת את דעתו.

אברהם נגוסה: קודם כל, נשמע מהשטח.

אברהם נגוסה: אני רוצה שנשמע גם מנציגי הרשויות המקומיות שנמצאים פה באיזה בעיות מדובר.

אברהם נגוסה: לאחר מכן אני רוצה לפנות למשרדי הממשלה שיתייחסו לבעיות שיעלו בדיון.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת מוט יוגב אמר שארגון "שבי ישראל" עושים מאמץ, ובאמת ישר כוח לפעילות שלהם בהעלאתם לפה, וגם הסיוע בקליטה הראשונה פה.

אברהם נגוסה: אבל הם לא יכולים להחליף את המדינה, הם לא יכולים להיות משרדי ממשלה, רשויות מקומיות.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים בכל זאת לקבל תמונה כללית מנציגי ארגון זה.

אברהם נגוסה: הרב חנוך אביצדק, מנהל מחלקת הודו, קליטת עלייה, בבקשה.

<חנוך אביצדק: ברשותך, אני אנסה לפרוס בצורה המתומצתת ביותר את התמונה מזווית הראייה של "שבי ישראל".

<חנוך אביצדק: עד 2006 היו עליות רבות של בני מנשה שכל מי שטיפל בהם עשה את זה בכוונה הטובה ביותר, באהבה רבה.

<חנוך אביצדק: אבל העלייה לא לוותה ולא קיבלה את האמצעים הדרושים.

<חנוך אביצדק: מ-2006 ואילך בני מנשה גם עולים ארצה וגם נקלטים בקליטת הקבע לפי מודל קליטה מאוד מאוד מוקפד ושיטתי שלנו ב"שבי ישראל".

<חנוך אביצדק: אני לא רוצה לבזבז את זמן הוועדה, אבל בחוברות שחילקנו מופיעים יסודות מודל הקליטה שמיושם מאז ואילך, מ-2006 ועד היום, בכל מקום לפי המציאות במקום.

<חנוך אביצדק: זאת אומרת, העקרונות הם אותם עקרונות.

<חנוך אביצדק: אבל כל מקום משתנה בהתאם לרשות המקומית, בהתאם לאופי הקבוצה וכל מיני עובדות מקומיות.

<חנוך אביצדק: אני אגע רק בדברים העיקריים.

<חנוך אביצדק: ראשית, רשות מקומית שמשתפת פעולה.

<חנוך אביצדק: אם הרשות המקומית לא מעוניינת אנחנו לא מביאים את הקבוצה לשם.

<חנוך אביצדק: שנית, שבאמת תהיה קהילה דתית תורנית לאומית שזה האופי של בני מנשה, שהיא מקבלת על עצמה לשתף פעולה אקטיבית עוד בטעם הגעתם.

<חנוך אביצדק: לא רק לסייע אלא לקלוט אותם בתוך הקהילה.

<חנוך אביצדק: דבר נוסף, סביבה להשמה תעסוקתית ומערכת חינוך טובה.

<חנוך אביצדק: אלה ארבעת העקרונות החשובים.

<חנוך אביצדק: ובאמת המקום הראשון שיישמנו בהצלחה רבה זה היה במעלות.

<חנוך אביצדק: זה חשוב בגלל המכתב של ראש העיר מר בוחבוט.

<חנוך אביצדק: לאחר שהעולים יוצאים ממרכז הקליטה של "שבי ישראל" עם משרד הקליטה הם מלווים בצוות של "שבי ישראל" שאנחנו בונים אותו ומממנים אותו.

<חנוך אביצדק: זה כולל פרויקטור שבא מתוך הקהילה המקומית, ישראלי, לא בן מנשה.

<חנוך אביצדק: יש תמיד מגשר, מגשרת, דוברי שפה.

<חנוך אביצדק: עוד מרכיב אחד שאנחנו מממנים וזה מעין מלווה רוחני, כך נקרא לו.

<חנוך אביצדק: אבל התפקיד שלו חורג הרבה מעבר לליווי רוחני.

<חנוך אביצדק: זה הופך להיות גם דמות משמעותית בליווי החברתי של העולים.

<חנוך אביצדק: חשוב לי לציין שעד לסוף שנת 2015 בכל שנה השקענו כ"שבי ישראל" למעלה מ-2 מיליון שקלים בצוותים השונים שליוו את כל הקהילות האלה, למעט עפולה שהקהילה לא הוקמה לפי המודל הזה אלא ביוזמה פרטית של בני מנשה, בעיקר מעקורי גוש קטיף.

<חנוך אביצדק: אבל בכל הקהילות שיזמנו מדובר בהשקעה כספית אדירה של ליווי צוות שהוא מלווה את העולים במשך שנתיים לפחות.

<חנוך אביצדק: בהרבה מקומות שהיה צורך ויכולנו זה המשיך גם מעבר לתקופה של השנתיים.

<חנוך אביצדק: לצערי, גם בהרבה מקומות פשוט מבחינת מרחב הזמן האפשרי לנו לממן אותו, זה הסתיים.

<חנוך אביצדק: גם השנה, לא נכחד, היתה שנה קצת קשה לנו כארגון, ולכן נאלצנו לעשות קיצוצים.

<חנוך אביצדק: אבל אם תעיינו בנתונים האובייקטיבים שנמצאים פה, רובם אספנו דרך הרשויות המקומיות, בהשוואה לעליות הוותיקות שעלו לא באופן הזה עד 2006 או מ-2006 ואילך, הקהילות בצפון זה לא הבדל לטובה של מאה אחוז אלא של מאות אחוזים מבחינת נתוני רווחה, משפחות שרשומות או נזקקות לליווי של רווחה, או אבטלה שברוב המקומות זה אפס או כמעט אפס, אם מבחינת השמה תעסוקתית, קליטה חברתית.

<חנוך אביצדק: אני לא בא למעט בכך שבכל מקום יש גם בעיות, יש קשיים גדולים.

<חנוך אביצדק: אבל גם אחרי הקשיים שצריך להתייחס ולהתמודד איתם עדיין מדובר, למיטב הבנתנו, בסיפור הצלחה גדולה.

<חנוך אביצדק: אני רק רוצה לתת דוגמה אחת לסבר את האוזן.

<חנוך אביצדק: כשהתחלנו עם מודל הקליטה שמתבסס על אותו גרעין תורני או קהילה קולטת החלום שלנו היה שהם יהפכו לחלק מהקהילה.

<חנוך אביצדק: בכל מקום זה בא לידי יישום בצורה כזו או אחרת, אבל לאחרונה הקהילה בנצרת עילית פנתה לבני מנשה שהיא כבר מלווה אותם למעשה כמעט כשלוש שנים, ואמרו להם: אנחנו רוצים שתהיו חברים מן המניין בקהילה, שווי זכויות בהצבעות, בקביעת אופי הקהילה, במטרות.

<חנוך אביצדק: בני מנשה אמרו: אנחנו צריכים לחשוב, וזאת מכל מיני סיבות של שיקולים חינוכיים, וכן הלאה.

<חנוך אביצדק: אבל הגענו למצב הזה של השתלבות גדולה וטובה.

<חנוך אביצדק: עוד פעם, הדרך ארוכה.

<חנוך אביצדק: זה ייקח עשרות שנים או שני דורות - אני לא יודע.

<חנוך אביצדק: אבל ברוב המקומות מדובר בהצלחה גדולה בפרמטרים הנמדדים.

<חנוך אביצדק: עם זאת, אני מצטרף לחלוטין למה שאמר כבוד יושב-ראש הוועדה.

<חנוך אביצדק: התחושה שלנו, בצד דברים שכן התקדמו אבל בפירורים מאוד קטנים, אנחנו לא מרגישים שעדיין הרשויות המקומיות מקבלות את הסיוע הדרוש.

<חנוך אביצדק: הרבה פעמים אנחנו יחד איתן דופקים את הראש בכותל כמו שאומרים.

<חנוך אביצדק: הסיוע מאוד צנוע ולא מספק, ולכן יש גם את הבעיות בכל אתר ואתר הבלתי נמנעות.

<חנוך אביצדק: אנחנו באמת מקווים שהנקודה הזו תובן.

<חנוך אביצדק: אנחנו לא מתיימרים ולא רוצים ולא מסוגלים להחליף את מקומה של מדינת ישראל.

<חנוך אביצדק: אנחנו ממלאים תפקיד חשוב בצעדים הראשונים, וגם זה מלווה יד ביד עם כל הגורמים הרשמיים.

<חנוך אביצדק: אבל באמת צריכה להתחולל פה איזו מהפכה, איזו אמירה חשובה מאוד, שהסיוע יהיה באמת הרבה יותר משמעותי לצמצום הפערים.

<חנוך אביצדק: עדיין במערכת החינוך גם מה שהתווסף זה לא מספיק, זה רחוק מלהספיק.

<חנוך אביצדק: לא התרחשה השוואה לזכאויות של אחינו תלמידים מעולי אתיופיה למרות שהצורך הוא זהה למדי.

<חנוך אביצדק: גם בנושא המועדוניות שזה נושא מאוד חשוב, בשעות אחר הצהריים הסיוע הוא לא מספק.

<חנוך אביצדק: אם דיברנו על מגשרים, יש רשויות שאכן מימשו את זה והן עשו מאמץ.

<חנוך אביצדק: או הדוגמה שחבר הכנסת מוטי יוגב נתן, שבאחת הרשויות מינו דוברת רוסית כדי לטפל בבני מנשה שזה רק אחת מהשונות התרבותיות שמקשות על העבודה.

<חנוך אביצדק: אנחנו באמת נקדם בשמחה ובתודה ובהכרת תודה רבה אם אכן תצא מכאן אמירה של סיוע הרבה יותר מתוגבר לקליטת בני המנשה.

<חנוך אביצדק: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אבי מזרחי, אתה רוצה?

<אברהם מזרחי: לא, לא.

אברהם נגוסה: בשלב זה, לא.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את נציגי עיריית מעלות, ולאחר מכן נלך גם לטבריה.

אברהם נגוסה: נשמע את הרשויות המקומיות.

אברהם נגוסה: אני מבקש שתציגו לנו בתמצית את הבעיות.

<גלית נבו מושקוביץ: שמי גלית, אני ראש מינהל קהילה וקליטה בעיריית מעלות תרשיחא, מחלקת קליטה בעיר.

<גלית נבו מושקוביץ: עובדת תחת המינהל הזה, אנחנו מטפלים גם בקליטת בני המנשה.

<גלית נבו מושקוביץ: זה חלק מהעבודה שלנו.

<גלית נבו מושקוביץ: נמצאת אתי ורוניק שהיא המגשרת של הקהילה בעיר.

<גלית נבו מושקוביץ: כמו שתבינו, היא לא דוברת קוקית.

<גלית נבו מושקוביץ: אני מופתעת לגלות שבמעלות יש הכי הרבה נפשות מהקהילה.

<גלית נבו מושקוביץ: זו הקהילה הכי גדולה שמעלות קלטה.

<גלית נבו מושקוביץ: אני חייבת להגיד שאנחנו נתקלים באמת בהרבה, הרבה, הרבה מאוד חסמים, במיוחד בשנה האחרונה.

<גלית נבו מושקוביץ: בשנה האחרונה אנחנו גם רואים איך הקיצוצים בתקציב משפיעים אוטומטית על קליטת המשפחות וזה קו ישיר לעובדה שיותר ויותר משפחות הן מוכרות רווחה.

<גלית נבו מושקוביץ: אני מכירה נתונים טיפה שונים ממה שמופיעים פה.

<גלית נבו מושקוביץ: כי נכון לאתמול, כשבדקתי ברווחה, 30 מתוך 65 משפחות של בני המנשה הן מוכרות רווחה.

<גלית נבו מושקוביץ: לא כולן צריכות להיות מוכרות רווחה, זו פשוט הדרך של העיר, זו הדרך של המוסדות, של החינוך, זו הדרך של כולם, לנסות לעזור להם כי יש הרבה מאוד דברים שעולים, הרבה מאוד צרכים של הקהילה הזו שאנחנו לא מצליחים לתת להם מענה.

<גלית נבו מושקוביץ: הדבר הראשון, למשל, הוא תרגום.

<גלית נבו מושקוביץ: אין לנו שום דרך לתקשר איתם, החל ממתן מענה מאוד מאוד בסיסי של שירותים עירוניים ואחרים.

<גלית נבו מושקוביץ: אנחנו מרגישים שהאנשים האלה נשארים מאחור.

<גלית נבו מושקוביץ: אני רוצה להתייחס לילדים כי עם הילדים אנחנו חווים את המצוקות הכי גדולות.

<גלית נבו מושקוביץ: יש פערים מאוד מאוד מאוד גדולים במערכות החינוך ואין לנו מספיק עזרה.

<גלית נבו מושקוביץ: זה נכון שמשרד החינוך הקצה לנו מגשר, אבל הדרישה היתה שהוא יהיה עם תואר ראשון ודובר קוקית.

<גלית נבו מושקוביץ: אין לנו.

<גלית נבו מושקוביץ: יש לנו בן אדם אחד כזה שהוא עם תואר ראשון ודובר קוקית והוא לא מתאים למשרה.

<גלית נבו מושקוביץ: הוא לא יכול לעשות את התפקיד של המגשר.

<גלית נבו מושקוביץ: לכן, אני חושבת שצריך להגמיש קצת את הקריטריונים כדי שנוכל לקחת אנשים שיעזרו להם.

<גלית נבו מושקוביץ: ורוניק היא אומנם לא דוברת קוקית, אבל נכון להיום כל דבר שקורה בקהילה עובר דרכה.

<גלית נבו מושקוביץ: זאת אומרת, שאם משפחה הלכה להתאשפז בבית חולים ולא מצליחים לתקשר איתה, מתקשרים לורוניק שתסביר להם.

<גלית נבו מושקוביץ: היא מצליחה להסביר להם כמו שאתם מבינים, אבל בעברית.

<גלית נבו מושקוביץ: אנחנו רואים בעיקר שיותר ויותר משפחות מוכרות רווחה, והן לא צריכות להיות מוכרות רווחה.

<גלית נבו מושקוביץ: שני ההורים עובדים וזו משפחה שיכולה להיות לגמרי נורמטיבית אם יתנו לנו את התנאים הטובים באמת לסייע להם בצורה נורמטיבית ולא דרך הרווחה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נציג עיריית טבריה, יואל חדד, בבקשה.

אברהם נגוסה: תציג לנו בקיצור.

<יואל חדד: אצלנו יש 120 מבני מנשה.

<יואל חדד: קודם כל, אני באמת רוצה להשיב לגברת.

<יואל חדד: לא הבנתי איפה התואר הראשון פה.

<יואל חדד: אנחנו קלטנו את מיכל, בת מנשה, לפני עשרים שנה עלתה לארץ.

<קריאות: - - - משרד החינוך.

<יואל חדד: גם במשרד החינוך לא.

<יואל חדד: תבדקי את זה טוב טוב, אני חושב שאת טועה.

<יואל חדד: גם המגשרת שקיבלנו - היתה פה איזושהי הבנה של משרד החינוך שהפרויקטורית שלנו של משרד הקליטה משתלבת בחצי השני כמגשרת.

<יואל חדד: אצלנו היא עושה את זה בצורה מדהימה, ואני לא מבין איפה הבעיה בכלל.

<יואל חדד: אני מציע שתבדקו את זה עוד פעם מול משרד החינוך כיוון שאצלנו מיכל עושה עבודה טובה.

<יואל חדד: היא נותנת מענה מדהים ל-120 בני הקהילה.

<יואל חדד: הבעיה שנתקלנו בה - ומוטי, אתה יודע את זה - זה שהקהילה בשלב מסוים קצת התפצלה.

<יואל חדד: חלק הלך לזרם החרדי יותר, חלק נשאר בזרם הממלכתי-דתי.

<יואל חדד: אבל מהר מאוד התעשתנו.

<יואל חדד: אנחנו מסתכלים עליהם כעולים, אנחנו לא נכנסים לאמונה של כל אחד.

<יואל חדד: אני רוצה לציין פה בסיפוק באמת - והנה, משרד החינוך גם ביקר וראה את זה - גם במוסדות החרדיים שנמצאים, הם הבינו ששיתופי הפעולה פה אתנו וגם עם החלק השני צריך להיות מאוד מאוד הדוק.

<יואל חדד: מצאנו איזשהו שביל ללכת בו.

<יואל חדד: לא פשוט, לא קל, אבל לפחות נטרלנו את כל הכוחות שהפריעו.

<יואל חדד: זה עובד לא רע כרגע קוד כל, אני באמת רוצה להודות למשרד העלייה והקליטה.

<יואל חדד: יושבים פה נציגים.

<יואל חדד: אנחנו מגישים תוכניות לקליטה בקהילה לבני מנשה, ואני קיבלתי את הכול.

<יואל חדד: אני פועל זו השנה השנייה בצורה יוצאת מהכלל.

<יואל חדד: כשאני צריך לעשות העצמה לבני הקהילה שזה כל כך חשוב, אני מקבל את זה.

<יואל חדד: כשאני צריך לעשות תגבור לימודי, אני מקבל את זה.

<יואל חדד: כשאני צריך לתת מרכז למידה, אני מקבל את זה.

<יואל חדד: בוודאי גם הניהול של הפרויקטורים, וזה חשוב.

אברהם נגוסה: קיבלתם מגשרים?

<יואל חדד: כן, כן - פרויקטורית.

<יואל חדד: אני מקבל את הפרויקטורית ואני מקבל את החצי השני של המגשרת.

<יואל חדד: יושבת פה נציגה של משרד החינוך.

<יואל חדד: זה עובד יוצא מהכלל.

<יואל חדד: לא צריך תואר ראשון, אבל באמת צריך מישהו מהקהילה שמבין אותם.

<יואל חדד: זה חשוב מאוד.

<יואל חדד: שום שפה אחרת לא, אלא רק השפה הקוקית.

<יואל חדד: זה מאוד חשוב.

אברהם נגוסה: אתה אומר שאתם מקבלים הכול ושיש לכם הכול, אני רוצה שתפרט לנו כדי שיהיה לנו מודל לבקש לאלה שלא מקבלים.

אברהם נגוסה: כשזיהיתם את הצורך שיהיה מישהו מהקהילה, האם אתם פניתם לגורמים כדי שיכשירו אותם או האם ראיתם צורך בהכשרת אנשים מקהילה כעובדים סוציאליים וכמגשרים?

אברהם נגוסה: האם ניסיתם את זה?

<יואל חדד: אני יכול להגיד לגבי המגשרת.

<יואל חדד: פניתי למשרד החינוך, אני ער לעניין הזה של תואר ראשון.

<יואל חדד: אמרתי למנהל האגף מאיה שריר שלא נמצאת פה.

<יואל חדד: הנה, הנציגה שלה פה.

<יואל חדד: אמרתי למאיה: אם יש לי פרויקטורית שמקובלת על ידי משרד העלייה והקליטה והיא עובדת מצוין, למה אני צריך לחפש מגשרת ואני לא אמצא את זה?

<יואל חדד: היא אמרה: אתה צודק.

<יואל חדד: בהחלט חיברו את זה.

<יואל חדד: זה צורך שעשה משרד החינוך מול משרד העלייה והקליטה.

<יואל חדד: זה שילוב פה של שני משרדים בצורה יוצאת מהכלל.

מרדכי יוגב: יואל, סליחה.

מרדכי יוגב: אני מבקש לעצור אותך.

מרדכי יוגב: אתה מנהל מחלקת עלייה וקליטה בעירייה.

מרדכי יוגב: אני לא הייתי בטבריה בעת האחרונה אצל בני המנשה, אבל אני ידע מהשטח שקשה להם.

מרדכי יוגב: חלק הלכו באמת לאגף החרדי.

מרדכי יוגב: אני גם לא נכנס לעולם האמונות והדעות, מיהו חרדי, מיהו חילוני או ציוניים דתיים- יהיו מה שהם רוצים, יהיו בארץ, קודם כל.

מרדכי יוגב: אחרי זה הם והדור הבא יחליטו איך הם רוצים להתחנך.

מרדכי יוגב: אני יודע שקשה להם, אני יודע ש"שבי ישראל" נאלצו להפסיק את הפרויקטור בטבריה, מגדל העמק וקריית שמונה, נכון לנתונים שקיבלתי.

מרדכי יוגב: פיזית הייתי במגדל העמק ובקריית שמונה בעת האחרונה.

<יואל חדד: מוטי, הפרויקטור שלהם, לא שלנו.

<יואל חדד: הפרויקטור שלנו עובד.

<יואל חדד: זה היה התגבור שהם נתנו.

<יואל חדד: הוא היה פרויקטור שהתעסק בהרבה מאוד דברים מסביב באמת, אבל הפרויקטורית מיכל נשארה.

<יואל חדד: כך שהפרויקטור אצלי לא ירד.

<יואל חדד: להיפך, הוא אושר לפי הוראה של משרד החינוך.

מרדכי יוגב: האם יש פה נציג כלשהו מהקהילה של בני המנשה מטבריה?

<יואל חדד: לא, הנציג לא הגיע.

מרדכי יוגב: מיכל פה?

<יואל חדד: מיכל לא פה.

מרדכי יוגב: אני מאוד אוהב את טבריה, אבל אנחנו מקבלים נתונים אחרים שקשה להם מאוד ושבטבריה יש קושי.

מרדכי יוגב: אולי חנוך יודע.

<יואל חדד: אשמח לשמוע.

<יואל חדד: הפיצול החרדי היה הבעיה ואנחנו מנסים להתמודד עם זה.

<יואל חדד: לא מסתירים את זה.

מרדכי יוגב: כפי שאמרתי, אני לא קובע.

<חנוך אביצדק: לגבי כמה שאלות שעלו פה בקצרה - חשוב לציין, ראשית, הפרויקטורית שעובדת עבור עיריית טבריה הגיעה דרכנו.

<חנוך אביצדק: לפני כן היתה במימון שלנו כפי שקורה גם במקומות אחרים שזה נעשה.

<חנוך אביצדק: אנחנו יודעים מי זמין ומי מתאים לתפקיד ועושים את עבודת החיבור הזו.

<חנוך אביצדק: הצוות שהיה בטבריה עבד כשנה וחצי ועבודתו עוד לא הסתיימה.

<חנוך אביצדק: נכון, יש קשיים.

<חנוך אביצדק: אבל לא כל הקשיים הם בגלל איזשהו מצב של הדרדרות, אלא יש קושי.

<חנוך אביצדק: יש קושי להיקלט, כל קבוצה עם המאפיינים שלה.

<חנוך אביצדק: הליווי היום הוא לא מספק.

<חנוך אביצדק: הלוואי שהיה אפשר להמשיך, אבל כשנה וחצי הם קיבלו ליווי מאוד מאוד אינטנסיבי.

<חנוך אביצדק: אני מקווה שבאמת תהיה אפשרות לחדש את הליווי הזה, ואולי בעזרתכם.

<חנוך אביצדק: אבל הם באמת קיבלו ליווי מאוד אינטנסיבי במשך כשנה וחצי.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו קיבלנו את תמונה מהשטח.

אברהם נגוסה: אני רואה שיש פה נציגים של העולים בעצמם.

אברהם נגוסה: נציגי העולים, האם אתם רוצים לדבר ולהסביר לנו?

אברהם נגוסה: לפני שאני פונה למשרדי הממשלה, תציגו את הבעיות הקיימות בהשתלבות

אברהם נגוסה: כם בחברה הישראלית.

אברהם נגוסה: כן, בבקשה.

<יוסי מנשה: כבוד יושב-ראש ועדה העלייה והקליטה, חבר הכנסת מוטי, וכל הנמצאים.

<יוסי מנשה: אגיד את זה בקצרה, ברשותך.

<יוסי מנשה: הגיעו בשנת 2013 למגדל העמק כ-38 משפחות ו-128 נפשות.

<יוסי מנשה: קיבלו אולפן ואחרי זה יש 10 - 13 חבר'ה שלמדו קורס CNC יחד עם העבודה.

<יוסי מנשה: הם הצליחו והם התחילו לעבוד.

<יוסי מנשה: לגבי הקליטה - אין משהו בעייתי או בעיה ספציפית.

<יוסי מנשה: בקהילה יש היום כ-200 נפשות וכ-40 משפחות.

<יוסי מנשה: זאת אומרת, הקליטה בעיר ממש מוצלחת.

<יוסי מנשה: יש לנו כ-50 תלמידים כשלכל נער ונערה יש מסגרת לימודים.

<יוסי מנשה: חוץ מזה, כולם עובדים.

<יוסי מנשה: יש מעט מהקהילה שלא יכולים לעבוד בגלל הגיל או בגלל שהן חד-הוריות או משהו כזה.

<יוסי מנשה: הבעיה שאני רוצה לציין, כמו שאמר יואל הנציג מטבריה.

<יוסי מנשה: בעיניי, הדבר החשוב ביותר הוא הלמידה, החינוך והעזרה בחינוך.

<יוסי מנשה: אם אני לא טועה, פתחנו מועדונית בעיר לתגבור לימודי, אבל בית הספר אומר לנו שאין תקציב.

<יוסי מנשה: עשינו תוכנית באגף הקליטה שבו אנחנו נמצאים של תגבור לימודים וכל מיני תוכניות לשנה הזו, חוג למבוגרים על מסורת ישראל וחוג אולפן לעברית מדוברת.

<יוסי מנשה: אני בא ממגדל העמק.

<שרי פייר: זה מהתקציב של משרד העלייה והקליטה.

<יוסי מנשה: כן.

<יוסי מנשה: חוץ מהתקציב של משרד הקליטה והעלייה, הבעיה היא בחינוך.

<יוסי מנשה: בית הספר אומר לך: תביאו את הילדים, אנחנו נטפל בהם.

<יוסי מנשה: אבל כשאנחנו דורשים עזרה אין להם תקציב.

<יוסי מנשה: כמו שיואל אמר, אם יש מגשרת או פרויקטורית בשביל החינוך לבתי ספר, יחד עם הפרויקטור זה יכול לעבוד בצורה הרבה יותר טובה.

אברהם נגוסה: במגדל העמק יש להם גם מגשרים?

אברהם נגוסה: יש להם פרויקטור.

אברהם נגוסה: אתה פרויקטור.

<יוסי מנשה: אני הפרויקטור.

<יוסי מנשה: אין מגשרים.

אברהם נגוסה: יש לכם עובד סוציאלי או עובדת סוציאלית מהקהילה?

<יוסי מנשה: עובד סוציאלי יש ברווחה, אבל לא מהקהילה.

אברהם נגוסה: אין לכם.

מרדכי יוגב: יוסי הוא הפרויקטור.

מרדכי יוגב: אבל מכיוון שאין בבית הספר מגשר אז תלמידים בבתי הספר גם מתקשים להתקדם.

מרדכי יוגב: היו צריכים לתת אפילו בנות שירות מהעדה.

מרדכי יוגב: היתה אחת כזו, היו כאלה שנקלטו בבית ספר האר"י.

מרדכי יוגב: כתוצאה מזה, סייעו מאוד לתלמידים.

מרדכי יוגב: היו מגשרים על תקן שירות לאומי.

מרדכי יוגב: זה גם פטנט חיובי וטוב.

מרדכי יוגב: כשאין אז הילד בן המנשה מתקשה.

מרדכי יוגב: וזה לא משנה אם הוא בכיתה א' או בגן אפילו כי הוא עוד לא קלט את השפה וקשה לו להתקדם והוא נשאר קצת אחורה בכיתה.

מרדכי יוגב: כשביקשו תוספת שעות, קיבלו מעט, מזיכרוני לפני שנתיים ושנה.

מרדכי יוגב: לא קיבלו מספיק כדי לתת להם פרטני, ואז הילד נשאר מאחור, וגם הכיתה לפעמים כי אין מורה או מגשר שייתן לו יותר.

מרדכי יוגב: זו נקודה שהיא גם למשרד החינוך.

מרדכי יוגב: היא קיימת בעוד מקומות.

מרדכי יוגב: הייתי פעמיים בבית הספר האר"י אז אני יודע לציין את זה מהשטח גם.

מרדכי יוגב: כשהיתה שם בת שירות לאומי היא עשתה שם פלאות.

מרדכי יוגב: בת השירות הלאומי הזו - לא קיבלו אותה או היא לא הצליחה בלימודיה כי היא עלתה בכיתה ט' או י'.

מרדכי יוגב: היא לא הצליחה לגשר לעצמה מעבר בגרות.

מרדכי יוגב: כשהיא הפכה להיות בת שירות היא הפכה להיות המורה הכי טובה.

אברהם נגוסה: אדוני, מאיזה עיר אתה?

<חנוך האוקיפ: אני מעכו.

אברהם נגוסה: תספר לנו מה קורה עם הקליטה.

<חנוך האוקיפ: שלום, בוקר טוב.

<חנוך האוקיפ: שמי חנוך האוקיפ ואני מעכו.

<חנוך האוקיפ: עליתי ב-2013 ואני עובד כמגשר מטעם "שבי ישראל".

<חנוך האוקיפ: אני רציתי לספר על עכו.

<חנוך האוקיפ: בעכו כרגע הכול טוב, הכול זורם.

<חנוך האוקיפ: אבל יש לנו בעיה, ואני לא יודע אם זה בעיה אפילו, בבית הספר לגבי הסעות אולפן לילדים.

<חנוך האוקיפ: יש שם שתי קבוצות: האחת, עלתה ב-2013, ואחת ב-2014.

<חנוך האוקיפ: לגבי 2014 – זה קצת קשה.

<חנוך האוקיפ: יש לנו אולפן ב' מטעם עיריית עכו.

<חנוך האוקיפ: הבעיה היחידה שאני רואה היא רק בעניין החינוך בבית הספר.

<חנוך האוקיפ: יש לנו מועדונים, אבל זה לא מספיק.

<חנוך האוקיפ: אם יהיה עוד אולפן בבית הספר ועוד חוגים אז יהיה יותר מתאים לילדים שלנו בגלל המנטליות.

<חנוך האוקיפ: ישנם כמה חוגים, אבל אם היה מישהו שהיה יכול להסביר לילדים על כל החוגים וכמה זה חשוב.

<חנוך האוקיפ: הבעיה שיש לנו היא שאנחנו לא יודעים לאן להגיע.

<חנוך האוקיפ: למשל, נניח שיש לאחד פוטנציאל למחשב, אבל הוא בסוף נמצא בעיבוד שבבים.

<חנוך האוקיפ: מאוד חשוב שתהיה הכוונה בקריירה וייעוץ לאנשים כי זה מאוד חשוב.

<חנוך האוקיפ: זה מאוד יעזור לנו שיהיו דברים כאלה.

אברהם נגוסה: האם יש מישהו שמייעץ להם או מכוון אותם במובן התעסוקתי?

<חנוך האוקיפ: לא.

אברהם נגוסה: אין.

אברהם נגוסה: מה מצב הדיור?

אברהם נגוסה: האם יש להם בעיות?

אברהם נגוסה: ישנו כאן נציג משרד השיכון ואני רוצה לשאול מה הבעיות בתחום הדיור שיש לכם.

אברהם נגוסה: האם אתם מקבלים משכנתא וקונים את הדירות או שאתם שוכרים?

אברהם נגוסה: דירות האם אתם מקבלים סיוע בשכר דירה, האם אתם מקבלים דיור ציבור?

אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת מה המצב.

<חנוך האוקיפ: זה נקודה מאוד חשובה כי שכר הדירה בעכו הוא מאוד גבוה וכולם בשכירות.

<חנוך האוקיפ: רוצים עמידר, הרבה משפחות ביקשו עמידר ובעיר קשה למצוא עמידר.

<חנוך האוקיפ: כרגע אנחנו מקבלים עזרה ממשרד השיכון והבינוי, אבל יש כמה משפחות שרוצות לקנות דירה, אבל בגלל ה- 30% בשביל המשכנתא - - -

אברהם נגוסה: של ההון עצמי.

<חנוך האוקיפ: כן.

אברהם נגוסה: אבל אנחנו אמרנו להשוות את זה לתנאים של יוצאי אתיופיה שלא דורשים הון עצמי.

אברהם נגוסה: ליוצאי אתיופיה יש טבלה לפי גודל משפחה ואין דרישה של הון עצמי מהעולים החדשים.

אברהם נגוסה: האם אתם מקבלים את זה או לא?

<חנוך האוקיפ: כרגע לא.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: אתם רוצים לקנות ואתם כמו כל ישראלי צריכים לפנות לבנק והוא דורש הון עצמי של 25% או 30%, ואין לכם כסף.

אברהם נגוסה: אתם עובדים ומהעבודה הזו משלמים שכירות.

אברהם נגוסה: יש מישהו שקיבל דירה מעמידר?

<חנוך האוקיפ: לא, לא קיבלנו.

<חנוך האוקיפ: לכן, 20% מהמשפחות עברו למקומות אחרים: לשדרות, למעלות, למגדל העמק.

אברהם נגוסה: הבנתי.

מרדכי יוגב: אדוני היושב-ראש, האם הנושא של עולי אתיופיה הוא נושא שעלה בחוק או שהוא החלטת ממשלה?

אברהם נגוסה: החלטת הממשלה, תקנה.

אברהם נגוסה: זה לא חוק.

מרדכי יוגב: מסקנה ראשונה - נציגת משרד הקליטה עוד לא דיברה, אבל זו היתה אמירה של השר אלקין גם, ואני אומר ברציפות ובהמשכיות של הסיפור.

מרדכי יוגב: כשהוא סיים ועבר למשרד לירושלים הוא אמר לי שההחלטה היחידה שהוא העביר, וצריך לראות אם זה ברשומות, זה שבני המנשה ייחשבו עולים 15 שנה כמו עולי אתיופיה.

מרדכי יוגב: אבל היתר, הוא לא התקדם.

מרדכי יוגב: אמר לי את זה אחר כך גם מי שנבחר אתמול לראש מועצת גוש עציון, העוזר שלו שלמה נאמן שיש לו עכשיו עיסוקים אחרים.

מרדכי יוגב: זו החלטה ראשונה שאנחנו צריכים לקדם.

אברהם נגוסה: אל תעזור להם, אל תיתן להם תשובה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע מהם.

אברהם נגוסה: זה דרך בריחה.

מרדכי יוגב: זה לא דרך בריחה, זו דרך החלטה שנותנת את הכול כי גם עולה בני המנשה, חוץ מאלה שעולים מהערים ויש להם שפת אם גם אנגלית ובזה מצבם שפיר על יוצאי אתיופיה שהם יותר מהכפרים, מעבר לכך מצבם דומה בהון העצמי ובכל הדברים האחרים, ונכון היה להשוות.

מרדכי יוגב: זה גם לא מספרים גדולים, זה לא בשמיים, מבחינת החלטת הממשלה.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת יואל רזבוזוב חבר הוועדה.

<חנוך אביצדק: הערה קצרה לגבי עכו.

<חנוך אביצדק: באמת הקהילה נקלטה נפלא.

<חנוך אביצדק: אבל כן אני יודע, ובשנה האחרונה אני מקבל עדכונים על כך במערכת החינוך המצב פחות טוב ממה שהיה ויש הדרדרות מסוימת ויש חוסר גדול בשעות תגבור ובתקציבים.

<חנוך אביצדק: אני שומע את זה יותר ויותר.

<חנוך אביצדק: נכון ששנה שעברה בעקבות הוועדה משרד החינוך הקצה 300 שעות תגבור נוספות לכל המוסדות של בני המנשה, אבל זה לא מספיק.

<חנוך אביצדק: זה היה גם אירוע חד-פעמי, כך הבנתי.

<חנוך אביצדק: כלומר, עדיין המסקנה של הוועדה הקודמת לא יושמה באופן מלא ורואים את זה בעוד מקומות, לא בכל המקומות.

<חנוך אביצדק: לאט לאט רואים איזה מסלול של ירידה במוסדות מסוימים בגלל מחסור בתגבור.

אברהם נגוסה: הבנתי, תודה רבה.

אברהם נגוסה: אני חושב שנתקדם לכיוון משרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: עד עכשיו הבנו את הבעיות.

אברהם נגוסה: יכול להיות שבעיר אחת יש יותר בעיות ובעיר אחרת יש פחות בעיות.

אברהם נגוסה: אני מבין שיש בעיות בתחום החינוך כמו: הסעות, חוגים, אולפנים, תגבור.

אברהם נגוסה: יש בעיות בתחום המגשרים, יש בעיה של עובדים סוציאליים מתוך הקהילה שיכולים לקשר ביניהם.

אברהם נגוסה: יש בעיה בדיור שהם בכלל לא מקבלים את הזכויות שמקבלים עולי אתיופיה כמו שהחלטנו פה בוועדה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לפנות עכשיו לפנות למשרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: קודם כל, אני חושב שהמשרד המתכלל בתחום קליטת העלייה זהו משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: אני רוצה שתעדכנו אותנו בדיוק מה הולך במשרד הקליטה בעניין קליטתם של בני המנשה.

<שרי פייר: שלום לכולם.

<שרי פייר: הישיבה היא באמת חשובה והנושא הוא מאוד מרכזי.

<שרי פייר: שמי ד"ר שרי פייר, אני מנהלת תחום בכיר לחינוך.

<שרי פייר: אני אציג חלק מהנושא ואז אעביר את רשות הדיבור לגברת דלי אלי שהיא מנהלת מחוז הצפון אצלנו.

<שרי פייר: ראשית, בהמשך למה שאמרת, אכן בני מנשה מוגדרים כעולים עד 15 שנים בארץ, ובמובן זה הם מושווים ליוצאי אתיופיה.

אברהם נגוסה: תפרטי לנו במה מתבטאת הזכות ל-15 שנה?

אברהם נגוסה: האם זה מתבטא בזכויות בעניין הדיור, בעניין השכלה גבוהה, בעניין התעסוקה?

<שרי פייר: אוקי.

<שרי פייר: אני רוצה, קודם כל, לומר מבחינה כללית.

<שרי פייר: המשרד פרסם מבחן תמיכה לפרויקטור ולתוכניות למען עולים בני המנשה, ומי שהיה זכאי לתבחין זה כל רשות שיש בה לפחות מאה עולים בני מנשה.

<שרי פייר: אנחנו יכולים להגדיר ולבדוק אותם דרך מערכת העולים שלנו.

<שרי פייר: שתי רשויות, מחוץ לצפון, שזה קריית ארבע ושדרות, ושמונה רשויות שהן בצפון: טבריה, מגדל העמק, מעלות תרשיחא, נצרת עילית, עכו , עפולה, צפת וקריית שמונה.

<שרי פייר: לפי המספרים הם מקבלים סיוע לפי מדרגות.

<שרי פייר: אם יש 100 עד 150 בני מנשה ביישוב, הסיוע של משרד הקליטה הוא 100,000 שקל.

<שרי פייר: אם יש 151 עד 180 הסיוע הוא 120,000, ואם יש 180 ומעלה הסיוע הוא 150,000.

<שרי פייר: בנוסף לכך, יש מטצ'ינג של הרשויות של 10% כשפה אנחנו לקחנו בחשבון שהרשויות הן לא רשויות חזקות.

<שרי פייר: לכן, כשלא כמנהגנו בשאר הפרויקטים אנחנו לא חייבנו רשויות ב-25% מטצ'ינג אלא כולן באופן גורף 10% מטצ'ינג.

<שרי פייר: הסך הזה של התמיכה מחולק שלפחות 30% מהסכום הזה יהיה לפעילות לפי צורכי הרשות שזה כמובן לא מונע גם שילובם בתקציבים אחרים של המשרד, תקציבים לקליטת עולים בקהילה, ו-70% הוא פרויקטור.

<שרי פייר: אני רוצה להקריא את הגדרת הפרויקטור, זה מאוד חשוב, ואז תבינו כמה זה משמעותי.

מרדכי יוגב: סליחה, גברתי.

מרדכי יוגב: 30,000 לחלק ל-12 לא נותן 2,500 שקל.

מרדכי יוגב: איך את רוצה שכך פרויקטור יעבוד?

מרדכי יוגב: את אמרת בעיר שיש בה 100,000.

<שרי פייר: 70% הוא הפרויקטור.

<שרי פייר: זה סיוע של משרד הקליטה והרשות כמובן יכולה להוסיף מכספה.

מרדכי יוגב: ציינת שלא מדובר ברשויות חזקות בחלקן.

<שרי פייר: נכון.

<שרי פייר: לכן, אני אומרת שאנחנו נתנו.

<שרי פייר: המדרגות האלה עלו משנה שעברה.

<שרי פייר: היה בהתחלה 90,000, 110,000, ועכשיו דיברתי על מדרגות גבוהות יותר.

<שרי פייר: הפרויקטור הוא סוג של מגשר.

<שרי פייר: הוא צריך להיות בקי מאוד בקהילה, דובר את שפתה, את שפת המקור של העולים.

<שרי פייר: הוא צריך להיות בקי במיפוי שלהם ברשות, כולל נתונים דמוגרפים, שירותים מוצעים, ודיברתם פה על ליווי, תוכניות הרשות שהן רלוונטיות לבני הקהילה.

<שרי פייר: הוא צריך במסגרת תפקידם למפות את הצרכים של בני הקהילה, לתכנן את הפעילות, לבצע אותה, להציג תוכניות ולהיות שותף בתוכניות מול ועדת ההיגוי היישובית, וכמובן לפקח ולבקר עליהן.

<שרי פייר: בכל המקומות, כפי ששמענו פה, חלק מהדוברים הם באמת הפרויקטורים שלנו.

<שרי פייר: אנחנו קוראים לזה פרויקטור, אבל זה מלווה עולים שהוא גם סוג של מגשר במובן הזה שהוא יוצר ומוביל את העולים לכל הרשויות, לכל הבעיות.

<שרי פייר: להגיד לך שהדברים פותרים את כל הבעיות של בני הקהילה?

<שרי פייר: בהחלט לא.

<שרי פייר: אנחנו באמת רואים בקהילה הרבה מאוד אתגרים.

<שרי פייר: אתן דוגמה.

<שרי פייר: למשל, נוער עולה מתגודד.

<שרי פייר: אנחנו רואים הרבה בני נוער מבני מנשה שמתגודדים.

<שרי פייר: חלק ניכר מבני הנוער הולכים לפנימיות, אבל אלה שנשארים בערים, חלק מהם מתגודד.

<שרי פייר: לכן, אנחנו מצרפים אותם.

<שרי פייר: למשל, בנצרת עילית אנחנו מצרפים אותם לפרויקט "מחוברים" שלנו, ומנסים לעטוף, לזהות אותם גם במקומות ההתגודדות בלילה, להחזיר אותם חזרה לקהילה.

<שרי פייר: בנוסף, יש לנו את תוכנית פל"א - פעילות לימודית אחרת - בה אנחנו נותנים שבע שעות לימוד בתחומי הליבה או בכל תחום אחר שהרשות מחליטה עליו, ועוד שתי שעות העשרה.

<שרי פייר: אנחנו עושים את זה בפיקוח פדגוגי של משרד החינוך, וכלולים גם בספר התוכניות שלהם.

<שרי פייר: כל העליות האחרות מוגדרות עד עשר שנים, בני מנשה מוגדרים עד 15 שנים.

<שרי פייר: יוצאי אתיופיה שולבו בפרויקט הלאומי כמו שסוכם.

<שרי פייר: אני אשמח אם מנהלת המחוז תאמר לגבי האולפן התעסוקתי ולגבי הסוגיות הנוספות.

<דלי אלי: שלום לכולם, בוקר טוב.

<דלי אלי: כפי ששרי אמרה וחבר הכנסת מוטי יוגב, אכן, הזכאות הוארכה על-פי החלטתו של השר אלקין ל-15 שנה, ובזאת הושוותה לזכאות של יוצאי אתיופיה.

<שרי פייר: וכמובן בתמיכתה של השרה הנוכחית.

<דלי אלי: נכון.

<דלי אלי: זה מתבטא בכלל מניפת הסיוע שהמשרד שלנו נותן.

אברהם נגוסה: למשל, משרד הקליטה נותן ליוצאי אתיופיה בעניין השכלה גבוהה.

אברהם נגוסה: האם בני המנשה מקבלים?

<דלי אלי: הם מקבלים.

<דלי אלי: יש לנו סטודנטים מבני הקהילה שאכן לומדים, ואנחנו מאוד מאוד גאים בהם.

<דלי אלי: הם מקבלים שלוש שנים מלאות של מימון של השכלה גבוהה לתואר ראשון.

אברהם נגוסה: אבל שמענו שמשכנתא הם לא מקבלים.

אברהם נגוסה: למה?

<דלי אלי: משכנתא הם לא מקבלים.

<דלי אלי: זה לא המנדט של משרד העלייה והקליטה.

<דלי אלי: אבל אני כן יכולה לומר שבקריית שמונה קיבלו עשר משפחות דיור ציבורי, במעלות קיבלו שתי משפחות דיור ציבורי.

<דלי אלי: אנחנו מתייחסים אליהם בזכאות שלהם לדיור ציבור שניתן ממשרד העלייה והקליטה כמו עולי אתיופיה.

<דלי אלי: זאת אומרת, משפחות מרובות ילדים במידה ומתפנה לנו דירה כזו או אחרת ששייכת למשרד העלייה והקליטה, אנחנו בהחלט נותנים.

<דלי אלי: זה כמובן על-פי האפשרויות, על-פי הדירות המתפנות באותם ערים שהם גרים בהם.

<דלי אלי: אבל בהחלט יש לנו את הראייה לצרכים לכיוון הזה, ועד כמה שניתן במידה וזה מתאפשר אז אנחנו כן נותנים.

<דלי אלי: הם נמצאים אצלנו במאגר הממתינים של הזכאים לדיור ציבורי.

<דלי אלי: גם חיילים יוצאי בני המנשה מקבלים סיוע כמו שמקבלים עולים מאתיופיה.

<דלי אלי: יש את פעילויות התרבות והחינוך כפי ששרי ציינה מהתקציבים שלנו.

<דלי אלי: בתחום התעסוקה - בכל הערים בצפון עברו בני המנשה קורסים משותפים בתחום CNC לגברים, בתחום של אלקטרוניקה, עיבוד שבבים וכו'.

<דלי אלי: הם עברו קורסים והם עובדים בריתוך, כמו שכתוב, בכל הערים: במעלות, בקריית שמונה, בעכו ובמקומות אחרים.

<דלי אלי: מישהו דיבר פה על הכוונה תעסוקתית.

<דלי אלי: במשרד העלייה והקליטה יש פונקציה ממש ספציפית בדיוק לנושא הזה.

<דלי אלי: לכן, כל מי שצריך יכול לגשת להכוון תעסוקתי.

<דלי אלי: יש לנו פסיכולוגים תעסוקתיים שממומנים על ידנו והם עושים את האבחונים הנדרשים בשביל להתאים לכל אחד את התחום התעסוקתי שאליו הוא יכול לפנות.

<דלי אלי: בנוסף, אנחנו נותנים גם מימון, זה נקרא ואוצ'רים, להכשרה תעסוקתית.

<דלי אלי: העולה יכול, כמו כל עולה מכל מדינת מוצא אחרת, לבחור את תחום הלימודים שהוא רוצה ואנחנו מממנים עד 7,000 שקל לימודים.

<דלי אלי: אולפנים תעסוקתיים - כן.

<דלי אלי: אחרי שהם מסיימים אולפן הם יכולים ללמוד 150 שעות נוספות באולפן תעסוקתי שכמובן אנחנו מממנים.

אברהם נגוסה: האם הם מודעים לכל הזכויות?

<דלי אלי: לעניין המודעות – קודם כל, בכל הערים יש מגשרים, פרויקטורים, שממומנים על-ידי משרד העלייה והקליטה ומועסקים על-ידי הרשויות.

מרדכי יוגב: איך אישרת בקריית שמונה מגשרת שהתנאי הבסיסי של דוברות שפה לא מתקיים בה?

<דלי אלי: לא היו מועמדים.

מרדכי יוגב: לא יכול להיות.

מרדכי יוגב: אני מאוד מתרשם ממה שאת אומרת, אבל בעיניי זה כשל שצריך היום להסתיים.

מרדכי יוגב: היא לא מגשרת.

מרדכי יוגב: אולי היא מקבלת משכורת, אבל היא לא מסוגלת לדבר עם האנשים.

<דלי אלי: יש כאן גם מגשרת במעלות שהיא לא מדברת קוקית.

<קריאה: היא מדברת עם האנשים יותר טוב.

מרדכי יוגב: אני מדבר מהשטח, לא מהמשרד ולא מהכנסת.

מרדכי יוגב: הייתי בקריית שמונה בשבוע שעבר ואהיה בשבוע הבא.

<שרי פייר: אנחנו נבדוק את הנושא.

<שרי פייר: אבל בנוהל כתוב שבמידה והרשות מצהירה שהיא לא מוצאת מועמדים מתאימים דוברי השפה אזי המועמד צריך לדעת לתקשר עם העולים.

מרדכי יוגב: סליחה, היה שם מגשר של "שבי ישראל".

מרדכי יוגב: הוא עשה את זה טוב.

מרדכי יוגב: אם זה לא ישתנה עד שבוע הבא, אני אדאג שיהיה פה דיון דחוף תוך שבועיים.

מרדכי יוגב: אני אומר לכם את זה חד-משמעית, חריף.

מרדכי יוגב: לא יעלה על הדעת שתהיה מגשרת דוברת רוסית לבני מנשה שלא יודעים ללכת לקופת חולים, לא יודעים ללכת לבנק ולבית הספר.

מרדכי יוגב: זה כשל שתפקידך לשנות אותו היום.

מרדכי יוגב: היום להחזיר את המגשר של בני מנשה.

מרדכי יוגב: הוא ידע לגשר, הקהילה נהנתה ממנו.

מרדכי יוגב: אני אומר לכם את זה מהזעקה של השטח.

מרדכי יוגב: ביום חמישי בשבוע הבא אהיה שם שוב לבדוק את זה שוב.

מרדכי יוגב: אני אומר את זה חריף משום שפה מציירים את הכול יפה תחת הניאון, ואני אומר לכם שבשטח קשה.

<שרי פייר: ראשית, אנחנו נבדוק את זה.

<שרי פייר: אבל אנחנו לא בוחרים את האנשים.

<שרי פייר: הרשות אמונה על בחירת האנשים.

מרדכי יוגב: אז תגידו לרשות שלא משלמים לגברת הזו, ואני לא נגדה באופן אישי.

מרדכי יוגב: יכול להיות שהיא מצטיינת, יכול להיות שהיא מעולה.

מרדכי יוגב: היא לא יכולה לממש את התפקיד.

מרדכי יוגב: תואר ראשון או תואר שני - לא חשוב.

מרדכי יוגב: חשוב שאפשר לדבר.

יואל רזבוזוב: אבל זה בנוסף או שיש מגשר אחד?

<דלי אלי: יש מגשר אחד.

יואל רזבוזוב: צריך לראות איזה עולים עלו יותר.

יואל רזבוזוב: היינו עכשיו ביריד עם השרה.

<קריאה: לארצות מוצא אחרות יש מגשרים בשפתם.

יואל רזבוזוב: יש מגשר.

יואל רזבוזוב: אז צריך להיות מגשר, הוא צודק.

<דלי אלי: צריך לבדוק מה היה שם בדיוק.

<דלי אלי: אם מגשר עובד מטעם העמותה, מועסק על-ידי העמותה, אנחנו לא יכולים להעסיק אותו.

<דלי אלי: הוא לא יכול להיות מועסק גם מהעמותה וגם אצלנו.

מרדכי יוגב: הם נאלצו לסיים את תפקידו.

<קריאה: - - -

אברהם נגוסה: רגע, מי אדוני?

אברהם נגוסה: לחברי כנסת יש פריבילגיה להיכנס.

אברהם נגוסה: אם תרצה לדבר, ניתן לך זכות דיבור.

<דלי אלי: אדוני מוטי יוגב, אתה צודק.

<דלי אלי: לא יעלה על הדעת באמת שייקחו מגשר דובר שפה אחרת כשיש מגשר והוא מתאים מבחינת כישורים ומבחינת יכולות וכו', והוא לא עובד בעמותה או לא מועסק על-ידי העמותה.

<דלי אלי: אני אומרת, ונבדוק את זה שוב - כשהוא נבחר אני לא הייתי בתפקיד, אבל זה לא משנה - אנחנו נבחן שהמגשר ההוא לא נבחר בגלל אחת מהסיבות שאני מניתי, ולכן נבחרה מישהי אחרת שהיא דוברת רוסית.

מרדכי יוגב: אני לא נגדה, אני בעדה.

מרדכי יוגב: אבל היא לא מתאימה לתפקיד הזה.

<דלי אלי: היא לא מתאימה אולי רק בגלל שהיא לא דוברת שפה

מרדכי יוגב: נכון, זה הסיפור.

מרדכי יוגב: זה העיקר, גברתי.

מרדכי יוגב: אני בכוונה מצייר לך שני ציורים כרגע.

מרדכי יוגב: כשנרצחה נערה אתיופית בנתניה - זהבה צ'אקו - לפני כשנתיים, הבנו תוך דקה שהעובדת הסוציאלית שהיא לא מבינה כלום, לא יודעת כלום להגיד לאימא, והאימא איימה בעצמה להתאבד, ושהשוטר או השוטרת לא מבינים, כשהשוטר היה גרוע והשוטרת היתה יותר טובה.

מרדכי יוגב: טרח אז מפקד המחוז ותוך שעתיים היתה בבית שוטרת אתיופית, ותוך שלוש שעות היתה עובדת סוציאלית אתיופית, והצליחו לדבר.

מרדכי יוגב: הייתי מעורב שם באופן ישיר, לא משנה מאיפה.

מרדכי יוגב: אי אפשר בלי שפה פשוטה.

מרדכי יוגב: אני מטפל הבוקר לצורך העניין בעובדת זרה.

מרדכי יוגב: אם ההיא מדברת אידיש וההיא מדברת רק פיליפינית, זה לא יתחבר.

מרדכי יוגב: אם יש אנגלית זה יתחבר.

מרדכי יוגב: זה הדבר הראשון שמאפשר.

<דלי אלי: אני מסכימה איתך.

<דלי אלי: אנחנו מבינים את זה כמובן במשרד הקליטה, ולכן לכל ארץ מוצא יש מגשר, פרויקטור, דובר השפה שלו.

מרדכי יוגב: בתור אחראית על מחוז הצפון אני מבקש ממך טפלי, למשל, בקונקרטיזציה שבקריית שמונה העדה תגיד מי הכי טוב שם ולא העירייה תשים את מי שמתאים לה לתת לו שכר.

<שרי פייר: יש חוק חובת המכרזים והרשות תבחר.

מרדכי יוגב: אבל זה התנאי הראשון.

מרדכי יוגב: אתם אמרתם: שפה ותואר.

מרדכי יוגב: השפה זה הדבר הראשון.

<דלי אלי: תואר לא אמרנו, שפה כן אמרנו.

מרדכי יוגב: מה זה חוק חובת המכרזים?

מרדכי יוגב: גברתי, את דוקטורית.

מרדכי יוגב: את מבינה מה את אומרת" סליחה, אני רק תואר שני.

מרדכי יוגב: אבל כשאת אומרת יש חוק חובת המכרזים, אז במכרזים כתוב דובר שפה כדבר ראשון.

מרדכי יוגב: הייתי יושב-ראש ועדת מכרזים חמש שנים ברשות.

<שרי פייר: לא על זה אני אומרת.

<שרי פייר: אין שום קשר לזה אם אני כן דוקטורית או לא דוקטורית.

<שרי פייר: אבל אני אומרת שכשאתה אומר לי שהקהילה תגיד מי מתאים - - -

מרדכי יוגב: לא, את תבדקי.

מרדכי יוגב: היא תבדוק.

מרדכי יוגב: בשביל זה יש לך מנהלת מחוז, אני סומך עליה.

מרדכי יוגב: אבל שפה זה דבר ראשון.

מרדכי יוגב: לא יעלה על הדעת שבקריית שמונה ראש העיר יחליט.

מרדכי יוגב: ואני אוהב את נסים מלכה, ואני משתדל לעשות שם פרויקטורים כי קריית שמונה חשובה לי.

מרדכי יוגב: אבל לא יעלה על הדעת.

מרדכי יוגב: הרגולציה צריכה להיכנס פה ולהגיד לו: לא, דובר שפה ומהקהילה.

<שרי פייר: אנחנו נבדוק את הנושא.

<דלי אלי: אנחנו נבדוק ספציפית את הנושא הזה.

מרדכי יוגב: אני לא פוגע אישית, חס ושלום.

מרדכי יוגב: אני רק אומר לכם שאתם מציירים פה ורוד מדי, כולל יואל חדד מטבריה, ואני אוהב גם אותו.

מרדכי יוגב: אל תציירו חלק מדי כי נקרא לכם לפה עוד שבועיים לדיון דחוף.

<דלי אלי: אובייקטיבית צריך לדעת רק דבר אחד שבמכרזים האלה יש מעט מועמדים.

מרדכי יוגב: תרדו לשטח, אתם במשרדים.

מרדכי יוגב: סליחה על הביטוי, משרד הקליטה.

מרדכי יוגב: אתם במשרדים, אתם לא בשטח.

<דלי אלי: אנחנו לגמרי בשטח.

<שרי פייר: זו האשמה חסרת שחר.

מרדכי יוגב: זה לא חסר שחר ביחס לבני מנשה.

מרדכי יוגב: אתם לא יודעים על מה אתם מדברים.

מרדכי יוגב: קריית שמונה זה לא רחוק.

מרדכי יוגב: אני מזמין אותך לנסוע מתי שאת רוצה.

אברהם נגוסה: אני רוצה להתמקד דווקא בנושא הזכויות שלהם במשכנתא.

אברהם נגוסה: אני יודע שמי שקובע את הזכאות, בדרך כלל זה משרד הקליטה בתיאום עם משרד השיכון.

אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת האם היתה להם פגישה עם משרד השיכון בעניין מתן זכויות שוות ליוצאי אתיופיה בעניין המשכנתאות.

אברהם נגוסה: האם העולים האלה יודעים על הזכויות שלהם?

<דלי אלי: לגבי האם היתה פגישה או לא - אני לא יודעת.

<דלי אלי: אני יכולה לבדוק עם ההנהלה.

<דלי אלי: לגבי האם הם יודעים את הזכויות שלהם - שוב אני אומרת, אנחנו עובדים מול המגשרים שלנו.

אברהם נגוסה: אתם אמרתם להם שיש להם זכויות?

<דלי אלי: כן, ברור.

אברהם נגוסה: התקדמנו, טוב שהשוואתם ל-15 שנים.

מרדכי יוגב: זה נמצא באתר?

מרדכי יוגב: איפה אפשר למצוא את זה?

<דלי אלי: זה נמצא באתר של משרד העלייה: moia.gov.il.

אברהם נגוסה: אני לא הייתי סומך על האתר כי כמה עולים נכנסים לאתר?

<דלי אלי: נכון.

אברהם נגוסה: אם זה דומה לעולי אתיופיה, אני לא יכול לסמוך על אתר אינטרנט.

<דלי אלי: אבל אנחנו כן מקיימים פגישות, והרשויות יכולות להעיד על כך, עם הפרויקטורים.

<דלי אלי: הם מגיעים אלינו ללשכות.

מרדכי יוגב: סליחה שאני מתפרץ עוד פעם.

מרדכי יוגב: - - - פרויקטור ראשי במשרד שיכול לתרגם את זה שיהיה בקוקית?

מרדכי יוגב: שיהיה באתר שלכם בקוקית.

מרדכי יוגב: אשכרה, לא ידעתי מה זה קוקית.

מרדכי יוגב: חשבתי שזה הרב קוק, לא הבנתי.

אברהם נגוסה: בוודאי שעוד לא הגענו לזה.

מרדכי יוגב: מה לא "הגענו לזה"?

מרדכי יוגב: אם יש זכויות לעולים בני מנשה, תתרגמו אותם לקוקית.

מרדכי יוגב: אם יש זכויות לעולי אתיופיה, תתרגמו אותם לאמהרית.

מרדכי יוגב: מה הבעיה?

אברהם נגוסה: חבר הכנסת מוטי יוגב, בואו נהיה מציאותיים.

מרדכי יוגב: 1,000 שקל לשנה במשרד.

אברהם נגוסה: השפה עוד לא נכנסה למערכת.

מרדכי יוגב: כי משרד הקליטה עוד לא הבין שאנחנו כבר שנתיים קולטים פה 50,000 יהודים, 26,000- 32,000 יהודים בשנה.

מרדכי יוגב: עוד לא התעוררתם, סליחה על הביטוי.

מרדכי יוגב: זה שאין לכם מספיק כסף ברור לי.

מרדכי יוגב: אבל אכפתיות, להתעורר, לעשות כל הזמן דיונים.

מרדכי יוגב: עם מה שיש לעשות הכי טוב שיש.

מרדכי יוגב: זה 1,000 שקל בשביל לשים מתרגמת של הזכויות, זה הכל.

אברהם נגוסה: אני רוצה להתקדם.

<דלי אלי: לגבי המודעות, והאם הם מכירים את הזכויות או לא - אנחנו מקיימים דיונים ושיחות וישיבות ופגישות בתוך הרשויות.

<דלי אלי: אנחנו כן יורדים לשטח, בניגוד למה שנאמר כאן.

<דלי אלי: אנחנו נמצאים בשטח, נמצאים עם הקהילה, נמצאים כל הזמן עם יד על הדופק עם המגשרים שלנו שהם דוברים את השפה, ודרכם אנחנו מעבירים את מניפת הזכאויות של משרד העלייה והקליטה לקהילה.

מרדכי יוגב: המגשרת שלך דוברת רוסית, לא דוברת אמהרית.

מרדכי יוגב: תבדקי את עצמך גם בטבריה וגם במגדל העמק.

מרדכי יוגב: בטבריה שמעתי.

מרדכי יוגב: יש מיכל והיא נהדרת, וגם במגדל העמק יש יוסי.

אברהם נגוסה: משרד השיכון, אני רוצה שתעדכנו אותנו לגבי המשכנתאות לעולים בני המנשה.

<דלי אלי: אנחנו נבדוק ונעדכן.

אברהם נגוסה: לא.

אברהם נגוסה: את משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: סיימנו ואנחנו עכשיו עם משרד השיכון.

אברהם נגוסה: אני מתקדם.

אברהם נגוסה: משרד השיכון, בבקשה תעדכנו אותנו איזה זכויות נותנים בעניין משכנתאות, דיור ציבורי, סיוע בשכר דירה.

<קובי אריאלי: כמו כל העולים הם רשאים לגשת ולקבל סיוע בשכר דירה ממשרד הקליטה והעלייה כיוון שהם עדיין מוגדרים עולים, כמו שהיא אמרה, 15 שנה ראשונות ולא עשר שנים.

<קובי אריאלי: מעבר לזה לגבי התוכנית של המשכנתאות - אין לנו כרגע תוכנית של משכנתאות.

<קובי אריאלי: שמעתי את העניין של חנוך, הבחור מעכו.

<קובי אריאלי: שמעתי שהוא אמר שדורשים מהם באמת הון עצמי.

<קובי אריאלי: אני באמת אעשה בדיקה אם אפשר להשוות את זה כמו שאתה ציינת לעולי אתיופיה, שלא ידרשו מהם את ההון העצמי הזה כי זה מקשה וידם לא תהיה משגת בדירה.

אברהם נגוסה: למה לא הוצאתם את זה?

אברהם נגוסה: במשרד הקליטה, כמו ששמענו, כבר התקבלה החלטה באמת להשוות, ומעשית גם משווים את הזכויות.

אברהם נגוסה: איך זה לא הגיע למשרד השיכון?

אברהם נגוסה: לעולים חדשים הכי חשובה קורת הגג, ואת זה אני גם יודע מהקהילה שממנה אני בא.

אברהם נגוסה: המדינה נותנת משכנתא מוגדלת ליוצאי אתיופיה וזו עזרה גדולה ומשמעותית לקהילה.

אברהם נגוסה: אני רוצה שזה גם יהיה לבני המנשה, זו ההחלטה שקיבלנו.

אברהם נגוסה: אני שמח שהשר קידם את העניין הזה וגם השרה הנוכחית ממשיכה בזה.

אברהם נגוסה: למה משרד השיכון לא הגיע ולא אמר לעולים חדשים שיש להם זכויות כמו לעולים יוצאי אתיופיה שלפי הטבלאות זוג פלוס אחד, ארבע, חמש - כל הסכומים ללא שום בקשה של הון עצמי.

אברהם נגוסה: איך לא הסברתם להם לעולים?

<קובי אריאלי: אני באמת מצטער כי אני באמת לא ידעתי על זה לפני כן.

<קובי אריאלי: כמו שאמרתי, אבקש באמת להשוות את הסיוע, גם על מנת שלא יבקשו מהם הון עצמי וגם שתהיה להם באמת קליטה יותר נעימה.

<קובי אריאלי: משרד הקליטה, באמת כל התנאים שם כבר הושוו לעולי אתיופיה?

<דלי אלי: הערכת זכאות, כן.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לקבל.

אברהם נגוסה: אני מבקש משניכם לשבת.

אברהם נגוסה: הוועדה מבקשת לקבל תוך שבועיים בכתב שסיכמתם בעניין המשכנתאות.

אברהם נגוסה: זה חשוב, אני יודע על מה אני מדבר.

אברהם נגוסה: העולים לא יודעים על הזכויות שלהם.

אברהם נגוסה: ברגע שהם ידעו, הם יידעו לנצל את זה.

<קובי אריאלי: אני רק רוצה לציין שאנחנו כן פועלים למיצוי זכויות, גם עם משרדים וגם עם משרד הרווחה.

<קובי אריאלי: אנחנו מאוד פועלים למיצוי הזכויות שיגיעו לידי הזכאים, ועולים בפרט.

אברהם נגוסה: אני לא מאשים.

אברהם נגוסה: כנראה שיש פה אי-הבנה בתוך המערכת והנושא נפל בין הכיסאות.

אברהם נגוסה: זה מה שאני מזהה.

<קובי אריאלי: בסדר, אני אבדוק.

<קובי אריאלי: אני מבין, אנחנו נבדוק את זה

אברהם נגוסה: לכן, אני רוצה שתשבו ביחד ותמצאו את הדרך איך אתם מעבירים את המודעות לעולים חדשים.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לקבל בכתב.

<קובי אריאלי: ברגע שנקבל החלטה נדאג שכמובן משרד הקליטה יהיו מודעים והם יעבירו את זה לעולים.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אנחנו פונים עכשיו למשרד החינוך, בבקשה.

אברהם נגוסה: אני מבקש סליחה, הזמן שלנו רץ.

אברהם נגוסה: שמעת את הטענות ואת הבעיות ואני לא צריך לחזור עליהן.

אברהם נגוסה: אני רוצה שתתייחסי.

<רויטל דותן: אכן, שמעתי את הטענות שהועלו כאן.

<רויטל דותן: אני רוצה לומר שמשרד החינוך מקצה שעות ותוכניות לתלמידים העולים בני מנשה.

<רויטל דותן: אם אתייחס למעלות, במעלות ישנם 27 תלמידים שעלו מ-2008 שהם באמת זכאים לשעות ולתוכניות.

<רויטל דותן: הם מקבלים 65 שעות, מתוכן 35 שעות זה סיוע ייחודי לבני מנשה.

<רויטל דותן: בנוסף לזה, יש ברשות מב"סים שהם מובילים בית ספריים בנושא מניעת שימוש בסמים, אלכוהול וטבק.

<רויטל דותן: אני יודעת שנעשית שם פעילות מאוד יפה.

<רויטל דותן: בנוסף, הם מפעילים פעילות להורים שהתמקדה בתקשורת מיטבית בין הורים למתגברים כדי למנוע התנהגויות סיכון.

<רויטל דותן: לגבי המגשר - אנחנו במטצ'ינג עם הרשות באמת מפעילים את מערך המגשרים.

<רויטל דותן: אני יודעת שהיה מגשר, הבנתי שהוא פוטר.

<רויטל דותן: הסוגיה הזו הועלתה.

<רויטל דותן: אנחנו עומדים על זה שמגשר יהיה דובר השפה, ובתוך הקריטריונים של הקול קורא זה תנאי הכרחי.

<רויטל דותן: לבקשה שהיתה להעלות מעבר ל-75% משרה - כמובן שאין אפשרות כי זה בהתאם לקול קורא.

<רויטל דותן: אבל כן אם יש צורך ולא מוצאים דובר שפה, כדי שיהיה דובר שפה אנחנו כן פנינו בבקשה להוריד את התנאי לתואר ראשון.

<רויטל דותן: כרגע זה ממתין לאישור של ועדת ההקצבות שלנו.

מרדכי יוגב: רויטל, שאלה לי אלייך.

מרדכי יוגב: אני לא יודע אם זו היית את כשהיינו פה בישיבה על עולים אחרים.

מרדכי יוגב: דובר על עולי צרפת.

מרדכי יוגב: הסתבר שקושי קיים גם בגני הילדים.

מרדכי יוגב: אני לא מדבר על מעונות, הם לא שלכם - חבל שלא.

מרדכי יוגב: אבל בגני ילדים לא הובן הצורך.

מרדכי יוגב: כשבגני ילדים אין, העלייה לכיתה א' היא בפיגור.

מרדכי יוגב: כשאחר כך בתיכון אין, הכניסה לצבא היא בקושי.

מרדכי יוגב: אם אפשר לייצר מחשבה במשרד.

מרדכי יוגב: הרי מדובר פה בסך הכול על X רשויות, זה לא מיליון רשויות, ומדובר על שנות עלייה.

מרדכי יוגב: אם ניתן היה או להגדיר שבית הספר גם ייתן דעתו לשניים-שלושה גנים.

מרדכי יוגב: זה הכול במספרים קטנים, אבל בסוף לתת את הדעת שאותו מגשר ייכנס גם לאחד-שניים גנים שבהם הם נמצאים ותהיה לו שם נגישות.

מרדכי יוגב: זאת אומרת, היכולת לרכז כוח – להבין שיש בעיה ולתת לה מענה.

מרדכי יוגב: יכול להיות שזה ילך דרך ועדת השמה או בדרך אחרת, אבל לייצר מענה גם בכיוון הגנים.

<רויטל דותן: בהחלט.

<רויטל דותן: המנדט של מגשר זה לעבוד בגילאי 5 עד 18.

<רויטל דותן: זה כולל את הגנים.

מרדכי יוגב: צריך 4 - היום חוק חינוך חובה.

מרדכי יוגב: התקדמנו, טרכטנברג עזר לנו.

<רויטל דותן: אוקי, מקבלת.

<רויטל דותן: בהחלט זה חלק מהתפקיד שלו.

<רויטל דותן: הם נדרשים לטפל גם בגנים מול ההורים.

מרדכי יוגב: תציעו את זה, בבקשה.

מרדכי יוגב: אנחנו למדנו את הבעיה בעולי צרפת.

מרדכי יוגב: הבעיה שלי היא שכשפותרים את הבעיה עם רופאי השיניים של עולי צרפת, אז הוא שואל מה עם רופאי השיניים של אוקראינה ומה עם רופאי העיניים של עולי צרפת ובני מנשה ואתיופיה.

מרדכי יוגב: אז תפסיקו להתייחס, בתוך המשרדים אני אומר, באיזשהו חתך לכיסוי לתשובה לזה.

מרדכי יוגב: תסתכלו רוחבי שהמגשר לבני אותה קהילה ייקח אחריות ואכפתיות גם לגנים, ולבני המנשה במקרה הזה זה במספרים קטנים.

<רויטל דותן: בהחלט, אנחנו גם נבדוק את הדברים.

אברהם נגוסה: שמענו מנציגי העולים לגבי העניין של התגבור בבית הספר או בחינוך לא פורמלי, גם הסעות.

אברהם נגוסה: אני מבין שאמרו להם שאין תקציב איך את מתייחסת לזה?

אברהם נגוסה: הבנתי את ההתייחסות שלך לגבי המגשרים, אבל גם שם אני חושב שמשרד החינוך צריך לתכנן לטווח ארוך ולהכשיר אנשים מתוך הקהילה כדי שיהיו מגשרים, כדי שיהיו מנחים ומדריכים.

אברהם נגוסה: צריך להסתכל רחוק.

אברהם נגוסה: נניח ונקודתית אמרו שמציעים תגבור, הם אומרים לנו שאין תקציב.

אברהם נגוסה: האם לאגף קליטת עלייה במשרד החינוך יש בעיה של תקציב לקלוט את בני המנשה?

<רויטל דותן: לא.

אברהם נגוסה: הנה, יש השוואה של 15 שנה עכשיו.

<רויטל דותן: אם אני דיברתי על זה שהם קיבלו שעות ייחודיות לבני מנשה – 35 שעות ל-27 תלמידים.

<רויטל דותן: לא כולם צריכים בדיוק את אותה עזרה וסיוע.

אברהם נגוסה: איך את עונה נקודתית לפרויקטור ממגדל העמק שאמר שהוא הלך לבית הספר שם ושהוא רצה לעשות, אבל אמרו לו שאין תקציב לתגבור?

אברהם נגוסה: מי אמר לך שאין תקציב?

<רויטל דותן: אני יכולה להגיד בדיוק מה קורה במגדל העמק.

<רויטל דותן: במגדל העמק יש לנו תשעה תלמידים שהם עולים ותיקים והם מקבלים שם 16 שעות.

<רויטל דותן: אז כן יש תמיכה ויש שעות.

אברהם נגוסה: אז את לא מקבלת את הטענה.

<רויטל דותן: אני אומרת עובדות.

<רויטל דותן: יש שם 16 שעות.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: נעבור למשרד הרווחה.

אברהם נגוסה: שמענו את הבעיה של העובדים הסוציאליים.

אברהם נגוסה: מה הבעיה שלהם להכשיר עובדים סוציאליים מקרב הקהילה?

<דפני מושיוב: אתה בטח יודע שהיה קורס ביוזמת משרד הקליטה שעדיין פועל במכללת אשקלון.

אברהם נגוסה: יש תלמידים מקרב בני המנשה?

<דפני מושיוב: הם לא הצליחו למצוא, הם חיפשו.

מרדכי יוגב: אני מוכרח לומר לכם.

מרדכי יוגב: אני חייב לברוח, אני צריך להעלות שאילתה במליאה.

מרדכי יוגב: עוד פעם אשקלון כאשר רוב הקליטה של העלייה של בני המנשה היא בצפון.

מרדכי יוגב: מדוע משרד החינוך לא יקצה מקומות בצפון?

אברהם נגוסה: לא הבנת את השאלה.

אברהם נגוסה: יש להם קורס במכללת אשקלון.

מרדכי יוגב: אבל כל הקליטות החדשות של בני המנשה בעשור האחרון, מ-2006 - 2007, הן בצפון.

מרדכי יוגב: מוכרחים לתת להם בחיפה או בתל חי או בכל מקום שיש בו מגמה של עבודה סוציאלית.

<דפני מושיוב: הם יכולים לעשות הסבה או להיקלט, אין בעיה.

<חנוך אביצדק: אנחנו מצאנו מועמדים.

<חנוך אביצדק: היה לנו פרויקט עם מכללת צפת, סיימו שלושה.

<חנוך אביצדק: הם כבר עובדים.

אברהם נגוסה: תל חי גם יש.

<חנוך אביצדק: יש היום חמישה בני מנשה עובדים סוציאליים, ואני חושב שיש עוד - - -

אברהם נגוסה: אז למה לא מעסיקים אותם?

<חנוך אביצדק: שניים עובדים בקריית ארבע ברשות המקומית, ואחד אצלנו.

<חנוך אביצדק: יש אחת שעובדת בבית אל ובמקומות נוספים.

<חנוך אביצדק: אבל יש מועמדים.

<חנוך אביצדק: זאת אומרת, כן - צריך לעשות את זה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: משרד הבריאות, בבקשה.

<אמיליה אניס: תודה וישר כוח על כל הפעילות, גם על הירידה לשטח.

<אמיליה אניס: אני הייתי שם.

<אמיליה אניס: אתם שומעים לפי המבטא שלי שאני לא ילידת הארץ וכמה חשוב באמת לרדת לשטח.

<אמיליה אניס: כנציגת משרד הבריאות אני רוצה להגיד לכם שהמשמעויות מבחינתנו זה צורך בבדיקות סינון, ולעיתים גם טיפול.

<אמיליה אניס: אני יכולה להגיד מירידה לשטח שיש היענות מאוד גדולה של העולים לבדיקות הסינון וגם לטיפול.

<אמיליה אניס: מה שחשוב לי לציין זה שחיוני להסדיר את המעמד של העולים של בני המנשה עם ההגעה לארץ כדי שיהיו להם את הזכויות לחוק ביטוח בריאות ממלכתי.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: יש לנו נציגים מארגון מורשת יהדות הודו.

אברהם נגוסה: תגידו לנו בקיצור במה אתם יכולים לתרום ואיך אתם מחבקים אותם.

<אבנר אייזיק: שמי אייזק אבנר, אני יושב-ראש העמותה לשימור מורשת יהדות הודו.

<אבנר אייזיק: אני עולה ותיק בארץ ואני רוצה בכמה מילים לספר לכם שהתרבות של בני מנשה והתרבות של יהדות הודו האחרים היא מאוד דומה, אנשים מאוד שקטים, מאוד נחושים.

<אבנר אייזיק: כל פעם שתשאלו אותם: מה קשה?

<אבנר אייזיק: הם יגידו: לא קשה, אנחנו מסתדרים.

<אבנר אייזיק: אבל כמי שמתחכך איתם ונמצא איתם בהרבה מאוד פעילויות, שותף איתם להרבה מאוד דברים, וכעמותה גם מסייעים להם בביגוד, בריהוט, במחשבים, תרמנו להם משהו כמו 80 מחשבים, יש להם הרבה מאוד בעיות, שפע בעיות בדיור, זכויות.

<אבנר אייזיק: עלו פה הרבה נקודות על זכויות שיש להם, אבל הייתי שמח לראות מספרים, כמה מבני מנשה מנצלים את הזכויות האלה.

<אבנר אייזיק: מגיע להם לימודים, השכלה גבוהה, אבל כמה באמת מנצלים.

<אבנר אייזיק: הם לא מצליחים לעבור פסיכומטרי כי הוא לא תואם את התרבות שלהם.

<אבנר אייזיק: הם לא מצליחים לעבור בגרות כי הם מגיעים לכיתה ט' ו-י' והם לא מצליחים לעמוד במבחנים האלה.

<אבנר אייזיק: זה לא תואם את התרבות שלהם.

<אבנר אייזיק: עם כל זה שנותנים פה הרבה מאוד זכויות, בסוף אנחנו צריכים לדבר במספרים וכמה מהם באמת מנצלים את זה.

<אבנר אייזיק: שם אנחנו נראה שפרומילים מבני המנשה מנצלים את הזכויות האלה כי הם לא יודעים.

<אבנר אייזיק: יש להם קשיים בקליטה, יש להם קשיים בעבודה.

<אבנר אייזיק: עשו להם קורסי הכשרה ל-CNC, אבל אם נבדוק מה השכר שמקבלים בני המנשה שעובדים ב-CNC בהשוואה לעובדים אחרים בשוק שעובדים ב-CNC, אתם תראו שהשכר שלהם הרבה יותר נמוך רק בגלל שהם עולים חדשים.

<אבנר אייזיק: מענקים שנותנים לעובדים בתחום התעשייה של CNC, בני המנשה לא מקבלים אותם.

<אבנר אייזיק: בני מנשה אולי זכאים לסיוע בלימודים, אבל בדברים הבסיסיים הם לא מקבלים.

<אבנר אייזיק: אם זה לשלב אותם בקורסי מחשב, לתת קורסי מחשב לאימהות בבית.

<אבנר אייזיק: יש אתר של משרד הקליטה שבו יש את כל הזכויות, אבל הם לא יודעים להיכנס לזה ולא יודעים להסתכל על זה.

<אבנר אייזיק: היום כל משרדי הממשלה עובדים מקוון, ביטוח לאומי.

<אבנר אייזיק: הכול מקוון, אבל הם לא יודעים לעשות את זה מקוון.

<אבנר אייזיק: אז השכר שלהם הוא יותר נמוך, והזכויות שלהם גם אם הן קיימות וגם אם הן נמצאות בהחלטות של הממשלה ובכל המשרדים, זה לא מגיע אליהם.

<אבנר אייזיק: אנחנו צריכים למצוא את הדרך.

<אבנר אייזיק: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: גם לכם יש אחריות כעולים ותיקים לעזור להם כעולים חדשים.

אברהם נגוסה: זה מאוד חשוב כדי שהם יתמודדו עם החסמים הבירוקרטים הקיימים.

<אבנר אייזיק: חד-משמעית, אני מקבל.

<אבנר אייזיק: קודם כל, יש גם עולים משאר קהילות יהדות הודו, ואת התנאים האלה ואת הזכויות האלה צריך גם לתת להם.

<אבנר אייזיק: באים ממדינה שיוקר המחיה בה הוא מאוד זול.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: ישלים בקיצור מר ניסים מוזס, בבקשה.

<ניסים מוזס: בהמנון שלנו מדברים על זה שרוצים להיות עם חופשי בארצנו.

<ניסים מוזס: עשינו שלוש שנים קודם איזשהו הופעה כדי להביא לתודעה את קהילת בני מנשה.

<ניסים מוזס: היו רקדנים, קנינו - - -, והכול.

<ניסים מוזס: עשו הופעה מעולה בהוד השרון.

<ניסים מוזס: רצינו לחזור על כך באשדוד ובשביל זה עשינו את כל המאמצים.

<ניסים מוזס: אבל לא הגיעו כי קיבלו איום מגורמים שאם הבנות רוקדות.

<ניסים מוזס: גם בעניין השירה.

<ניסים מוזס: כתוצאה מכך, הם לא הופיעו.

<ניסים מוזס: הם באים לפה וצריך לקבל אותם.

<ניסים מוזס: אם הוא רוצה להיות דתי, בבקשה.

<ניסים מוזס: רוצה להיות חילוני - חילוני.

<ניסים מוזס: שיהיה מה שהוא רוצה, זה עם חופשי.

<ניסים מוזס: תודה.

אברהם נגוסה: יפה.

אברהם נגוסה: כיוון שזה עם חופשי אנחנו גם לא מתערבים באופן החיים שעולה חדש בוחר .

אברהם נגוסה: אם הוא רוצה להיות חרדי, דתי ציוני או חילוני, זה זכותו.

אברהם נגוסה: אנחנו דואגים האם הוא מקבל את הזכויות כאזרח שווה.

אברהם נגוסה: זה הנקודה שאנחנו דנים בה.

אברהם נגוסה: כל אחד יחליטו את ההחלטה.

אברהם נגוסה: אדוני, אני עצרתי אותך קודם.

אברהם נגוסה: בתוך הלחץ אתה מוותר?

אברהם נגוסה: אוקי.

אברהם נגוסה: הרב סאקס, בבקשה.

<אנדרו סאקס: אני שמח על ההזדמנות לדבר.

<אנדרו סאקס: אני מהתנועה המסורתית, ואנחנו כמובן מכבדים את העלייה של כל אחד ואחד שזכאי להיות פה במדינה.

<אנדרו סאקס: אבל אני מצטער קצת לקלקל את המסיבה.

<אנדרו סאקס: עליית אחינו בני מנשה זה עניין יהודי וציוני, ראוי מאוד.

<אנדרו סאקס: אבל יש איפה ואיפה.

<אנדרו סאקס: אני חושב שחשוב לשאול בוועדה הזו כמה שאלות בסיסיות.

<אנדרו סאקס: משרד הפנים מונע מכל אחד שרוצה להתגייר ומותר רק לאלה שיש להם מספר זהות או אלה שמקבלים אישור מוועדת חריגים.

<אנדרו סאקס: הייתי רוצה לדעת בזה שבני מנשה מגיעים באשרת כניסה של תיירים, האם יש עוד קבוצות חוץ מבני המנשה שמגיעים לארץ כתיירים ומקבלים את הזכות להתגייר פה?

<אנדרו סאקס: זו שאלה ראשונה שחשוב לשאול.

<קריאה: הם לא מגיעים כתיירים.

<אנדרו סאקס: אני רוצה לגמור ואז אפשר להגיב.

<אנדרו סאקס: דבר שני, התייעצתי עם משרד הפנים ונודע לי שאלה שמגיעים עכשיו באים כחלק מהמכסה שקבעו בתקופה שסיוון שלום היה שר הפנים, ה -700 אלה.

<אנדרו סאקס: מאז לא קבעו מכסה חדשה.

<אנדרו סאקס: אני רוצה לדעת על בסיס מה מביאים תיירים לארץ לגייר אותם.

<אנדרו סאקס: כמובן עוד פעם אני מברך על אדם רציני ואני שמח שיגיעו אנשים לארץ.

<אנדרו סאקס: אבל אני רוצה לדעת על בסיס מה "שבי ישראל" מביאים אנשים שאין מכסה חדשה מאז.

<אנדרו סאקס: דבר אחרון, אני חושב שאנחנו חייבים לעשות קצת מחקר פה כי החוק אוסר לתת הטבות תמורת גיור.

<אנדרו סאקס: בארגון "שבי ישראל", לאו דווקא אצל בני מנשה, מציעים ממש הטבות חומרניות, כסף לאדם שמוכן לעבור גיור אורתודוקסי אצלם.

<אנדרו סאקס: אני רוצה להבהיר לאלה שיש להם ספק על מה אני מדבר שאפשר להסתכל בעיתון "הארץ" שיצא דיווח שלם על השחיתות בנושא הזה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני לא נכנס עכשיו אם אתה צודק או לא צודק.

אברהם נגוסה: אני גם לא רוצה שמישהו אחר יתייחס למה שהעלית כי זה לא נושא הדיון.

<אנדרו סאקס: אבל אפשר כן לבקש לדעת מי מגיע חוץ מהם באשרת תייר?

אברהם נגוסה: הרב, אני רוצה שיהיה ברור.

אברהם נגוסה: אם אתה רוצה שנקיים את זה, אנחנו נבחן את האפשרות לקיים.

אברהם נגוסה: אבל היום הדיון הוא על קליטתם ועל שילובם, ולא על דרך עלייתם, איך הם הגיעו לארץ או איך הם מגיעים לארץ.

אברהם נגוסה: לכן, אני לא רוצה לפתוח את ההצעה שלך ואת הרעיון שלך עכשיו כי אנחנו בשלב סיום הדיון.

אברהם נגוסה: הוא גם לא קשור לנושא.

אברהם נגוסה: אבל ההצעה שלך ישנה בפרוטוקול.

אברהם נגוסה: אנחנו נתייעץ אם נקיים דיון בנושא הזה או לא.

אברהם נגוסה: תודה לכל המשתתפים.

אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך לעקוב ונקיים דיון בהמשך עניין שילובם בחברה הישראלית.

אברהם נגוסה: תודה רבה לכם.