ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 339, 2017-02-20 13:00

זאב בנימין בגין: אנחנו מחדשים את הדיון בהמשך לדיון הקודם שקיימנו לפני שלושה שבועות, דיון שלא הסתיים, כפי שהבטחנו.

זאב בנימין בגין: לוח זמנים די קצר הוקצה לדיון הזה.

זאב בנימין בגין: מרגע זה יש לנו שעה ועשר דקות.

זאב בנימין בגין: אם יהיה צורך בהסכמת יושב-ראש הוועדה, הנהלת הוועדה, אנחנו נקיים עוד דיון בעתיד לא רחוק.

זאב בנימין בגין: בינתיים, כדי להעניק מסגרת לדיון ההמשך הזה, יש בפני רשימה של תריסר שאלות, בעיות, סוגיות, שהעלינו לדיון בפעם הקודמת וביקשנו תשובות עליהן מן הנוגעים בדבר, בעיקר ממשרדי הממשלה ורשויות הממשלה.

זאב בנימין בגין: הן רשומות כאן אצלי, לאו דווקא לפי סדר המשרדים, יכול להיות שיש חזרה על רשויות שונות, וכדי לא להשחית זמן נוסף, ברשותכן המציעות, אני אשאל על-פי הסדר שמונח כאן לפני.

זאב בנימין בגין: שאלה ראשונה לגבי הזמן שחולף עד לפגישה הראשונה ביחידת הסיוע.

זאב בנימין בגין: מה פרק הזמן הממוצע לקביעת פגישה ראשונה?

זאב בנימין בגין: מה פרק הזמן המרבי ובאלו בתי משפט?

זאב בנימין בגין: האם יש מגמת שיפור בנושא מאז שנכנס החוק לתוקפו?

זאב בנימין בגין: מי ישיב?

<ענת ענבר: ראשית, יש שיפור בקביעה של המועדים.

<ענת ענבר: מתוך 24 יחידות סיוע בערך בשש יחידות יש עדיין חריגה.

<ענת ענבר: במחוז חיפה והצפון אין חריגה, לא ביחידות של בתי הדין ולא ביחידות של בית המשפט.

<ענת ענבר: במחוז ירושלים אין חריגה.

<ענת ענבר: במחוז דרום יש חריגה בבאר שבע.

<ענת ענבר: במחוז המרכז, שם עיקר הבעיה, ברמת גן יש שיפור ובפתח תקווה ובראשון לציון עדיין יש חריגה מהמועדים.

<ענת ענבר: אנחנו מקווים שברמת גן יצאו עכשיו מכרזים חיצוניים כתופסת לתקנים שחסרים.

<ענת ענבר: בפתח תקווה חסרים לנו שני תקנים, וכאשר הם יאוישו אני מקווה שנתגבר על הפער.

<ענת ענבר: השינוי בתקנות לדעתנו יוריד מהכמויות של התיקים שנפתחים עם בקשות ליישוב סכסוך, למרות שכבר יש ירידה ניכרת.

<ענת ענבר: בערך 35% ירידה מחודש ספטמבר 2016.

זאב בנימין בגין: מה הבעיה הבולטת ביותר?

זאב בנימין בגין: אני חושב שאמרת מחוז מרכז, מחוז תל-אביב.

<ענת ענבר: במחוז תל-אביב והמרכז הבעיה - - -

זאב בנימין בגין: איך אתם מסדירים את הבעיה שם ואיך נתגבר עליה?

<ענת ענבר: יש כמות גדולה יותר יחסית של תיקים שנפתחה במחוז המרכז, ויחסית היו פחות עובדים ביחידות סיוע, כיוון שביחידות הסיוע שפעלו לפני החוק היו פחות הפניות של משפחות, פחות עבודה, ולכן היו פחות תקנים.

<ענת ענבר: דבר נוסף, כמו שאמרתי, ברמת גן - - -

זאב בנימין בגין: אתם שוקדים על מילוי הפערים האלה?

<ענת ענבר: בוודאי.

זאב בנימין בגין: מתי אתם מעריכים שהפערים בכוח-אדם יתמלאו?

<ענת ענבר: עכשיו יוצאים מכרזים חיצוניים, אחרי שעברנו את תהליך המכרז הפנימי.

<ענת ענבר: גם העובדים החדשים שהתקבלו במכרזים, 23 עובדים, התחילו רק בינואר לקבל משפחות, אז נתחיל לראות את התוצאה של העבודה שלהם בהדרגה במשך החודשים הקרובים.

מרב מיכאלי: כרגע חסרים לך תקנים או שיש לך מספיק תקנים?

<ענת ענבר: לא תקנים, חסרים עובדים.

מרב מיכאלי: אני יודעת מה שאלתי.

מרב מיכאלי: יש לך איוש בהליכים.

מרב מיכאלי: אני שואלת אם חסרים תקנים.

<ענת ענבר: קשה מאוד לדעת בשלב הזה.

<ענת ענבר: אנחנו מחויבים לתת לזה איזה זמן ולבדוק מה קורה.

<ענת ענבר: ייתכן שהתקנים הקיימים יספיקו, ייתכן שבמקומות מסוימים עדיין יהיה חוסר.

<ענת ענבר: כתבנו את זה גם בנייר העמדה, ואז נצטרך לפנות בהליכים המקובלים, דרך הנהלת המשרד, ולבקש תקנים נוספים אם נראה שהתקנים לא מספיקים.

מרב מיכאלי: מבחינת ימים, במקומות שבהם יש חריגה, בכמה ימים מדובר?

<ענת ענבר: בתל-אביב אנחנו בתוך ה-60 יום, אנחנו לאט-לאט יורדים.

<ענת ענבר: שני המקומות העיקריים זה פתח תקווה וראשון.

<ענת ענבר: בראשון מוזמנים לדעתי באמצע מאי.

<ענת ענבר: זו חריגה גדולה.

<קריאות: גם בתל-אביב.

<עינת קליין: גם בתל אביב.

<עינת קליין: עכשיו נפתח תיק שקבעו לאפריל ולמאי.

<ענת ענבר: אפריל זו לא חריגה כל-כך גדולה.

<ענת ענבר: אנחנו בסוף פברואר.

<עינת קליין: בדצמבר - - -

זאב בנימין בגין: סליחה.

זאב בנימין בגין: סליחה, גברתי.

<קריאות: - - -

<עינת קליין: חריגה של חודשיים.

זאב בנימין בגין: שמענו.

זאב בנימין בגין: חריגות גדולות במקומות מסוימים.

<ענת ענבר: רק בפתח תקווה ובראשון.

<ענת ענבר: בתל אביב אנחנו מתחילים להתגבר.

<ענת ענבר: שוב, בגלל שהכמויות של התיקים מתחילות לרדת.

<ענת ענבר: אנחנו כבר רואים את הירידה.

<ענת ענבר: מחוז תל-אביב זה המחוז היחיד שגם בחודש ינואר היתה ירידה.

<ענת ענבר: כלומר, אנחנו רואים לאט-לאט שהעניינים נרגעים.

<ענת ענבר: כמו שנאמר כאן בישיבה הקודמת זה שינוי לא פשוט בשביל כל הגורמים.

<ענת ענבר: בהתחלה הכמויות היו בלתי צפויות, ואני מקווה שלאט-לאט זה יירגע.

עליזה לביא: מאז הדיון הקודם כמה פניות חדשות הגיעו?

<ענת ענבר: כתבתי.

<ענת ענבר: בחודש דצמבר נפתחו 2,100 תיקים לעומת 3,200 בחודש ספטמבר.

<ענת ענבר: זו ירידה של 35%.

<ענת ענבר: ובחודש ינואר 2,300 תיקים.

<ענת ענבר: הסתכלתי עכשיו על פברואר, עדיין אי-אפשר לדעת כי לא הסתיים החודש, אבל גם בו אני רואה שיש ירידה.

<ענת ענבר: אני לא יכולה לדעת.

זאב בנימין בגין: התקדמנו.

זאב בנימין בגין: זה נאה.

מרב מיכאלי: יצאו המכרזים החיצוניים.

מרב מיכאלי: מתי את מעריכה שיאוישו התקנים הנוספים?

<ענת ענבר: מאוד קשה לדעת, למדנו לקח מהמחזור הקודם.

<ענת ענבר: זה תהליכים שלא תלויים בנו.

מרב מיכאלי: כמה זמן לקח במחוזר הקודם?

<ענת ענבר: עד שהעובדים התחילו לעבוד יותר משנה.

<ענת ענבר: עכשיו סיימנו מבחנים, זה חברות השמה, זה תהליכים ארוכים מאוד שלא תלויים בנו, זה נציבות שירות המדינה.

זאב בנימין בגין: ברשותכן אני עובר לסוגיה השנייה.

מרב מיכאלי: בהחלט, אדוני.

מרב מיכאלי: אדרבה ואדרבה.

זאב בנימין בגין: יאיר פה?

זאב בנימין בגין: אני לא ראיתי.

זאב בנימין בגין: הדיור הממשלתי.

שולי מועלם-רפאלי: הוא לא פה.

זאב בנימין בגין: סוגיית הדיור.

<ענת ענבר: אין כאן אף אחד מהדיור הממשלתי?

מרב מיכאלי: אין.

<ענת ענבר: אני רוצה לציין שמאז הפגישה הקודמת לא חלה כל התקדמות.

<ענת ענבר: ציינתי את זה גם בנייר העמדה שהעברנו.

<ענת ענבר: היתה לנו ישיבה עם הדיור הממשלתי לאחר הפגישה הקודמת, עם מנהל הדיור הממשלתי.

<ענת ענבר: העלינו את הקשיים, בעיקר במחוז צפון – בקריות, בחיפה ובנצרת.

זאב בנימין בגין: היה קושי בתל-אביב, אני זוכר.

שולי מועלם-רפאלי: בקריות היה העיקר.

<ענת ענבר: בתל-אביב זו לא בעיה של המהות.

<ענת ענבר: בתל-אביב יש בעיה שבית המשפט עבר למרכז תל-אביב, ואנחנו לא הצלחנו למצוא דיור חלופי ליד בית המשפט, אבל יש לנו מקום לעובדים לשבת.

<ענת ענבר: זאת לא הבעיה של החוק.

<ענת ענבר: במקומות האחרים שציינו בישיבה הקודמת, אין לנו חדרים לעובדים.

<ענת ענבר: כלומר, מסתובבות עובדות שכבר התקבלו לעבודה ויכולות לקיים מפגשי מהות, ואין להן איפה לשבת.

זאב בנימין בגין: אני לא מבין.

זאב בנימין בגין: תעשו כמו בתי החולים, בפרוזדור.

זאב בנימין בגין: ..

<ענת ענבר: או בלילה.

<ענת ענבר: בפרוזדור אי-אפשר.

<ענת ענבר: אנחנו עושים אפילו משמרת ב' במקומות מסוימים, כדי לאפשר, אבל זה מאוד קשה.

זאב בנימין בגין: הם אמרו לכם באותה ישיבה – לצערי הם אינם פה – האם הם בדרך לפתרונות במקומות שציינתם?

זאב בנימין בגין: על מה מדובר?

זאב בנימין בגין: מדובר על שמונה-תשעה חדרים בכל הארץ, 12 חדרים.

שולי מועלם-רפאלי: יש פה מישהו אחר ממשרד האוצר?

זאב בנימין בגין: לא.

זאב בנימין בגין: זה צריך להיות מינהל הדיור הממשלתי.

שולי מועלם-רפאלי: עניין אותי אם מישהו לוקח אחריות על זה.

זאב בנימין בגין: הם גם לא אוצר ככלל, הם שייכים לאגף החשבות הכללית.

זאב בנימין בגין: בבקשה.

<ענת ענבר: אנחנו יודעים שבקריות נמצא דיור חלופי בקרבת מקום, אבל בגלל פער של מחירים, הדיור הממשלתי לא מוכן לעשות את ההתקשרות.

<ענת ענבר: בחיפה יש מקום לידינו, ממש צמוד, באותו בניין שאנחנו יושבים, מול בית המשפט, והדיור הממשלתי העדיף לצאת לדיור חלופי.

<ענת ענבר: הוא עשה מכרז.

<ענת ענבר: אנחנו נכנסים כאן לפרטים - - -

זאב בנימין בגין: הסתמנו פתרונות?

<ענת ענבר: עדיין לא נראה לי.

זאב בנימין בגין: ענת, יש לך סיכום?

זאב בנימין בגין: זרקתי מספר ממש מהשרוול על כמה חדרים מדובר ברחבי הארץ שדרושים - - -

<ענת ענבר: לא הרבה.

<ענת ענבר: ממש לא הרבה חדרים.

זאב בנימין בגין: כ-10 חדרים.

<ענת ענבר: 10 חדרים בערך.

זאב בנימין בגין: אמרתי, תריסר.

<ענת ענבר: כמות החדרים לא משנה.

<ענת ענבר: אם חסר חדר באיזה מקום לעובדת, היא לא יכולה לשבת.

זאב בנימין בגין: זה בעיה.

זאב בנימין בגין: מדינת ישראל כמעצמה כלכלית אמורה לפתור אותה.

זאב בנימין בגין: אני לא יודע אם לפני או אחרי שילוח הלוויין הבא לחלל, אבל ייתכן שנעמוד בזה.

זאב בנימין בגין: ..

מרב מיכאלי: בינתיים היא גם מתקמצנת בסוגיית הלוויין, זו דווקא דוגמה לא טובה.

מרב מיכאלי: קדימה.

<חנית אברהם בכר: לעניין הדיור, ענת ענבר פנתה אלינו, למנהל בתי המשפט, גם בישיבה הקודמת, בבקשה שנבחן אם אפשר - - -

מרב מיכאלי: נכון, אנחנו פנינו.

זאב בנימין בגין: תודה לך.

<חנית אברהם בכר: אתמול שלחנו מכתב, אני מקווה שזה באמת הגיע.

<ענת ענבר: אתמול קיבלנו.

<חנית אברהם בכר: חשוב לי להדגיש שגם בתי המשפט נמצאים במצוקת חדרים ויש בתי משפט שאין לשופטים מקום לשבת.

<חנית אברהם בכר: אני אציין מה שכן יכולנו לעשות.

<חנית אברהם בכר: בהיכל המשפט בנצרת ניתן אישור ליחידת הסיוע לחצות את חדר מזכירות היחידה לשני חדרים על-ידי מחיצת גבס.

<חנית אברהם בכר: היכל המשפט בחיפה - - -

זאב בנימין בגין: ענת, גם אתם יודעים?

<ענת ענבר: אתמול קיבלנו מכתב.

מרב מיכאלי: המכתב נשלח והתקבל אתמול.

זאב בנימין בגין: חברים, יש תועלת בקביעת ישיבות אלה.

מרב מיכאלי: חד-משמעית.

שולי מועלם-רפאלי: מזמן למדנו את זה.

מרב מיכאלי: התקבלה מחיצה בנצרת ו - - -

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו לא ציניות, אנחנו שמחות על כל שינוי, וזה לא מספיק כמובן.

<חנית אברהם בכר: אנחנו עושים את המקסימום מבחינתנו.

<חנית אברהם בכר: בהיכל המשפט בחיפה אפשר יהיה להעמיד חדר נוסף שישמש את היחידה באופן זמני.

<חנית אברהם בכר: לגבי הקריות, חשוב לנו לציין שיחידת הסיוע נמצאת שם כרגע.

<חנית אברהם בכר: יש תשעה עובדים בארבעה חדרים.

<חנית אברהם בכר: יש ארכיב ועוד חלל המתנה ששייכים ליחידה.

<חנית אברהם בכר: יש אישור עקרוני ליחידת הסיוע להשתמש בחדר השופטים - - -

<ענת ענבר: זה עדיין לא מספיק.

זאב בנימין בגין: אנחנו מודים.

זאב בנימין בגין: תואילי בשמנו להודות לשופט שפיצר שהואיל לכבד אותנו בנוכחותו והשקיע זמן בישיבה הקודמת ולמי שעסק במלאכה הזאת.

זאב בנימין בגין: לא לגמרי סביר שברמה הזאת של הדיון בכנסת ישראל נעסוק בחדר זה או אחר, אבל כשהמצוקה היא כזאת ואנחנו רוצים לקדם את העניין החשוב הזה, אנחנו עוסקים גם בכך.

זאב בנימין בגין: בישיבה הבאה נרצה לשמוע ששאלת החדרים נפתרה.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להצטרף לתודות, אדוני, לשופט שפיצר, שייצג נאמנה בדיון שהיה באותו היום ממש אצל השרה, את רוח הדברים שעלתה בדיון הקודם בחדר הזה.

זאב בנימין בגין: יופי.

זאב בנימין בגין: 3 – רווחה.

זאב בנימין בגין: אחוז המקרים שבהם מתקיימת יותר מפגישה אחת, פגישת מהות כמובן.

<ענת ענבר: בתיקים שבהם - - -

זאב בנימין בגין: קודם תאמרי ממתי הנתונים ואיזה תקופה הם מכסים.

<ענת ענבר: הנתונים מכסים את כל התקופה מתחילת החוק, כאשר בתיקים, שזה בערך 30% מהתיקים, יש הסכמה על המשך יישוב הסכסוך אצלנו או בחוץ.

<ענת ענבר: מתקיימות בין שתיים לשלוש פגישות מהות.

<ענת ענבר: בתיקים שבהם אין הסכמה, לרוב בין פגישה אחת לשתיים, כי בהרבה מאוד מקרים אנשים מגיעים כבר עם החלטה שהם לא מעוניינים ביישוב הסכסוך, או שהם כבר מגיעים עם טופס 3 חתום, ואז אין טעם להזמין אותם לפגישה נוספת.

זאב בנימין בגין: במספרים – מה אחוז המקרים?

<ענת ענבר: בערך ב-30% מהמקרים בין שתיים לשלוש פגישות.

<ענת ענבר: ביתר המקרים בין פגישה אחת לשתיים.

<ענת ענבר: ב-70% מהמקרים לא יותר משתי פגישות.

<ענת ענבר: אני מתרגם את מה שאמרת ללשון חיובית.

מרב מיכאלי: צריך להגיד שיש מתאם דרמטי בין המספרים האלה למספרים של ההצלחה של הפגישות.

מרב מיכאלי: זאת אומרת, את אומרת שכל מי שמגיעה או מגיע בלי התנגדות, מצליחה לא לצאת למאבק משפטי.

<ענת ענבר: נכון.

מרב מיכאלי: מניסיונכן מה הסיבות המרכזיות שאנשים מגיעים בחוסר נכונות?

<ענת ענבר: חלקם כבר מגיעים מתודרכים, אצל חלקם הקונפליקט הוא כזה גבוה שקשה מאוד - - -

מרב מיכאלי: מה האחוזים בין אלה לאלה?

<ענת ענבר: קשה לי להגיד את האחוזים, אני לא יודעת.

<ענת ענבר: אבל יש כאלה שמגיעים מראש עם מחשבה שהם לא רוצים, חלקם אנחנו מגייסים.

<ענת ענבר: אלה שלא מתודרכים, בחלקם אנחנו מצליחים לגייס, כשהם מבינים את המשמעות, כשהם מבינים מה המטרה.

<ענת ענבר: וכשהם מבינים שהרצון הוא לעזור להם, בעיקר לעזור לילדים, אז כן ניתן לגייס אותם.

<ענת ענבר: הקונפליקט הוא מאוד גדול.

זאב בנימין בגין: ענת, תרשי לי לחדד, אמרת שיש כאלה שבאים עם מחשבה מראש, אבל השתמשת גם בביטוי אחר, "מתודרכים".

זאב בנימין בגין: את יכולה להסביר מה בין מחשבה מראש למתודרכים ומי הם המתדרכים, על-פי מיטב הבנתך?

<ענת ענבר: קשה לי לדעת.

זאב בנימין בגין: תהיי זהירה כמובן בהערכותיך, אבל בכל זאת השתמשת בביטוי כזה.

<ענת ענבר: אני לא יודעת.

<ענת ענבר: יש כאלה אולי שחברים מתדרכים אותם.

<ענת ענבר: קשה לי לדעת.

עליזה לביא: אני אנסה לשאול את השאלה הזאת במילים אחרות.

עליזה לביא: האם יש דפוס חוזר שאת שומעת בדברים של המתודרכים?

<ענת ענבר: אני יודעת שיש אנשים שמגיעים כבר מראש עם טופס 3 חתום שבו הם כותבים שהם לא הגיעו להסכמה על המשך הליך - - -

עליזה לביא: הם כבר באים עם הטופס החתום?

<ענת ענבר: כן, נכון.

<ענת ענבר: נמצאת כאן עו"ד הילה יפה.

<הילה יפה: יש אנשים שמגיעים ואומרים לנו: באתי כדי להגיד שאני לא הולך להגיד כלום.

<הילה יפה: בחלק מהמקרים של "אני לא הולך להגיד כלום" הם נשארים לפגישה של שעתיים, ובחלק מהמקרים זה באמת מסתיים אחרי כמה דקות, כי אדם מסרב לדבר ואתה לא יכול לכפות עליו.

זאב בנימין בגין: שולי, רצית בכל זאת לשאול?

שולי מועלם-רפאלי: למרות שהייתי רוצה לחשוב ש-100% מהאנשים ירצו ויסיימו את הדברים בהליכי גישור ובגירושים בהסכמה וכו', עם זאת, אני מאוד מעודדת מזה שיחידות הסיוע נשארות מקצועיות בחלק הטיפולי ומכבדות את הבחירה החשובה הזאת.

שולי מועלם-רפאלי: כולנו יודעים, העמדות פה גלויות, כבר חודשים ארוכים של דיונים, ויש לומר שנים.

שולי מועלם-רפאלי: אני מאוד רוצה לעודד אתכם להישאר מקצועיים בטיפוליות שלכם.

שולי מועלם-רפאלי: אני כן חושבת שהדברים ילכו וייראו אולי אחרת ככל שנתרחב.

שולי מועלם-רפאלי: צריך להגיד שחברות הכנסת מגיעות לכל כנס שמזמינים אותנו, גם במקומות שתוקפים אותנו ושכאילו טבעי שיהיה לנו קשה בהם, באמת מתוך רצון שהדבר הזה יחלחל יותר ויותר, ויושבים לשיחות כדי להבין גם את הדברים העובדתיים ולא חלילה להיסחף להאשמות שווא מכאן ומכאן ומכאן, ולכן עם כל הרצון האמיתי שלי שזה יהיה מספרים יותר גדולים אני שמחה על המקצועיות שנשארת שם.

<ענת ענבר: אני מסכימה אתך לחלוטין, אני רק רוצה לציין שיש גם הרבה מאוד עורכי-דין שמשתפים פעולה, שמגיעים עם הלקוחות, שעוזרים לנו מאוד להביא אותם לידי הסכמה והבנה - - -

עליזה לביא: זה גם תהליך של הטמעה והבנה וראייה של הדברים.

<ענת ענבר: הם בהחלט עוזרים למשפחות ועוזרים לנו.

<ענת ענבר: יש לא מעט עורכי-דין שנכנסים לתהליך הזה כדי לסייע להגיע להסכמות.

זאב בנימין בגין: תודה.

מרב מיכאלי: אדוני, רק עוד דבר אחד להוסיף לדבריה של חברתי שולי מועלם.

מרב מיכאלי: כשיעלה לאוויר בעזרת השם תתברך סוף-סוף הקמפיין שהיה צריך להיות כבר מאחורינו, גם זה דבר שמאוד יועיל.

עליזה לביא: בכל פגישה ודיון אנחנו מצפים ומייחלים.

זאב בנימין בגין: הנתונים האלה משמחים אותנו מאוד, אבל לא הייתי רוצה להסתפק בהם בתמונה זו.

זאב בנימין בגין: הבנתי שלא הכול מסכימים על האופטימיות שיש לגזור מהנתונים.

זאב בנימין בגין: עו"ד רון-טל, רצית להעיר לעניין זה?

זאב בנימין בגין: אם לא, אז לא.

<ורד רון-טל: אני?

זאב בנימין בגין: אין בעיה, רציתי שלא תחכי כמו בדיון הקודם עד לסוף הדיון.

זאב בנימין בגין: זה לא דיון בקונגרס אמריקני שמחייבים אנשים לדבר.

זאב בנימין בגין: הרוצה לדבר – ידבר.

<ורד רון-טל: תודה.

<ורד רון-טל: אני עורכת-דין וטוענת רבנית ומופיעה ומייצגת גם במסגרת החוק החדש.

<ורד רון-טל: לצערי מתוך שיחות עם הרבה עורכי-דין באזור תל-אביב מרכז, בהשתתפות בקבוצות ווטסאפ משפטיות למיניהן, נוכחתי לדעת שיש מגמה די ברורה להכשיל את החוק, ולקוחות בהחלט מגיעים מתודרכים לקראת הפגישה הראשונה, שבה עורכי-הדין לא משתתפים, לא לשתף פעולה או במילים אחרות לפוצץ את הדיון.

זאב בנימין בגין: סליחה, לא לזה כיוונתי.

זאב בנימין בגין: שאלתי על הנתונים, על המגמה הכללית.

זאב בנימין בגין: האם המגמה הכללית החיובית שהסתמנה בתחילת הדיון זה, גם בדיון הקודם – הבנתי שאת או אתן לא משוכנעות שאכן זו המגמה, עזבי רגע את הסיבות.

<ורד רון-טל: אם אנחנו מדברים על סטטיסטיקות לגבי נושא של הצלחה, נאמר כאן שמעל 30% מהמקרים מתקיימת פגישת מהות אחת או שתיים.

זאב בנימין בגין: לא, 70%.

<ענת ענבר: ב-70% מהמקרים בין פגישה לשתי פגישות.

<ענת ענבר: ביותר מ-30% מהמקרים מתקיימות בין שתיים לשלוש פגישות, ביתר המקרים מתקיימת בין פגישה אחת לשתיים.

<ענת ענבר: צריך להביא בחשבון שהעומסים גם לא מאפשרים ניחותא.

<ענת ענבר: יכול להיות שבהמשך נוכל להזמין ליותר פגישות עם כל לוח-הזמנים הצפוף והעמוס.

<ורד רון-טל: כיוון שמניסיוני בשטח הרוח הגבית לחוסר שיתוף פעולה עם החוק קיימת בעיקר באזור תל-אביב מרכז, אותי מעניין מאוד הפילוח, מה אחוזי שיתוף הפעולה עם מערכת המהות בפריפריה ובאזור הצפון לעומת מה שקורה באזור תל-אביב מרכז, והייתי מאוד שמחה לשמוע סטטיסטיקות.

זאב בנימין בגין: יש לך תשובה, ענת?

זאב בנימין בגין: זה חלק מתמונת המציאות.

<ענת ענבר: עו"ד יפה יכולה לפרט.

<ענת ענבר: בהחלט אנחנו רואים שיש שינוי, יש הבדל בשיתוף הפעולה בין הפריפריה לבין המרכז.

<ענת ענבר: אנחנו גם רואים שבפריפריה משפחות – החוק מאוד מיטיב אתן, מאוד מסייע להן, גם באזור צפון וגם באזור מרכז.

<ענת ענבר: באזור צפון לפי דעתי בכלל אין בעיות עם עורכי-דין, כמעט לא שמעתי על בעיות.

<הילה יפה: בדרום יש עבודה מאוד יפה בין עורכי-הדין באי-כוח הצדדים ביחידות שלא היו מורגלות בעבודה מולם.

<הילה יפה: מגיעים, משתתפים בפגישות ויוצאים עם תוצאות מאוד-מאוד יפות.

זאב בנימין בגין: ענת, שמעתי ממך בתחילת דבריך נתונים שהם אובייקטיביים.

זאב בנימין בגין: נניח שיש בעיות כאלה ואחרות משום מה במחוז המרכז, אפשר לחשוב על כל מיני סיבות, אבל קודם כול יש לנו נתונים אובייקטיביים.

זאב בנימין בגין: יש יותר תיקים למטפל, מטפלת, מאשר במחוזות האחרים - -

<ענת ענבר: לא.

זאב בנימין בגין: - - או יש פחות חדרים, או יש - - -

<ענת ענבר: מספר התיקים זהה.

<ענת ענבר: העומס יותר גדול, ולכן ההמתנה יותר ארוכה.

זאב בנימין בגין: העומס יותר גדול – למה?

זאב בנימין בגין: לא הבנתי.

<ענת ענבר: במחוז מרכז, בעיקר באזור - - -

זאב בנימין בגין: אני אומר, מספר התיקים - -

מרב מיכאלי: זה יותר גדול, זה לא מה שהן מטפלות.

זאב בנימין בגין: - - לעומת המנגנון.

זאב בנימין בגין: לא סתם מספר התיקים.

<ענת ענבר: זה לא אומר שעובדת מטפלת ביותר מקרים מאזור המרכז.

זאב בנימין בגין: לזה אני מכוון.

<ענת ענבר: לא.

<ענת ענבר: הכמות היא זהה.

זאב בנימין בגין: זו סיבה ראשונה.

זאב בנימין בגין: לפני שמחפשים סיבות אחרות, יש לי סיבה אובייקטיבית.

זאב בנימין בגין: נשתדל לתקן אותה במשך הזמן, אבל היא אובייקטיבית.

מרב מיכאלי: אם הבנתי נכון את עו"ד רון-טל – ענת, נתת מספרים על כל הארץ.

מרב מיכאלי: הממוצע הארצי הוא 33% שהמשיכו לפחות בשלב הזה בהסכמה.

מרב מיכאלי: השאלה אם יש לך להגיד לנו מה האחוזים בדרום, בצפון, במרכז.

<ענת ענבר: כרגע אין לי פילוח פה.

מרב מיכאלי: את יכולה לעשות לנו בבקשה ולשלוח לנו?

<ענת ענבר: כן.

<ענת ענבר: אני יכולה.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

זאב בנימין בגין: אני עובר לסוגיה הבאה.

זאב בנימין בגין: רווחה – שמיעת ילדים במסגרת פגישות המהות, כאשר מגיעים להסכם במהלך הפגישות.

זאב בנימין בגין: מכל מקום, שיתוף ילדים בכלל.

זאב בנימין בגין: היתה גם הערה שלכם, אני חושב, של הסיוע המשפטי.

זאב בנימין בגין: היא לא נמצאת פה.

עליזה לביא: היא לא נמצאת, אבל מה שהיא מסרה בפעם הקודמת שילדים לא מוזמנים, לא מגיעים והמקום של ילדים נפקד לחלוטין – זה מה שקיבלנו פה דיווח בדיון הקודם – מהליכי מהות ומהליכי יישוב הסכסוכים, גם אתם הצבעתם על עומס שמלווה את השלבים הראשונים של היישום.

עליזה לביא: הבנתי שיש שיתוף פעולה, לכן הייתי שמחה ללמוד מה היה מאז הדיון הקודם, איך זה התקדם, ומה יהיה בעתיד מבחינת שיתוף הפעולה שלכם, גם אם לא הספקתם בתקופת הזמן שבין הדיונים.

<ענת ענבר: קודם כול אני רוצה לתקן את הרושם שנוצר בפגישה הקודמת.

<ענת ענבר: הרבה מאוד ילדים נשמעים ביחידות סיוע.

<ענת ענבר: בשנת 2016 - - -

עליזה לביא: מה זה הרבה מאוד?

<ענת ענבר: 800 ילדים בשנת 2016 נשמעו ביחידות סיוע.

<ענת ענבר: זה הרבה, כיוון שהילדים שנשמעים הם ילדים בגילים מסוימים.

<ענת ענבר: כמובן לא שומעים ילדים קטנים.

<נועה ברודסקי-לוי: ענת, השאלה היא - - -

<ענת ענבר: רגע.

<ענת ענבר: אני אדבר על המהות.

<ענת ענבר: זה בסדר, אני אדבר.

<ענת ענבר: קודם כול, בגדול, אנחנו שומעים הרבה מאוד ילדים גם ביחידות סיוע וגם מסייעים לשופטים לראיין ילדים.

<ענת ענבר: שופט שמראיין ילד עושה את זה תמיד יחד עם עובדת יחידת סיוע שהיא מכינה את הילד לשמיעה.

<ענת ענבר: במהות זו שאלה נפרדת ושאלה גם מקצועית.

<ענת ענבר: הרבה פעמים הליך המהות מוקדם מדי בשביל לערב ילדים.

<ענת ענבר: הרבה מאוד זוגות עוד לא יודעים מה הם רוצים לעשות.

<ענת ענבר: אי-אפשר לדבר עם ילד אם הוריו עדיין לא החליטו אם הם רוצים להתגרש ואיך הם רוצים להתגרש.

<ענת ענבר: אי-אפשר לשאול ילד מה הוא רוצה, אם הוריו לא יודעים עוד מה הם רוצים.

<ענת ענבר: לכן במקרים מסוימים, כאשר אנחנו חושבים שזה נכון – ביררתי אצל העובדות שלנו ואצל המנהלות אחרי הדיון הקודם – בהחלט מזמינים ילדים.

<ענת ענבר: כאשר למשל יש בעיה בקשר בין הורה לילד, כשהורה מתלונן על בעיות בקשר עם הילד, מזמינים את הילדים ושומעים אותם, אבל שוב, אני חושבת שצריך לסמוך עלינו שמבחינה מקצועית לא תמיד השלב הזה של מתן המידע למשפחה, ואפילו לא איזה הסכמות זמניות, הוא שלב מתאים לשמיעת ילדים.

זאב בנימין בגין: לשלב הנתונים – אני חושב שסיכמנו בפעם הקודמת שתתקיים פגישה ביניכם לבין הסיוע המשפטי.

<ענת ענבר: התקיימה פגישה עם הממונה על - - -

<גלעד סממה: ייצוג קטינים.

זאב בנימין בגין: הגעתם להסכמה, גלעד?

<ענת ענבר: מה שאנחנו סיכמנו, שאנחנו נעביר לעובדים נהלים ונסביר להם מה המקרים שמתאימים לשמיעת ילדים במסגרת המהות, מה המקרים שמתאימים להפניה לייצוג ילדים.

<ענת ענבר: שוב, יש לנו גם עורכות-דין במפגשי המהות שגם הן מכירות את החוק.

עליזה לביא: המקום של ייצוג הילדים, לפחות בחלק מהמקרים הוא קריטי וקרדינלי לגבי החלטות, הסכמים.

עליזה לביא: דפנה מאיר, זיכרונה לברכה, בדברים שהיא כותבת – אני לא אשכח את זה – היא הולכת לשופט ואומרת לו בגיל שמונה או עשר – היא אומרת והיא כותבת את זה: הלכתי וביקשתי מהשופט שיוציא אותי מהבית, אני לא יכולתי להישאר שם.

עליזה לביא: והעדות שלה והתובנות שלה בגיל כל-כך צעיר, ולימים כשהיא נותנת עצות אחרי זה לאנשים שהיא פוגשת בחיים, היא נשענת על המקום הזה מול השופט.

עליזה לביא: ולילדים יש הזכות, בטח במקרים מסוימים.

עליזה לביא: אתם נשות המקצוע, אבל צריך שיהיו את הכלים לדעת מתי כן אפשר, ואפשר להיעזר בילד ולהקשיב לילד.

<ענת ענבר: קודם כול, תקנות שמיעת ילדים הן תקנות שתוקנו בעקבות פיילוט שנעשה ביוזמתנו ביחידות הסיוע בירושלים ובחיפה.

<ענת ענבר: התקנות האלה מוחלות בכל הארץ.

<ענת ענבר: עובדי יחידות הסיוע עוברים השתלמויות בנושא של שמיעת ילדים.

<ענת ענבר: מחצית מעובדי יחידות הסיוע כבר עברו את ההשתלמות הזאת וחלק אחר יעבור בהמשך.

<ענת ענבר: יש לנו הרבה מאוד מודעות לנושא הזה.

<ענת ענבר: יש לנו הרבה מאוד מודעות לחשיבות.

<ענת ענבר: מי כמוני, שגם באתי מהתחום הזה של ילדים, רואה את החשיבות.

<ענת ענבר: אבל שוב אני אומרת, צריכים לזכור מה העיתוי הנכון לשמוע ילדים.

<ענת ענבר: ובהחלט כשקיים עיתוי כזה, אני מסכימה אתך שצריך לשמוע וצריך לתת לילד את הזכות הזאת.

זאב בנימין בגין: אני רוצה לשמוע את גלעד.

<גלעד סממה: תקנות הסדר התדיינויות מדברות על כך שתהיה השתתפות של ילדים ושמיעה של ילדים גם בהליכים הללו.

<גלעד סממה: זאת אומרת, אנחנו מצפים לראות נהלים והסדרה של הדבר הזה ולא אמירה של יהיה בסדר.

<גלעד סממה: אנחנו בקשר עכשיו, אני וענת, גם לידיה, שהיא הממונה אצלי על ייצוג קטינים.

<גלעד סממה: דיברנו על הנושא ויחידות הסיוע אכן שומעות ילדים.

<גלעד סממה: אני לא מדבר כרגע על חוק הסדר התדיינויות, אלא שומעות ילדים, כפי שענת בישרה, ושומעות הרבה.

<גלעד סממה: אבל בנושא הזה אני חושש, ולחשש שלי יש גם תוקף, שאנחנו מתקדמים ומתקדמים ביישום, והיישום מורכב, אני מסכים, מורכב לכולנו, גם להנהלת בתי המשפט, גם ליחידות הסיוע, גם לסיוע המשפטי וגם למשרד המשפטים ולכל הגופים, אבל אני אומר אמיתי, בצורה הכי כנה:

<גלעד סממה: אני חושש שככל שאנחנו מתקדמים ומתקדמים ולא מסדירים את סוגיית השתתפות הילדים – אני לא אומר שצריך שיתוף של ילדים בכל רגע ובכל עניין – חייבים לייצר את ההסדרה הזאת, וההסדרה הזאת ביחד אתנו.

<ענת ענבר: ישבתי עם לידיה, דיברנו על הנחיות, היא העבירה לי טיוטה, אנחנו נעבור על הטיוטה הזאת ונעביר אותה להנחיות של העובדים.

מרב מיכאלי: אני רק אסכם את הנושא כי אנחנו צריכות להספיק הרבה דברים.

מרב מיכאלי: בכוונה בחוק הקפדנו שתהיה ליחידת הסיוע אפשרות לשמוע ילדים, אם כי בתהליכי המהות בדרך כלל זה רק מקרי קיצון, כי זה לא הדבר עצמו, זה לא ההליך עצמו בהסכמה.

מרב מיכאלי: האפשרות קיימת, יש מיומנות, יש יכולת, אבל זה באמת לא עיקר הדברים.

מרב מיכאלי: אני חושבת שהנקודה הזאת הובהרה בצורה טובה ומספקת.

מרב מיכאלי: הבה נתקדם.

עליזה לביא: עדיין אין נתונים מסודרים ליחידות הסיוע.

<גלעד סממה: אני אגיד עוד מילה.

<גלעד סממה: הרי אנחנו לא מדברים על מצבים שההליך מתקדם.

<גלעד סממה: לפי הנתונים שקיבלנו לפני שלושה שבועות יש 19% של הסכמות בשלב ישיבות המהות.

<גלעד סממה: צריך לבדוק את זה, ייתכן שיש שם עניינים רלוונטיים מאוד לילדים.

<ענת ענבר: אנחנו עושים את זה.

מרב מיכאלי: לא בכל דבר שנקבע לגבי ילדים, ילדים נשמעים, גם לא בהליך המשפטי.

זאב בנימין בגין: חברותי, גלעד ברשות הדיבור.

<גלעד סממה: כולנו היינו כאן, כולנו היינו חלק מהדיון הזה וכולנו הסכמנו שגם במהות עצמה צריכה להיות שמיעה של ילדים והשתתפות של ילדים, כפי שכולנו אומרים.

<ענת ענבר: עושים את זה.

זאב בנימין בגין: כך נאמר, השאלה היא באיזה שלב.

<גלעד סממה: בהסדר התדיינויות כבר עשית את זה?

<ענת ענבר: כן.

<ענת ענבר: בוודאי.

<ענת ענבר: לא מעט.

<גלעד סממה: בישיבות המהות?

<ענת ענבר: בוודאי.

<גלעד סממה: אין נתונים על זה.

זאב בנימין בגין: אני רוצה לסכם את הנקודה הזאת על-ידי כך שאני אעבור לסעיף אחר.

זאב בנימין בגין: אני חושב שזה מסוג הנושאים שיכולים וצריכים להיות נידונים באופן איטי באותה ועדת היגוי, שאני עכשיו מבקש לדעת איפה עומדת הקמתה.

זאב בנימין בגין: ועדת ההיגוי, דיברנו עליה - -

שולי מועלם-רפאלי: כולנו בעמדת המתנה.

זאב בנימין בגין: - - ועדת ההיגוי שאחד התפקידים החשובים שלה הוא לקבוע תוכנית עבודה ויעדים לשנים הקרובות, אבל הנושא שהעלינו עכשיו, שיתוף ילדים, הוא נושא יותר מהותי, עקרוני ויסודי, ודאי צריכים לשבת עליו.

זאב בנימין בגין: איפה אנחנו עומדים?

יעקב פרי: ביקשתי אתמול להתעדכן אצל עוזרת שרת המשפטים בעניין.

יעקב פרי: היא מסרה לי ששרת המשפטים ושר הרווחה סיכמו ביניהם שמי שיעמוד בראש ועדת ההיגוי זה מישהו מטעם משרד הרווחה.

יעקב פרי: זה כל מה שידוע לי.

מרב מיכאלי: איזו התקדמות מדהימה.

מרב מיכאלי: ..

מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, זה מדהים.

זאב בנימין בגין: זה אלגברה או יש כבר שם?

יעקב פרי: לי לא ידוע על שם.

מרב מיכאלי: זו התקדמות אדירה.

מרב מיכאלי: ..

מרב מיכאלי: שנה וחצי והוחלט שבראש הוועדה יעמוד מישהו ממשרד הרווחה.

מרב מיכאלי: וואו.

מרב מיכאלי: נפזר.

מרב מיכאלי: אפשר ללכת הביתה.

מרב מיכאלי: תודה.

זאב בנימין בגין: אם יש מישהו שיש לו שם, מספר תעודת זיהוי, מצבו המשפחתי, רק לנו עוד לא אומרים, אני יכול להבין זאת.

זאב בנימין בגין: אבל יש הערה כללית, אלגבראית, שמתישהו בראש ועדת ההיגוי יעמוד מישהו, פלוני, אלמוני, שלמוני, ראובן שמעון, לוי, אחמד, ממשרד הרווחה.

זאב בנימין בגין: רק תאמר לי את זה, לא ידוע לך שיש שם?

יעקב פרי: לא.

מרב מיכאלי: אין שם.

מרב מיכאלי: זה לא שלא ידוע לו, אין שם.

זאב בנימין בגין: רציתי לדעת שאין שם.

מרב מיכאלי: אדוני, זה לא פחות מביזיון.

מרב מיכאלי: מה שהם הסכימו, שיזרקו את זה בסוף על מישהו ממשרד הרווחה.

זאב בנימין בגין: אני חושב שאנחנו נקים ועדת היגוי כדי לבחור את יושב-ראש ועדת ההיגוי.

זאב בנימין בגין: האם זה יהיה הגיוני?

מרב מיכאלי: אדוני, ברצינות.

מרב מיכאלי: מה נעשה?

<מיכל שקד: אדוני, אני סגנית ראש לשכת עורכי-הדין ואני יושבת-ראש הפורום ליישוב סכסוכים בלשכת עורכי-הדין.

זאב בנימין בגין: לעניין הספציפי הזה?

<מיכל שקד: לעניין הספציפי של ועדת ההיגוי.

<מיכל שקד: לא לעניין הקמתה, אלא לעניין הצורך בהקמתה הייתי רוצה לומר ברשותך מספר מילים.

<מיכל שקד: יש כאן להערכתי משהו שאנחנו מפספסים.

<מיכל שקד: החוק הזה נולד, והייתי בין אלה שקוראים לחקיקתו וסייענו מטעם לשכת עורכי-הדין בהתקנת התקנות, אבל ככל שאין ועדת היגוי וועדת ההיגוי מתמהמהת ולא מוקמת, ברשותך אדוני, אנחנו עדיין יושבים בישיבות כאלה ושומעים טענות כמו שאנשים מגיעים מתודרכים וכו' ויש רמיזה לעורכי-הדין.

זאב בנימין בגין: אני אתן לך זמן.

זאב בנימין בגין: אני מבקש לטעון לשאלת ועדת ההיגוי.

זאב בנימין בגין: אין פה מחלוקת דרושה.

<מיכל שקד: לעניין האחר אני אוסיף בהמשך.

<מיכל שקד: לעניין ועדת ההיגוי אני סבורה שצריכה להיות, לא רק ועדת היגוי, שתכלול באמת נציגים מהגורמים השונים, אני חושבת שצריך לחשוב על הקמת ועדות היגוי מחוזיות, כיוון שאנחנו שומעים פה היום שהבעייתיות בתל-אביב היא לא כמו הבעייתיות בצפון ובדרום, ואני חושבת שלצד ועדת ההיגוי צריך להקים גם ועדת הדרכה והסברה, אדוני, על מנת שניישר קו גם בהבנה שלנו את החוק הזה.

<מיכל שקד: כרגע במצב הנתון בתי המשפט ובתי הדין הרבניים מפרשים אחרת את החוק.

זאב בנימין בגין: עו"ד שקד, לו תישמע דעתי, כמו שאומרים השופטים, הייתי מותיר את השאלות האלה בידי ועדת ההיגוי, שתחליט על ועדות משנה.

זאב בנימין בגין: אנחנו צריכים לדאוג לכך שתוקם קודם כול הוועדה והיא תקבע את סדרי עבודתה בהתייעצות עם בעלי מקצוע.

יעקב פרי: אני רוצה בכל זאת לומר עוד מילה על ועדת ההיגוי.

יעקב פרי: הקמה של ועדת היגוי רשמית זה דבר שנתון בידי השרים, זה מה שניסיתי לרמוז לו בדברים הקודמים שלי.

יעקב פרי: אני כן חושב שלעת הזאת, הואיל ואין עדיין ועדת היגוי, חשוב להדגיש שאנחנו לא שוקטים על השמרים, בהחלט נפגשים כלל הגורמים הרלוונטיים והם עובדים.

יעקב פרי: התיקון של התקנות - - -

שולי מועלם-רפאלי: יעקב חברנו, באמת הרבה בזכותך הדברים התקדמו, ועדת ההיגוי כמו הקמפיין היתה אמורה להיות בפתיח של הדברים.

זאב בנימין בגין: תיכף נגיע לקמפיין.

יעקב פרי: חשוב להדגיש את זה.

יעקב פרי: יש צוות אד-הוק שיושב ועוקב מקרוב אחרי היישום של החוק ועושה כמיטב יכולתו.

זאב בנימין בגין: יש לי תחושה בשלושת השבועות האחרונים שכאן ועדת ההיגוי.

מרב מיכאלי: חד משמעית, זה צוות - - -

זאב בנימין בגין: לא נוח לי הדבר, זה לא צריך להיות כך.

זאב בנימין בגין: זמנה של הוועדה הוא די מצומצם.

יעקב פרי: יש עוד דבר אחד שרציתי לעדכן ושלא נאמר קודם.

יעקב פרי: אחד התוצרים שנעשו, שעל שולחן השרה מונח, והיא תחתום ממש בימים הקרובים לאחר שיתקבלו אישורי היוועצות עם ראשי בתי הדין הדתיים, תיקונים לתקנות.

מרב מיכאלי: אני מפסיקה אותך, יעקב, ואני אומרת למשל, אדוני, תיקוני התקנות זה משהו שוועדת ההיגוי היתה צריכה לשבת על המדוכה, כדי שבדיוק כל הגורמים שעוסקים בחוק ישבו על התקנות ביחד.

זאב בנימין בגין: אם לא, נשב על זה אנחנו.

זאב בנימין בגין: יש פה למשל שאלה שעלתה בתקנות, האם טוענים רבניים יכולים לעבור את הסף של תפקוד כמגשרים.

יעקב פרי: זה לא קשור לתקנות הללו, זה תקנות המגשרים.

מרב מיכאלי: לצערי חלק מהתקנות לא דורשות את אישורנו והשרה יכולה לחתום עליהן לבד.

מרב מיכאלי: למשל זה סוג הדבר שלא טוב.

מרב מיכאלי: ממש לא נחה דעתי שמי שחזק, מי שיש לו כוח פוליטי אצל השרה, יהיה לו say על התקנות האלה, ולמי שיש פחות כוח פוליטי אצל השרה יהיה לו פחות say על התקנות האלה.

מרב מיכאלי: מאוד לא נחה דעתי, כי אחר-כך עד שנתקן אותן בפעם הבאה, אתה יודע, זה ייקח הרבה מאוד זמן ויהיה מאוד קשה.

מרב מיכאלי: זה בדיוק סוג הדברים שהיה צריך את השולחן העגול הזה שייתנו כולם את דעתם על התקנות.

זאב בנימין בגין: חברים, יש לנו 32 דקות - - -

יעקב פרי: הוויכוח הוא על זהות מי שיעמוד בראש הוועדה.

שולי מועלם-רפאלי: על זה אנחנו דנים, יעקב.

יעקב פרי: זאת האמת.

שולי מועלם-רפאלי: חבל.

מרב מיכאלי: זה עגום מאוד.

זאב בנימין בגין: חברותי, אני לא רואה טעם להוסיף נימוקים לחשיבותה של הקמת ועדת ההיגוי.

מרב מיכאלי: אדוני, צודק, אבל אולי נקבע תאריך שעד אליו צריכים להביא לנו את ועדת ההיגוי עם שמות ותעודות זהות.

זאב בנימין בגין: מה שהממשלה לא תעשה, כנראה ייעשה כאן במידת האפשר.

<אפרים גליקסברג: אני חבר הנהלת לשכת המגשרים בישראל וטוען רבני.

<אפרים גליקסברג: בחודשים האחרונים אני מזיע על התקנה הזאת, להכניס את הטוענים הרבנים לרשימת המגשרים.

זאב בנימין בגין: העלינו זאת.

זאב בנימין בגין: אם יכולת להבין מנימת דברי, גם חשבתי שהדבר צריך לבוא על תיקונו.

זאב בנימין בגין: לא הבנתי את הנימוק מדוע טוען רבני עם ותק של חמש שנים לא יכול להיכנס לאותה רשימה.

זאב בנימין בגין: זה יתוקן.

זאב בנימין בגין: זה היה, כפי שהסבירו לי, תקנות תוך כדי תנועה, כדי לאפשר את הקידום של הנושא החשוב הזה.

מרב מיכאלי: אדוני, לפרוטוקול חשוב לי להגיד שההחלטה שמי שיעמוד בראשות ועדת ההיגוי, שהוא יהיה דמות עלומה ממשרד הרווחה, היא החלטה לא נכונה.

מרב מיכאלי: מדובר בתהליך משפטי בסופו של דבר, ואני חושבת שזה ממש-ממש לא נכון שגורם ממשרד הרווחה יעמוד בראשה.

מרב מיכאלי: יש לי כבוד גדול למשרד הרווחה, ואלוהים יודעת שחשבתי שיחידות הסיוע צריכות להיות הגורם שיעשה את העבודה הזאת, אבל מי שיעמוד בראש הוועדה הזאת צריך להיות גורם ממשרד המשפטים ולא ממשרד הרווחה.

יעקב פרי: זו החלטה פוליטית, לא על דעתנו.

מרב מיכאלי: זו החלטה מופרכת ולא נכונה.

מרב מיכאלי: שוב, היא תפגע בחוק, ביישום שלו, במשתמשות ובמשתמשים שלו – בכולם.

יעקב פרי: כוחך בידייך.

זאב בנימין בגין: אני מזכיר שברומא העתיקה היו שני קונסולים.

זאב בנימין בגין: יהיו לנו כאן שני קונסולים גם בוועדה ויהיה נציג מכאן ונציג מכאן וההכרעות בעזרת מטבע.

זאב בנימין בגין: ..

זאב בנימין בגין: קודם כול, שתקום הוועדה.

<אמיר זימן: זה רק מחייב שהפורום הזה ימשיך להתכנס.

שולי מועלם-רפאלי: הפורום הזה ימשיך להתכנס, זה ברור.

שולי מועלם-רפאלי: הנהלת הוועדה תומכת מאוד.

זאב בנימין בגין: אנחנו משבחים את נציג משרד המשפטים על גילוי הלב.

מרב מיכאלי: לא ברור שהוא התכוון אליו.

זאב בנימין בגין: יש מילה עברית לקמפיין?

זאב בנימין בגין: מסע פרסום.

זאב בנימין בגין: על-פי לוח הזמנים אנחנו כבר מאחוריו ויש לו הצלחה, אבל הוא עוד לא התחיל.

זאב בנימין בגין: איפה אנחנו עומדים?

זאב בנימין בגין: באחריות מי הקמפיין הזה, מסע הפרסום הזה?

זאב בנימין בגין: באחריות מי, יעקב, מסע הפרסום?

יעקב פרי: יש עדכון על הדבר הקודם.

זאב בנימין בגין: טוב שאנחנו פה.

זאב בנימין בגין: שבת אחיות ואחים יחדיו.

יעקב פרי: האמת שזה קצת משעשע שזה הפך להיות העניין.

יעקב פרי: בדקתי את הדברים אתמול, וכרגע מעדכנים אותי - - -

<קשת פיינברג: הבנו את הסיכום בין השרים אחרת.

<קשת פיינברג: אני מציעה שפשוט נבדוק את הדברים ונחזור לוועדה עם תשובה.

שולי מועלם-רפאלי: אם תמשיכו להביך את חברי הקואליציה, בני ואני לא נוכל להשתתף פה.

זאב בנימין בגין: יכול להיות שכאשר תחזרו לוועדת השרים, שיהיה באיזה מקום בכוחכם המלצה של חברתנו, חברת הכנסת מיכאלי.

יעקב פרי: חבר הכנסת בגין, אפשר לומר משהו מהותי בעניין הזה?

יעקב פרי: הסיפור הזה אולי מראה בצורה טובה את אחד הקשיים המרכזיים שיש לנו ביישום החוק הזה.

יעקב פרי: יש לנו חוק שהוא באחריות שרת המשפטים, ומדובר כמובן על הליך משפטי שמתחיל בהגשה של בקשה ליישוב סכסוך בערכאה משפטית, אבל עיקר היישום שלו, כל ישיבות המהות וכו', קורה ביחידות הסיוע שהן יחידה במשרד הרווחה.

יעקב פרי: האתגר הגדול שלנו, אולי זה חלק ניכר מכל מה שאנחנו עושים כאן, הוא לדעת לשלב כוחות ולעשות את הדבר הזה בצורה מיטבית.

יעקב פרי: אני חושב ששאלת ועדת ההיגוי אולי מראה במשל – אני מקווה שלא בשנינה – איפה אנחנו צריכים לשים את המשקל, מי באמת צריך לקחת את האחריות.

יעקב פרי: אני חושב שהאחריות צריכה להיות משותפת, אבל זו עניות דעתי, וכמובן מי שצריך להחליט בעניין הזה אלה הגורמים - - -

זאב בנימין בגין: לא הבנתי.

זאב בנימין בגין: אחריות משותפת ודאי היא משותפת כאחריות, אבל בסופו של דבר מישהו צריך לנהל ישיבה, מישהו צריך לקבוע סדר-יום.

יעקב פרי: הנה לנו דוגמה למה יש לנו קשיים.

זאב בנימין בגין: שמעת על ועדות שיש להן שני יושבי-ראש?

יעקב פרי: יש יושבי-ראש משותפים.

זאב בנימין בגין: אני לא יודע.

זאב בנימין בגין: יעקב, אני - - -

יעקב פרי: זו לא החלטה שלי.

יעקב פרי: זה כל מה שניסיתי לומר.

זאב בנימין בגין: אנחנו מוכנים לקבל עצות רבות.

זאב בנימין בגין: אני אומנם לא בשיא הרצינות הזכרתי את שני הקונסולים ברומא, שניהלו את רומא ביעילות לא קטנה, כאימפריה, אבל האם זה מתאים לענייננו?

זאב בנימין בגין: יהיה דיון.

זאב בנימין בגין: מרב, אני מציע שנשת

זאב בנימין בגין: דל או תשתדלו מחוץ לדיון הזה לקדם את העניין ולראות מה קורה שם בוועדת השרים ולמה אפשר להגיע.

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

זאב בנימין בגין: זה הכול בהתנדבות, זה הכול מחוץ לסמכותנו וחובותינו, אבל הנושא הוא בלב העניין.

זאב בנימין בגין: בלי זה, אנחנו רואים שקצת קשה.

מרב מיכאלי: אני חושבת שצריך לקבוע תאריך שצריכים לחזור אלינו עם ועדה.

יעקב פרי: עכשיו כותבת לי עוזרת השרה שהרעיון הוא דווקא רעיון טוב שזה יהיה בראשות שני המשרדים.

מרב מיכאלי: עוזרת השרה אומרת שזה דווקא יהיה רעיון טוב שזה יהיה בראשות מישהו ממשרד המשפטים.

יעקב פרי: לא.

יעקב פרי: שני המשרדים.

מרב מיכאלי: שני המשרדים במשותף.

מרב מיכאלי: נעשה הסכם נישואים לפני.

מרב מיכאלי: טוב?

מרב מיכאלי: סבבה.

זאב בנימין בגין: מי העוזרת?

יעקב פרי: מורן שניידר.

יעקב פרי: היא רואה אותנו בשידור ישיר.

זאב בנימין בגין: אני סומך במידה רבה על שיקול דעתה של מורן מניסיון קצר ימים.

<קשת פיינברג: אנחנו נבדוק את זה.

זאב בנימין בגין: אם מורן חשבה שזה רעיון טוב, אנחנו ניקח את זה כך.

זאב בנימין בגין: מסע הפרסום לענייננו החשוב.

זאב בנימין בגין: הזמן רץ.

יעקב פרי: - - -

זאב בנימין בגין: אני חושב שנרשמה בפרוטוקול אנחתך, יעקב.

זאב בנימין בגין: אני מכל מקום ראיתי אותה, ואנחנו גם מצולמיםם.

זאב בנימין בגין: תרשמי "אנחה של משרד המשפטים".

זאב בנימין בגין: עד כאן, בסדר.

זאב בנימין בגין: נרשמה אנחה.

זאב בנימין בגין: מה אנחנו עושים עם זה?

מרב מיכאלי: עם הקמפיין?

זאב בנימין בגין: עם האנחה, לא עם הקמפיין.

מרב מיכאלי: האנחה היא גם בקשר לקמפיין.

שולי מועלם-רפאלי: הוא וועדת ההיגוי צועדים יד ביד.

זאב בנימין בגין: זו היתה תשובה לשאלתי בעניין הקמפיין.

מרב מיכאלי: חד-משמעית.

מרב מיכאלי: אני לא יודעת, אולי יש למישהו הצעות?

מרב מיכאלי: אני אגיד שוב בקצרה את ההיסטוריה - - -

זאב בנימין בגין: יש למישהו רעיונות אחרים?

יעקב פרי: אנחנו נשמח לקדם את הקמפיין.

מרב מיכאלי: אז קדמו.

זאב בנימין בגין: יש לכם תקציב.

יעקב פרי: התקציב קיים ונמסר לי אתמול שמנכ"לית משרד המשפטים מעוניינת לפעול לקידומו.

זאב בנימין בגין: זה לפ"מ?

<קריאה: כן, בלפ"מ.

זאב בנימין בגין: הם יודעים לעבוד.

זאב בנימין בגין: מישהו צריך לעודד אותם, לדחוף אותם?

<ענת ענבר: כבר עבדו על הקמפיין.

מרב מיכאלי: אני באופן אישי אמרתי למנכ"לית משרד המשפטים שיש לה תקציב לקמפיין לפני יותר מחודשיים, אז אני שמחה שהיא שמחה לקדם את הדבר הזה.

זאב בנימין בגין: יש ועדת היגוי לקמפיין?

זאב בנימין בגין: לעתים צריך...

יעקב פרי: בשעתו כשגובש הקונספט היתה ועדה שישבה.

מרב מיכאלי: בהחלט.

מרב מיכאלי: וגובש יופי של קונספט.

זאב בנימין בגין: חברות הכנסת וגם חברים פועלים רבות גם מאחורי הקלעים, מחוץ לישיבות, ויש ברכה רבה בכך.

מרב מיכאלי: לא מספיק.

זאב בנימין בגין: שמענו.

זאב בנימין בגין: זו ישיבה לעדכון ולאיתור הבעיות.

זאב בנימין בגין: בעיית התיקים הכפולים והמתדיינים הקיימים.

זאב בנימין בגין: חלק מזה היתה בכלל בעיה טכנית של מחשוב, אם אני זוכר נכונה.

זאב בנימין בגין: מישהו מטפל בזה?

זאב בנימין בגין: בתי המשפט, בתי הדין הרבניים, אתם דיווחתם על מאות פניות שנרשמו אצלכם בכתב יד בכלל, מחוץ למחשב, רק אחר-כך עברתם למחשב.

זאב בנימין בגין: אני מזכיר לכולם, אנחנו בחודש פברואר 2017, המחשב הראשון של טיורינג הוא ב-1943 או 1944.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני לוקח אותנו להיסטוריה ממש.

זאב בנימין בגין: אני מנסה לעמוד על הקצב.

זאב בנימין בגין: יכולת המחשוב מוכפלת על-פי חוק מור בכל עשור או פחות .

זאב בנימין בגין: מישהו יודע לומר איך אנחנו מתקדמים בביעור התקלה של תיקים כפולים?

זאב בנימין בגין: יעקב, יש לך רעיון?

זאב בנימין בגין: הרמת יד.

יעקב פרי: כן.

יעקב פרי: התחלתי לספר קודם על זה שייחתמו, ממש בימים הקרובים, תקנות.

יעקב פרי: סיפרנו עליהן גם בישיבה הקודמת.

יעקב פרי: אגב בהמשך למה שאמרה חברת הכנסת מיכאלי, תונח בימים הקרובים בפני הוועדה הנכבדה גם טיוטה של תקנות שדורשות את אישור הוועדה.

יעקב פרי: מה שכלול בתקנות הללו זה על סמך מה שעלה מן הגורמים השונים שדורש תיקון, כמו למשל שאלת התיקים הכפולים.

יעקב פרי: התקנות נותנות פתרון שאנחנו מקווים שיצליח לשאלת התיקים הכפולים.

זאב בנימין בגין: חלק מהבעיה היא טכנית, היא השאלה של המחשוב.

יעקב פרי: התקנות החדשות קובעות שכאשר מוגש הטופס, כדי להימנע מכל התירוצים הטכניים לסוגיהם, יצטרך המבקש להצהיר שהוא לא הגיש בקשה בערכאה אחרת.

<אמיר זימן: עדיין צריך תיאום מחשובי - - -

יעקב פרי: הואיל ואנחנו מגלים שלהקים תיאום מחשובי זה קשה כמו להקים ועדת היגוי, אנחנו פשוט נותנים פתרון אד-הוק.

<ורד רון-טל: האם אתה מדבר על הבקשה עצמה או על סעדים זמניים?

יעקב פרי: על הבקשה עצמה.

יעקב פרי: על בקשה ליישוב סכסוך בטופס מס' 1, צריך יהיה לכתוב בטופס – אני לא זוכר את הלשון המדויקת, אבל אי-אפשר יהיה להגיש את הטופס אם הוגשה בקשה אחרת באותה ערכאה או בערכאה אחרת.

זאב בנימין בגין: פתרון מסוים.

<ורד רון-טל: בן-אדם צריך לגבש סעדים זמניים, כי לפי התקנות - - -

יעקב פרי: המזכירות לא תקבל את הבקשה.

<קריאה: זאת לא הבעיה, הבעיה היא לא - - -

זאב בנימין בגין: בסדר, נזדקק עדיין לכוח מחשוב כדי לערוך בקרה על המידה שבה אנשים אכן פועלים כך.

זאב בנימין בגין: כן, גברתי.

<עינת קליין: אני סייעתי בתקנות ונתתי נייר עמדה לחוק הסדר התדיינויות.

<עינת קליין: יש לי מרכז גישור שנקרא "מגושרים", משרד עורכי-דין, ונוכחתי בכל הישיבות של חוק הסדר התדיינויות.

<עינת קליין: רציתי לציין שמאחר שהבקשה מוגשת על טופס שהוא עמוד אחד, שכל שנכתב בו זה שמבקשים להגיש בקשה ליישוב סכסוך, יש חשיבות מאוד גבוהה להוסיף בתקנות, כדי שלא יהיה כפל התדיינויות, מזכירויות ובלגן – זה מספיק, לא צריך מחשוב כפול - - -

<קריאה: זה מה - - -

<עינת קליין: אני רק רוצה לחזק, כי שאלו למה המחשוב.

<עינת קליין: צריך לציין כי זו הערכאה היחידה שבה הוגשה הבקשה.

<עינת קליין: בזה נפתר העניין.

<עינת קליין: מעבר לזה אפשר להעלות בעיה נוספת של יישום, מאחר שאנחנו דנים ביישום.

זאב בנימין בגין: ממש בקצרה.

זאב בנימין בגין: דקה.

<עינת קליין: יש כרגע תקופה שעדיין יש תיקים תלויים ועומדים בבית המשפט בין צדדים מתדיינים.

<עינת קליין: כאשר יש כבר תיקים תלויים ועומדים – אנחנו נדבר על השילוש המקודש של תביעות משמורת, רכוש ומזונות – ורוצים להגיש תביעה חדשה לפירוק שיתוף, הצורך – כבר העלינו את זה בהתקנת התקנות – הצורך בציון שתיקים כאלה יהיו מחוץ לחוק הסדר התדיינויות הוא מאוד-מאוד קריטי לצורך ההצלחה.

<עינת קליין: הרציונל הוא לעזור להצליח בחוק.

מרב מיכאלי: אני מציעה שלא ניכנס כרגע לגופן של התקנות.

זאב בנימין בגין: הצעתי הכללית, יעקב – יש תקנות, הבנתי שאינן דורשות את אישורנו – לפנים משורת הדין אני מציע שהתקנות, גם שאינן דורשות את אישורנו - - -

מרב מיכאלי: יובאו לוועדה לפני שהשרה חותמת עליהן.

זאב בנימין בגין: אתם רואים שהדיון פה הוא די מועיל, שהן יובאו גם אלינו, כדי שחברות הכנסת, השלישייה המכובדת שלנו, יוכלו להביע את דעתן ותשמעו את הצעותיהן.

זאב בנימין בגין: אני לא רואה בזה בעיה מיוחדת.

זאב בנימין בגין: אני מדגיש, לפנים משורת הדין.

זאב בנימין בגין: תודה.

<עינת קליין: עוד משפט קצר לגבי יישום החוק.

זאב בנימין בגין: ממש משפט קצר.

<עינת קליין: מי שנמצא בתל-אביב ובמרכז יש בעיה מאוד-מאוד אקוטית שאכן עדיין לא נפתרה.

<עינת קליין: גם כאשר מגישים, יחידות הסיוע לא עומדות בנטל.

זאב בנימין בגין: היינו בזה.

<עינת קליין: ההצלחה של החוק היא בכך שיעמדו בזמנים - - -

זאב בנימין בגין: גברתי, היינו בדיון הזה.

<עינת קליין: אני רוצה לשתף כדי שידעו כמה זה מהותי וכמה שזה יכול - - -

זאב בנימין בגין: הבנו כמה זה מהותי, גברתי.

מרב מיכאלי: אנחנו יודעות כמה זה מהותי ועמדנו על כך בהרחבה.

<עינת קליין: תנו לי רק משפט אחד.

זאב בנימין בגין: משפט אחד.

<עינת קליין: שופטים היום, במיוחד במחוז תל-אביב, לקחו את הפלטפורמה הזאת של העיכוב של הזמנים, וכבר ניתנו שתי החלטות מאוד-מאוד חשובות לגבי כך שמבטלים את כל חוק - - -

זאב בנימין בגין: האמיני לי שזה מוכר לנו.

זאב בנימין בגין: דנו בזה.

זאב בנימין בגין: היית בישיבה הקודמת?

מרב מיכאלי: עמדנו על כך מאוד בהרחבה.

מרב מיכאלי: יאללה.

זאב בנימין בגין: היית בישיבה לפני שלושה שבועות?

<עינת קליין: הייתי בחוץ-לארץ.

זאב בנימין בגין: אני מציע לקרוא פרוטוקולים ולהכין שיעורי בית לפני שמגיעים.

זאב בנימין בגין: היינו שם.

זאב בנימין בגין: תודה רבה לך, מכל מקום, על ההערה.

זאב בנימין בגין: מזכירויות – על מה מדובר?

מרב מיכאלי: אדוני, יש שאלה, וזה כן נוגע להנהלת בתי המשפט.

מרב מיכאלי: למיטב הבנתי, ויתקנו אותי פה אנשי ונשות השטח המצויות הרבה-הרבה יותר.

מרב מיכאלי: א', הכי עדיף היה אם היתה בכל מזכירות בית משפט, אם היה תקן - - -

שולי מועלם-רפאלי: ביחידות הסיוע.

מרב מיכאלי: - - וביחידות הסיוע, אם מישהו או מישהי במזכירות בית המשפט, שהיא אחראית על הפניות האלה של בקשה לישוב סכסוך, היא היתה יכולה לשים לב, לראות אם מי שהגיש את הבקשה, עולה מספר הזהות שלו כבר בהליכים אחרים או במקומות אחרים.

מרב מיכאלי: זה עצמו היה עוזר לעשות סדר מאוד גדול.

מרב מיכאלי: השאלה אם הנהלת בתי המשפט לא יכולה לתת את המענה הכול-כך נדרש הזה.

מרב מיכאלי: בהינתן שאנחנו עוד לא יכולות לעשות את כל הסנכרון המחשובי, זה עצמו יכול לעשות הבדל גדול מאוד.

זאב בנימין בגין: הנהלת בתי המשפט – לא תוכלו לענות ברגע זה.

מרב מיכאלי: למה?

מרב מיכאלי: אולי הם יוכלו.

זאב בנימין בגין: יש להם סמכות?

<שירי לנג: יש לי תשובה ממש טובה לעניין הזה.

<שירי לנג: כבר כיום המזכירויות שלנו פועלות לפי כלל שאומר: משפחה אחת, שופט אחד.

<שירי לנג: זה כלל שפועלים לפיו עוד לפני שהחוק החדש נכנס לתוקף.

<שירי לנג: הכלל הזה אומר שברגע שנפתח הליך בבית משפט לענייני משפחה, באופן אוטומטי המערכת מקפיצה למזכיר שפותח את ההליך את ההליכים שקשורים לאותו אדם.

<שירי לנג: זאת אומרת, אם הוא מעורב בהליך משפחה אחר, המזכירות יודעת לקשור את התיקים ולהפנות את כלל ההליכים שנוגעים לאותו אדם לאותו שופט.

<שירי לנג: באותה מידה כיום, מה שקורה עם החוק החדש, אם מוגשת בקשה ליישוב סכסוך בבית המשפט, ולמזכיר קופצת במערכת הודעה שיש תיק דומה של בקשה ליישוב סכסוך שהוגשה במערכת בתי המשפט – פה החיסרון שלנו, כי אין לנו ממשק עם בתי הדין הרבניים, עם בתי הדין השרעיים, עם בתי הדין הדרוזיים – אבל בתוך המערכת שלנו יש - - -

שולי מועלם-רפאלי: בחסדי השם יתברך זה עוד יגיע.

<שירי לנג: לגבי תיקים שבמערכת שלנו זה ניתן לפתרון בממשק עם כלל המערכות האחרות.

זאב בנימין בגין: לפי הבנתך לא דרוש תקן כזה?

<שירי לנג: לא.

<שירי לנג: לא דרוש.

<שירי לנג: נראה לי יותר נכון שיחידות הסיוע, ברגע שהן מקבלות את הרשימה – הכול מתרכז בסוף אצל יחידות הסיוע, הן מקבלות את הבקשות מכלל הגורמים.

<שירי לנג: צריך להיות גורם לפי דעתי ביחידת הסיוע שיבדוק לפי מספר זהות אם התקבלו עוד בקשות של אותו אדם.

<ענת ענבר: זה מאוחר, כבר יש להם מועד לפגישה.

<שירי לנג: אם הם רואים שיש כפל של פגישות, מבטלים פגישה אחת ו - - -

מרב מיכאלי: זה כבר תפס את היומן למי שהיה צריך.

מרב מיכאלי: זה שמבטלים את הפגישה זה לא עוזר.

מרב מיכאלי: זה כבר תפס זמן ביומן למשפחה אחרת.

זאב בנימין בגין: חברים, לא ביחד.

זאב בנימין בגין: חברת הכנסת מיכאלי מדברת.

<ענת ענבר: יש משפחה עם שלושה מועדים.

<שירי לנג: אם עולים על זה בשלב מוקדם, אפשר לבטל את הפגישה הנוספת.

מרב מיכאלי: זה מאוחר מדי השלב הזה.

מרב מיכאלי: אדוני, ברשותך תיתן למיכל רגע להסביר את זה, היא תוכל להסביר יותר טוב ממני.

זאב בנימין בגין: רציתי למיכל לתת עוד כמה דקות מעבר לדיון הזה.

מרב מיכאלי: על זה ספציפית.

זאב בנימין בגין: יש לי רק שאלה אחרונה.

זאב בנימין בגין: את רוצה רק לעניין זה?

מרב מיכאלי: רק לעניין זה.

זאב בנימין בגין: לעניין זה, מיכל.

<מיכל שקד: ברשותכם, אני ארחיב אחר-כך בנושא שיתוף הפעולה הנדרש פה, אבל עד כמה שנדרש שיתוף פעולה, בעניין הזה אני באמת חושבת שמי שמתאם את הפגישות צריך גם להיות אחראי על היומן.

<מיכל שקד: אני שומעת מאנשים בשטח, שצריכים להזיז פגישות וכו', מי שעושה תיאומים ביומנים זה מנהלות יחידות הסיוע, העובדות הסוציאליות, וגם ככה הן קורסות.

<מיכל שקד: אחר-כך אנחנו באים אליהן בטענות.

<מיכל שקד: זאת אומרת, גם ברמה המינהלתית, כשאנחנו מדברים על תקציבים והקצאת משאבים, צריך לחשוב קודם כול ובראש ובראשונה מי עומד בפרונט, מי נותן את השירות לציבור הרחב.

<מיכל שקד: אנחנו מדברים על חוק שהוא לטובת הציבור.

מרב מיכאלי: מה שאת אומרת שהיומן של יחידת הסיוע צריך להיות במזכירות בית המשפט.

<מיכל שקד: אני אומרת שמזכירות שמטפלת במהות, צריכה לטפל במהות מההתחלה ועד הסוף.

יעקב פרי: זה מה שקורה היום.

מרב מיכאלי: זה לא מה שקורה היום.

יעקב פרי: זה מה שקורה היום.

יעקב פרי: היא טוענת הפוך.

יעקב פרי: היא רוצה שזה יהיה ביחידות הסיוע.

<יסכה מזרחי: הצענו מלכתחילה שהכול יתחיל ביחידות הסיוע ולא בבתי המשפט.

מרב מיכאלי: זה לא יכול להתחיל ביחידות הסיוע, על זה אין מה לדבר.

מרב מיכאלי: זה לא רלוונטי.

מרב מיכאלי: את זה צריך לפתור.

מרב מיכאלי: זה לא סביר.

זאב בנימין בגין: אנחנו רואים פה אבסורדים.

זאב בנימין בגין: בוועדת ההיגוי יהיה יועץ ארגוני.

זאב בנימין בגין: אנחנו מדברים על האל"ף-בי"ת, חברים.

<מוריה דיין: יש פסק דין שניתן על-ידי כבוד השופטת מרינה לוי, שהוא קובע שלפי אותו עיקרון של שופט אחד משפחה אחת, יש להעביר תיק.

<מוריה דיין: זאת אומרת, זה ברור שאם זה הגיע לפני השופטת, משהו לא קפץ במזכירות, אחרת זה לא היה מגיע אליה.

<מוריה דיין: בסופו של דבר בוזבז זמן שיפוטי כדי לתת את ההחלטה הזאת, וזאת החלטה שפורסמה.

<שירי לנג: מן הסתם, כמו בכל מערכת, יש לפעמים תקלות.

<שירי לנג: אני יודעת על תקלה מחשובית שיש לנו בחודש האחרון עם העניין הזה של הקישורים של התיקים, אבל זה משהו חריג.

<שירי לנג: הכלל הוא קל.

זאב בנימין בגין: חברים, תודה.

זאב בנימין בגין: זה מעבר לסבירות שאנחנו פה נפתור בעיות ארגוניות שממקום מושבי נראות פתירות לא בקושי רב.

זאב בנימין בגין: 12 – בתי הדין הדתיים שבהם טרם הוקמו יחידות סיוע, ולכן החוק לא חל עליהם, נוצרים ודרוזים.

זאב בנימין בגין: עדכון לגבי זה.

יעקב פרי: גם השרעיים.

זאב בנימין בגין: יש עדכון?

<ענת ענבר: הקמנו יחידות סיוע במקומות שבהם הצלחנו לגייס עובדים.

<ענת ענבר: בירושלים לא הצלחנו לגייס עובדים, בבאר שבע אני מקווה שנגייס בקרוב.

<ענת ענבר: יש לנו שתי מועמדות, אני מקווה שאחת מהן תתחיל.

<ענת ענבר: גם בחיפה אני מקווה שנגייס בקרוב.

<ענת ענבר: בכל יתר בתי הדין השרעיים יש לנו עובדים, הם כבר יושבים בתוך היחידות.

<ענת ענבר: עדיין אין צו הקמה של היחידות, זה בטיפול משרד המשפטים.

יעקב פרי: הואיל וזה תהליך שקורה ממש בימים אלה, מבחינת שרת המשפטים לא תהיה בעיה לצוות על החלת החוק באופן חלקי אם נראה לך שזה דבר שייקח עוד זמן.

יעקב פרי: אפשר באופן מדורג להתחיל כבר במקומות שבהם יש.

יעקב פרי: זה דבר שיכול לקרות מיד.

<עינת קליין: זה הכי גרוע שיש.

זאב בנימין בגין: אני חושב שיש התקדמות מסוימת.

זאב בנימין בגין: אני מבקש לפני שמסיימים לשמוע את לשכת עורכי-הדין, עו"ד שקד, אני מצטער שנאלצתם להמתין זמן כה רב.

זאב בנימין בגין: הביאו בפנינו את דברכם.

<מיכל שקד: קודם כול, אני מבקשת להדגיש שהיתה לי שיחה ארוכה אתמול עם ראש לשכת עורכי-הדין, מר אפי נוה, בנושא הזה.

<מיכל שקד: אנחנו סבורים שיש לתת לחוק הזדמנות להצליח.

<מיכל שקד: אני באופן אישי, וזה לא סוד כאן בחדר, מאוד מעודדת את הצלחת החוק.

<מיכל שקד: אנחנו סבורים שצריך לשים דגש על הנקודה הזאת שהתחלתי לדבר עליה, של שיתוף פעולה.

זאב בנימין בגין: לא הבנתי.

זאב בנימין בגין: איזה שיתוף פעולה?

<מיכל שקד: ברשותך אני אסביר.

<מיכל שקד: החוק הזה הוא חוק שעוסק בהתדיינויות בסכסוכי משפחה.

<מיכל שקד: כשאנחנו מסתכלים על סכסוך משפחה ברמה הפרטנית שלו, אנחנו רואים מצוקה שהיא בכלל מהמקום הרגשי, הביטוי שלה לאחר מכן הוא ביטוי משפטי.

<מיכל שקד: זה מחייב אותנו גם ברמה הרחבה יותר לשמור על שיתוף פעולה בין עובדות יחידת הסיוע לבין לשכת עורכי-הדין לבין משרד המשפטים לבין משרד הדתות, לבין כל גורם שנוגע כאן.

<מיכל שקד: לכן הדגשתי קודם לכן, ואני מצטערת שהתפרצתי לדברים, את נושא ועדת ההיגוי, שככל שהיא תוקם מוקדם יותר, אנחנו נצטרך לראות פחות נזקים לציבור, כמובן לציבור הרחב.

<מיכל שקד: אני רוצה ברשותך להרחיב את נושא החשיבות של ועדות ההיגוי המחוזיות.

<מיכל שקד: למיטב הבנתי יחידות הסיוע מחולקות לשלושה מחוזות, ומה שאנחנו מבקשים שבכל מחוז תוקם ועדת משנה שיהיו בה נציגים כמו בוועדת ההיגוי הארצית, שייאספו נתונים מהשטח, במיוחד כשיש בעיות שניתן לטפל בהן און-ליין, בזמן אמת.

<מיכל שקד: אנחנו מאוד מודעים לקשיים שיש ביישום החוק.

<מיכל שקד: אנחנו, כעורכי-הדין שנותנים שירות לציבור, נתקלים בהם ברמה היומיומית, ולשכת עורכי-הדין בהחלט מעוניינת לשתף פעולה עם כל השחקנים במגרש, על מנת להביא להצלחה מיטבית של החוק.

<מיכל שקד: מעבר לסוגיה של ועדת ההיגוי אני גם רוצה לומר שאחרי הישיבה הקודמת נפגשנו עם חברות הכנסת מיכאלי ומועלם, והעלינו פתרונות שנראים לנו נכונים.

<מיכל שקד: אחד הדברים שהוא מאוד אקוטי, מעבר לוועדת ההיגוי, הוא כל הנושא ההסברתי, ופה הצעתי להקים ועדה שהיא ועדת הסברה או ועדת הדרכה, שהיא תהיה או ועדת משנה של ועדת ההיגוי, או לצדה, כי כשאנחנו מדברים על קמפיין או על מסע הסברה, אנחנו לא יכולים להתייחס אך ורק להסברה לציבור, אנחנו צריכים להביא בחשבון את כל השחקנים במגרש הזה.

<מיכל שקד: ויכול להיות שמסע ההסברה, כשהוא ממוקד מטרה, אך ורק לציבור, יעבוד פחות נכון אצל הגורמים האחרים.

<מיכל שקד: אני חושבת שהחשיבה צריכה להיות חשיבה רחבה, שוב חשיבה של כלים שלובים, של שיתוף פעולה, אחרת אנחנו ניפול, כי אם הציבור מבין משהו אחד ושופטים מבינים משהו אחר, דיינים דבר שלישי ועורכי-הדין בכלל נתקלים פה בסימני שאלה.

<מיכל שקד: ואני יכולה לספר – יש לי משרדים שעוסקים בתחום המשפחה – שאני לפעמים מוצאת את עצמי מגישה בקשות לשופטים, כמו בשבוע שעבר, ואני כותבת לשופט, הגשתי בקשה, אני לא בטוחה שצריך להגיש אותה, אם אתה רוצה, תמחק אותה, זה גם בסדר.

<מיכל שקד: זה לא קרה לי בכמעט 20 שנותי במערכת המשפט.

<מיכל שקד: חוסר הוודאות פה הוא מאוד-מאוד גדול והוא מאוד-מאוד משמעותי.

<מיכל שקד: אין ודאות מוחלטת, אבל צריך ודאות קצת יותר מרבית.

<מיכל שקד: המקום הזה מאוד-מאוד משמעותי על מנת שהדבר הזה יעבוד, וכדי לייצר ודאות אנחנו צריכים הסברה, אנחנו צריכים חשיבה משותפת ואנחנו צריכים שיתוף פעולה.

<מיכל שקד: הדבר הנוסף שרציתי לדבר עליו, מעבר לזה שכבר ציינתי שלא צריך - - -, אני חושבת שליחידות הסיוע מגיע מערך שלם וצריך לשים עליהם את הזרקור, והייתי שמחה לשבת גם עם ענת או לייצר בינתיים, כל עוד אין ועדת היגוי, לעשות איזה ועדת היגוי שהיא אד-הוק, היא לא בחקיקה ולא ברשומות, אבל לשבת ולחשוב עם נציגים מכל גורם וגורם.

<מיכל שקד: בואו נתחיל להניע תהליך של שיתוף פעולה ולא נשב ונחכה, כמו שיעקב אמר יפה, למקום הפוליטי שיסדר וייפול על מקומו, ונראה מה יחידות הסיוע צריכות.

<מיכל שקד: ההצלחה שלהם זו ההצלחה שלנו, וההצלחה שלנו זה שקט להרבה מאוד ילדות וילדים, ואני חושבת שבשביל זה כולנו התכנסנו.

<מיכל שקד: דבר אחרון שאני רוצה לומר שהוא באמת חשוב.

<מיכל שקד: שמענו כאן מענת קודם שיש הצלחה שהיא סביב ה-30%, וב-30% מהמקרים יש לנו ישיבה שנייה ושלישית, והדברים, אולי כפי שאמרה חברת הכנסת מיכאלי, נמצאים בהלימה זה לזה ואולי לא.

<מיכל שקד: בעניין הזה יש לנו 70% של תיקים שיוצאים החוצה.

<מיכל שקד: כשאנשים יוצאים החוצה הם מקבלים ביד רשימה, הרשימה היא של מגשרים או של אנשים שעוסקים בגירושים - - -

שולי מועלם-רפאלי: זה לא מה שהיא אמרה.

<קריאות: - - -

<ענת ענבר: אלה שהחליטו על דרך ליישוב הסכסוך, חלקם יגישו תביעות וחלקם אולי.

<מיכל שקד: אפילו בתוך 30% האלה, אפילו אנחנו יכולים אולי להעלות את האחוזים.

<מיכל שקד: עניין תקנות המגשרים אנחנו צריכים להסדיר, ויפה שעת אחת קודם, את כל התחום הזה של גישור במדינת ישראל.

זאב בנימין בגין: זה מחוץ לדיון הזה.

<מיכל שקד: זה לא מחוץ לדיון, זה קשור.

זאב בנימין בגין: את אומרת באופן כללי תקנות המגשרים.

<מיכל שקד: באופן כללי זה תמיד נכון להסדיר עניינים שצריך להסדיר, אבל ברמה הפרטנית וברמה שרלוונטית לחוק ולתקנות, אין לנו תקנות מגשרים.

<מיכל שקד: רשימות המגשרים הן רשימות של משרד הרווחה, אני לא בטוחה שזה צריך לשבת שם בכלל - - -

<ענת ענבר: אנחנו לא רוצים שזה ישב שם.

<מיכל שקד: הנה, ענת גם לא רוצה שזה ישב שם.

<מיכל שקד: יש טיוטה של תקנות המגשרים, אדוני, ואני מבקשת לשאול, אולי את משרד המשפטים, מתי יש צפי להתקדמות בעניין הזה.

יעקב פרי: התקנות האלה נמצאות כאן בוועדה ויש ישיבה - - -

שולי מועלם-רפאלי: התקנות האלה מונחות על שולחן הוועדה לדיון בשבוע הבא.

זאב בנימין בגין: התקנות על שולחננו והעיכוב הוא כנראה כאן.

<נועה ברודסקי-לוי: הן הועברו ממש לאחרונה.

זאב בנימין בגין: בזמן הקרוב הן יגיעו לשולחננו.

<מיכל שקד: אנחנו ערוכים והעברנו לשרת המשפטים את ההערות שלנו.

<מיכל שקד: תודה.

זאב בנימין בגין: אני רוצה לשאול אותך שאלה שנוגעת להסברה מבחינתכם.

שולי מועלם-רפאלי: שנייה, חבר הכנסת בגין, אני קוטעת אותך כי אני חייבת ללכת, אני מנהלת ישיבת סיעה בעוד ארבע דקות.

זאב בנימין בגין: אני רוצה שתשמעי את תשובתה לשאלתי.

זאב בנימין בגין: דיברת על הסברה, ואני מניח דבר על השולחן.

זאב בנימין בגין: האם אתם ערים לשמועות שונות, היה להן ביטוי גם כאן, סביב השולחן, שעורכי-דין מסוימים או לא מעטים מתדרכים או דואגים לכך או מבקשים להשפיע בכיוון שימנע הזדקקות לפגישות הפישור והגישור האלה.

זאב בנימין בגין: האם שמועות כאלה הגיעו אליכם?

זאב בנימין בגין: ואם הגיעו, האם יש לכם רעיון איך להתגבר על השמועות האלה, כי אני נוטה להניח ומקווה שאינן נכונות.

<מיכל שקד: אדוני, אני רוצה לומר משהו בנושא הזה.

<מיכל שקד: בלשכת עורכי-הדין כמו בכל ארגון שמכבד את עצמו יש מגוון רב של קולות.

<מיכל שקד: אנחנו יושבים כאן, ואני נציגה גם של ראש הלשכה, גם של לשכת עורכי-הדין, ובמיוחד של הפורום ליישוב סכסוכים, והעמדה שלנו היא מאוד חד-משמעית בעניין הזה.

<מיכל שקד: כשאני שומעת כאן קולות – ואני מודה לאדוני שהזכיר לי, כי רציתי להתייחס לנקודה הזאת – על תדרוך כזה או אחר, אני לא רוצה להטיל דופי באיש, אני רוצה לבוא ולומר ששינוי הוא דבר מפחיד, כשאין הסברה בשטח ואין ודאות בשטח זה מפחיד אף יותר, ויכול להיות שגם עורכי-דין וגם חברים של אנשים שניגשים עכשיו ליחידת הסיוע נותנים עצה – רגע, רגע, הדבר הזה מפחיד, אנחנו לא יכולים להתמודד אתו, אז נעשה סטופ ואנחנו עכשיו עוצרים.

<מיכל שקד: זה יכול לקרות.

<מיכל שקד: אני לא רוצה לחשוב שיש איזה עורך-דין במדינת ישראל שרוצה לגרום לנזק לאיזה משפחה או לאיזה ילד, אני רוצה לחשוב שכולנו עובדים כדי להיטיב.

<מיכל שקד: עם זאת, אני מקבלת את ההערה לעניין ההסברה באופן שבהחלט גם לשכת עורכי-הדין צריכה להיות חלק בלתי נפרד מכל מערך הסברה שייעשה פה.

זאב בנימין בגין: שולי, בבקשה.

שולי מועלם-רפאלי: רק להתנצל שאני עוזבת.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שהדברים שנאמרו בסוף הם בליבת הדיונים שאנחנו מנהלים פה כבר חודשים ארוכים.

שולי מועלם-רפאלי: אני מודה לך שוב על הדרך המצוינת שבה אתה מנהל את זה.

זאב בנימין בגין: אתן תלכו, אני אצטרך עוד לסגור, יש לנו שתי דקות.

זאב בנימין בגין: אני רק אומר לכן שאני אסגור את הדיון בתוקף תפקידי כיושב-ראש הזמני לוועדת ההיגוי לעניין הזה.

זאב בנימין בגין: ..

מרב מיכאלי: יש סוגיה שצריך לברר לעניין החלטה של בית הדין הרבני, עניין מהותי וקונקרטי, ההחלטה של בית דין רבני שניתנה תוך עקיפת החוק באופן בוטה, ובהחלטה נכתב שזה אחרי ייעוץ משפטי, כך שמר רכס, דומני שאתה הכתובת לעניין זה.

מרב מיכאלי: בית הדין לקח לעצמו חירות לקחת לעצמו סמכות במרוץ הסמכויות, למרות שלא "נסגר" התיק ביחידת הסיוע ולא נלקח בחשבון הזמן שבו באמת עוד אי-אפשר להגיש תביעה ולא נלקחה בחשבון זכותו של הצד הראשון שפתח את התיק להיות זה שמגיש את התביעה.

מרב מיכאלי: בית הדין פשוט דרך על כל אלה, בכיף שלו, והודיע שיש לו סמכות לקחת לעצמו סמכות.

זאב בנימין בגין: ידוע לך המקרה הזה?

<רפי רכס: לא ברור לי בדיוק על איזו החלטה את מדברת.

מרב מיכאלי: אני אשמח להעביר לך אותה.

<רפי רכס: תעבירי לי אותה.

זאב בנימין בגין: תקבל את הנתונים ותנסו לטפל בכך.

<רפי רכס: יש טעות אחת.

<רפי רכס: לאחרונה דיברתי בלשכת עורכי-הדין, אולי זה מתכוון לאותו תיק שטיפלנו בו.

<רפי רכס: יש מחשבה שאם הצדדים לא משתפים פעולה עם יחידת הסיוע, תקופת עיכוב ההליכים מפסיקה.

<רפי רכס: החוק לא אמר את זה.

<רפי רכס: החוק קובע שתקופת עיכוב ההליכים מתחילה עם פתיחת התיק, יש לה את אורך החיים שלה של 45 פלוס 15, אם יש הארכות או אין הארכות, על-פי החוק והתקנות.

<רפי רכס: זה שהצדדים משתפים פעולה או לא משתפים פעולה זה לא משפיע על תקופת עיכוב ההליכים.

<רפי רכס: אם זה המקרה הזה - - -

<נועה ברודסקי-לוי: לא, בתום התקופה זה - - -

<רפי רכס: בתום התקופה של עיכוב ההליכים באופן אוטומטי - - -

<נועה ברודסקי-לוי: בתום תקופת עיכוב ההליכים יש הרי זכות ראשונים למי שהגיש את הבקשה להחליט לאן להגיש את התובענה שלו, ואם הוא לא מגיש בתוך 15 יום זה פתוח לחלוטין לשני הצדדים.

<רפי רכס: בתום התקופה לא צריך שום החלטה, הזמן גורם לכך - - -

<נועה ברודסקי-לוי: אם מגיש הבקשה לא הגיש את התובענה, זה נפתח.

מרב מיכאלי: זה היה טרם 15 היום האלה.

זאב בנימין בגין: זה מקרה מסוים.

זאב בנימין בגין: תנסו לברר את זה.

מרב מיכאלי: חשוב שבית הדין לא יראה בזה תקדים חלילה.

<רפי רכס: לפחות ממה שאני מכיר, ואני מכיר טוב, אנחנו לא בתקופה שאנחנו סוחבים לעצמנו סמכויות.

<רפי רכס: זה אולי שייך לתקופה אחרת.

<רפי רכס: היו גם כנגד זה טענות כלפינו.

<רפי רכס: אם אנחנו חושבים שזה שייך לבית המשפט, אנחנו מעבירים לבית המשפט, אנחנו לא מרוויחים אחוזים על תיקים - - -

<נועה ברודסקי-לוי: רפי, רק לבקש שתבדוק את זה בבקשה.

<רפי רכס: אני אבדוק את זה.

זאב בנימין בגין: חברים, אנחנו קצרים בזמן.

זאב בנימין בגין: גברתי.

<עדי חן: אני נציגת פורום משפחה בלשכת עורכי-הדין.

<עדי חן: אני רוצה להשלים את חברתי, את עו"ד מיכל שקד, בעוד שתי נקודות ברשותכם.

<עדי חן: העניין הוא שאכן החוק קיים ואנחנו מחפשים דרכים איך לעבוד יחד אתו ושהחוק יהיה אפקטיבי ויעיל.

<עדי חן: יש שני עניינים שעלו.

<עדי חן: הגיע לידינו מידע רב לגבי ההתנהלות בישיבות מזכירות.

<עדי חן: העובדות הסוציאליות דנות בעניינים משפטיים שהן לא אמורות לדון בהם.

<עדי חן: מבחינת לשכת עורכי-הדין מדובר בהסגת גבול המקצוע ואנחנו מבקשים שהנושא הזה יטופל.

<עדי חן: עניין נוסף שאנחנו מבקשים שיטופל הוא להעניק לבית המשפט לענייני משפחה ולבתי הדין הדתיים את אותה סמכות שיש להם לפי חוק בית משפט לענייני משפחה.

<עדי חן: על-פי סעיף 8א לחוק בית משפט למשפחה, בכל עניין של סדרי דין וראיות, שאין עליו הוראה אחרת, בית משפט יכול לנהוג בדרך הנראית לו הטובה ביותר לעשיית צדק.

<עדי חן: זאת אומרת, במקרים חריגים, מנימוקים שיירשמו, שבית המשפט יחליט לגבי זוגות מסוימים לא להפעיל את החוק, כמו שהוא יכול לסטות מעניינים מסוימים לפי חוק בית משפט לענייני משפחה.

<עדי חן: זאת העמדה שלנו, להכניס את החריג הזה.

<עדי חן: זה לא יהיה גורף, אבל שיהיו כלים, כי בתי המשפט ובתי הדין חשים שהקרקע נשמטת מתחת לרגליים שלהם אם אין סעיף כזה, וחבל.

זאב בנימין בגין: ענת, את יכולה להשיב גם לעניין הראשון?

<ענת ענבר: בוודאי.

<ענת ענבר: ראשית, עובדות סוציאליות ביחידות הסיוע עובדות כבר 20 שנה ביחידות סיוע, למרות שהחוק חדש, כבוד השופט מרכוס יכול להעיד על זה.

<ענת ענבר: אם יש מקרה מסוים שאתם יודעים עליו, בבקשה תפנו אלינו, ואנחנו נטפל בו.

<ענת ענבר: אי-אפשר לדבר על האשמה כללית של עובדות יחידות הסיוע שמטפלות בעניינים משפטיים.

<ענת ענבר: השאלה היא מה זה עניין משפטי, השאלה אם חינוך ילד זה עניין משפטי, אנחנו יכולים לדבר על זה.

<עדי חן: מזונות, רכוש.

<ענת ענבר: אם יש איזו בעיה, תפנו אלינו ואנחנו נבדוק את זה.

<עינת קליין: יש עוד סוגיה אחת, שחשוב להזכיר אותה, דיברתי על זה עם יעקב.

<עינת קליין: באחת הישיבות, עוד טרם כניסת התקנות לפועל, דיברנו על האנומליה בין אגרה של חוק המהות, שזה 100 שקלים לפתוח את התיק, לבין מצב שזוג לא רוצה להטריח את המערכת, פונה לגישור חיצוני, ורוצה להגיש את ההסכם שהוא הגיע אליו לבית המשפט לאישור וצריך לשלם אגרה של 547 שקלים.

<עינת קליין: משרד האוצר בזמנו הבטיח לתת תשובה איך לסדר, כלומר, איך להשוות את המחירים.

<עינת קליין: שוב, זה גם דבר שיכול לקדם את החוק.

<עינת קליין: הרי לא ייתכן שזוג שלא מטריח את המערכת ישלם 547 שקלים - - -

זאב בנימין בגין: יש פה נציג אוצר?

<עינת קליין: לצערי הרב היום בישיבה אין.

<מוריה דיין: בכל מקרה הם ייאלצו לשלם את אותה אגרה כשהם באים לאשר את ההסכם.

<עינת קליין: לא.

<עינת קליין: הם הבטיחו שהם ייתנו - - -

<מוריה דיין: דרך המהות לא משלמים אישור הסכם?

<מוריה דיין: לא הגיוני.

<עינת קליין: קרה מצב שבאים צדדים לגישור מיוזמתם, לא מטרידים את המערכת, ומגשרים שפנו אלי אמרו לי: יעצנו להם לפתוח תיק כדי לשלם 100 שקלים.

<נועה ברודסקי-לוי: זה עלה באמת בדיון בתקנות בזמנו, כשאישרנו אותם, ומשרד המשפטים אמר - - -

<עינת קליין: עד עצם היום הזה לא ניתנה תשובה.

<נועה ברודסקי-לוי: אמרו שזה ייבדק.

<עינת קליין: זה גם דבר שיכול לקדם את הנושא.

זאב בנימין בגין: הבנו.

זאב בנימין בגין: לפעמים אנחנו מבינים די מהר.

זאב בנימין בגין: כבוד השופט מרכוס, אדוני זוכר שמשפחתי הופיעה בפניו בשאלת אפוטרופסות של גברת חסרת ישע?

<פיליפ מרכוס: מתוך אלפי תיקים - - -

זאב בנימין בגין: אדוני הועיל מאוד לאותה גברת – אפוטרופסות על הגוף, והאפוטרופוס הכללי – לעניין הכסף.

<פיליפ מרכוס: אני מודה לאדוני.

זאב בנימין בגין: שמעתי על הדיון זה מכלי כמעט ראשון ואני מודה לך בדיעבד.

זאב בנימין בגין: זו היתה עבודה חשובה מאוד.

זאב בנימין בגין: היא נפטרה בינתיים, לא עלינו, אבל את שנותיה האחרונות היא עברה בביטחון.

זאב בנימין בגין: אני מודה לך.

זאב בנימין בגין: אתם רואים, זה במסגרת תוכניתנו "עולם קטן".

זאב בנימין בגין: בבקשה, כבוד השופט.

<פיליפ מרכוס: שני דברים קצרים.

<פיליפ מרכוס: יושבת כאן הילה שמלווה את יחידות הסיוע מאז פתיחתן בירושלים, עוד לפני שהייתי סגן נשיא למשפחה, והם מלווים את העובדים הסוציאליים.

<פיליפ מרכוס: הם הדריכו את העובדות הסוציאליות של יחידות הסיוע כדי לדעת את הגבול בין עניינים משפטיים לבין עניינים של רווחה, כך שאם יש גלישה פה ושם אני בטוח שהיא מטופלת.

<פיליפ מרכוס: ההערה השנייה לעניין הסמכות לבית המשפט לוותר, כאן יש הוראה אחרת.

<פיליפ מרכוס: יש הוראות מסוימות על-פי החוק ובתקנות של המהות, ולכן זה מוצא מתוך סמכות של בית המשפט, לפי סעיף 8 לחרוג.

<פיליפ מרכוס: אם אתם רוצים להכניס לתוך חוק המהות או בתקנות המהות, אזי אפשר, וראיתי שיש אפשרות כזאת, אבל בכל זאת זה לא מקום להעניק על-פי סעיף 8 אפשרות לחרוג, כי יש הוראה אחרת.

זאב בנימין בגין: אדוני בקצה השולחן – אחרון חביב.

<יעקב קלמן: אני יושב-ראש לשכת הטוענים הרבנים.

<יעקב קלמן: תודה לאדוני שניתנה לי זכות הדיבור.

<יעקב קלמן: אני רואה פה שמאוד מלטפים את החוק הזה כמו אתרוג מאוד נחמד.

<יעקב קלמן: אני בעד החוק הזה, אני רק חושב שבמקום ללטף אותו ולתקן אותו בעדינות, צריכים לקחת כלים יותר חזקים כדי לתקן אותו.

<יעקב קלמן: אנחנו רואים פה, עם כל הסקרים, תוצאות טובות מאוד של יחידות הסיוע, לצד כשלים.

<יעקב קלמן: אני חושב שעד שאין לפחות את ועדת ההיגוי, צריך לעשות סטופ ולצמצם במעט את החוק, לא לתת 45 יום, לא לתת לאלה שמחכים 100 ו-200 יום לחכות.

<יעקב קלמן: אתם לא מבינים שיש זעקות במשפחות.

<יעקב קלמן: אנחנו רואים אותן.

<יעקב קלמן: בנוסף, בגלל שזמני קצר אני רוצה לומר עוד דבר.

<יעקב קלמן: מאשימים אותנו שאנחנו מסיתים.

<יעקב קלמן: אני אומר לכם ממשרדי, הגשתי הסכם לאישה שהלכה עם זה ליחידת הסיוע, ולא בכוונה, אבל יש גם מקרה כזה, זה התמסמס דווקא שם.

<יעקב קלמן: אם אתם רוצים ללטף את החוק הזה - - -

<רפי רכס: הסכם לא צריך להגיש ליחידת הסיוע.

<יעקב קלמן: אני גם מגשר, אני יכול לעשות גישור.

<קריאה: אתה לא צריך ללכת ליחידת הסיוע.

<יעקב קלמן: לא אמרתי שאני צריך, אמרתי שזאת היתה המציאות.

<יעקב קלמן: הגשתי להם, והם הלכו.

<יעקב קלמן: אני רוצה לומר עוד דבר אחד.

זאב בנימין בגין: אחרון.

<יעקב קלמן: זה דבר חשוב מאוד.

<יעקב קלמן: היה שופט אחד שעכשיו נתן בהחלטה שתי מילים "ה' ישמור", השופט מנחם הכהן.

<יעקב קלמן: על מה?

<יעקב קלמן: על זה שעסוקים כל-כך בנושא של החוק ומזניחים את הזעקה של ילדים ומשפחות - -

<ענת ענבר: אוי.

<ענת ענבר: נו באמת.

<יעקב קלמן: סליחה.

<יעקב קלמן: - - שלא מטפלים בהם במסגרת הרגילה.

זאב בנימין בגין: בסדר.

זאב בנימין בגין: שמענו את אדוני.

<יעקב קלמן: עוד דבר אחד אני רוצה לומר.

<יעקב קלמן: אנחנו חושבים שיש צורך בכל תיק לכתוב, בכל פתיחת יישוב סכסוך, רק מילה אחת, מה זה, על מה הולכים.

<יעקב קלמן: לא ייתכן שאדם מבוגר, בגיל 75, כמו לקוח שלי, ממתין חודשיים, חוטף התקף לב, הוא גם היה בבית חולים, ולא יודע מה היא רוצה ממנו בכלל.

<יעקב קלמן: בסופו של דבר זה היה כלום.

<יעקב קלמן: תכתבו רק את הנושא, כותרת – גירושין, כתובה, פירוק שיתוף.

<יעקב קלמן: נגמר הסיפור.

<יעקב קלמן: יש עוד כמה דברים, אבל אני אשאיר את זה לפעם הבאה.

<אמיר זימן: אני ממרכז גישור של מרכז השלטון המקומי.

<אמיר זימן: אני רוצה להשמיע את קולם, גם אם לא בהסמכה מלאה, של אלה שנמצאים בקול קורא, באותה רשימת מגשרים ומרכזי גישור.

<אמיר זימן: התחושה מהשטח שעל-אף שיחידות הסיוע, ואני רואה אותם מתחילת החוק, לא מוערכות מספיק על העבודה הנפלאה שהם עושים, התחושה בשטח היא שלא מגיעים החוצה מספיק תיקים.

<אמיר זימן: החוק מיושם ביחידות הסיוע במהות, יותר בניסיון לפתור, פחות בניסיון להכווין החוצה.

<אמיר זימן: אני רוצה לעודד אותם להוציא החוצה כמה שיותר.

<אמיר זימן: אולי ה-30% יצליחו לגדול ליותר.

<אמיר זימן: יש המון בעלי מקצוע ומרכזי גישור שלא מקבלים פניות.

זאב בנימין בגין: אני מבקש לרשום בפרוטוקול שראיתי הנהוני הסכמה מצד יחידת הסיוע.

<ענת ענבר: בהחלט.

זאב בנימין בגין: ענת – כמו שאומרים בהונגריה.

זאב בנימין בגין: .. – לא יהי דברך האחרון.

<ענת ענבר: קודם כול, לגבי הדברים שנאמרו קודם, לדעתי השופט מנחם הכהן התייחס לעובדים סוציאליים לסדרי דין ולא ליחידות סיוע.

<ענת ענבר: אין מקרה אחד שהופנה ליחידת סיוע, גם לאחר קבלת החוק, בעניינים אחרים, שלא טיפלנו בו בזמן.

<ענת ענבר: אם יש מקרה כזה, אפשר להעבירו אלי.

<יעקב קלמן: אני אביא לך.

זאב בנימין בגין: תמיד מועילה הערה ה' ישמור לעניין זה או אחר.

זאב בנימין בגין: אני מבקש לסכם.

זאב בנימין בגין: אני מודה לכם על הדיון.

זאב בנימין בגין: אני חושב שהוא היה מועיל, עדיין נותרו בעיות.

זאב בנימין בגין: בקשתנו בהצעתה של נועה, יועצתנו הנאמנה – אני חושב ששלושה שבועות היה זמן טוב להיערכות – אנחנו נבקש בתוך שלושת השבועות, אל תמתינו עד היום האחרון, למסור לוועדה, אני חושב לנועה, עדכון בעניין הדיור, ענת, כי יאיר לא היה פה לצערי או נציג אחר של מינהל הדיור הממשלתי.

זאב בנימין בגין: יעקב פרידברג – על הקמפיין.

זאב בנימין בגין: נביא לכאן את לפ"מ?

יעקב פרי: לוועדת ההיגוי פתרנו את העניין.

יעקב פרי: ..

זאב בנימין בגין: זה גם עניין פוליטי?

יעקב פרי: לא.

יעקב פרי: אדוני הסכים לעמוד בראש הוועדה...

זאב בנימין בגין: אני עומד בראש ועדת ההיגוי הכללית, ההיגוי של כל ההיגויים.

זאב בנימין בגין: יחידת הסיוע ובתי הדין הרבניים, בבקשה להעביר לנועה - - -

<נועה ברודסקי-לוי: אני גם מבקשת שתבדקו עוד פעם את הנושא של האגרה, מה שדיברנו בדיון בזמנו.

זאב בנימין בגין: אני מבקש להודות ואני נועל את הישיבה הזאת של ועדת החוקה, חוק ומשפט, בשבתה כוועדת היגוי זמנית עליונה.

זאב בנימין בגין: ..

זאב בנימין בגין: לנושא חשוב זה.

זאב בנימין בגין: אנחנו מתקדמים, אבל צריך להאיץ את הקצב.

זאב בנימין בגין: תודה רבה לכם.