הוועדה המיוחדת לפרשת היעלמותם של ילדי תימן, מזרח והבלקן, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1, 2017-02-08 10:00

יואב קיש: בוקר טוב.

יואב קיש: שלום לכולם.

יואב קיש: אני פותח את הישיבה.

יואב קיש: אנחנו נספר לחברים פה, למי שלא מכיר, שוועדת הכנסת היא הוועדה שקובעת הקמת ועדות חדשות – ביטן, זה מפריע.

נורית קורן: הוא מתראיין עכשיו.

יואב קיש: אז שייצא החוצה להתראיין.

דוד ביטן: כן.

דוד ביטן: חוק המואזין.

דוד ביטן: לא רוצים להוריד אותו.

יואב קיש: תגיד להם שאתה תיתן להם אוכל צמחוני, שייזהרו.

יואב קיש: תבוא עם הכובע והחלוק ותעשה להם אוכל טבעוני.

<אתי בן יוסף: מה שעושה הכובע.

נורית קורן: יואב, בוא נחתור תחתיו, ניקח לו את יו"ר הקואליציה.

יואב קיש: לא, לא.

נורית קורן: הוא נהיה אייקון כבר.

יואב קיש: חברים, ועדת הכנסת היא זו שקובעת הקמת ועדות חדשות.

יואב קיש: בעקבות העבודה המשמעותית שנעשתה גם בכנסת הזו וגם בממשלה בהובלתה של חברת הכנסת נורית קורן וגם השר צחי הנגבי ובאישור ראש הממשלה כמובן, ראינו כולנו את ההתקדמות העצומה שנעשתה בכל הפרשה של היעלמות ילדי תימן, מזרח והבלקן.

יואב קיש: אני חושב שזה כבוד לכנסת הזו שאנחנו מתכנסים היום ובעצם הכינוס הראשון של הוועדה הזו, המיוחדת, שתדון בנושא הזה.

יואב קיש: אני רוצה לברך את כל חברי הוועדה וגם כמובן את יושבת-ראש הוועדה המיועדת, חברת הכנסת נורית קורן.

יואב קיש: סדר הדברים, התחלתי להגיד לחברים, ועדת הכנסת היא זו שממליצה.

יואב קיש: כבר הוחלט בוועדה על ההקמה של הוועדה המיוחדת הזו, הגיעה למליאה אתמול, נדמה לי, כשאני הייתי במילואים.

יואב קיש: לא בטיסה.

יואב קיש: לא הייתי בטיסה ללנדון, הייתי במילואים.

דוד ביטן: אבל אמרת לי שאתה לא טס יותר.

יואב קיש: מבצעי.

יואב קיש: אני ממשיך לטוס אימונים.

יואב קיש: לא מבצעי.

יואב קיש: הפסקתי - - -

דוד ביטן: למה שלא תשים אותי נווט במטוס?

נורית קורן: רעיון לא רע, ביטן.

יואב קיש: דוד, יש לי בעיה אחת: זה מטוס חד-מושבי.

יואב קיש: אני לא רואה את שנינו נכנסים שם.

שולי מועלם-רפאלי: רציתי להגיד שקצת יהיה קשה.

יואב קיש: אתמול המליאה הצביעה בעד הקמת הוועדה ובעצם אנחנו פה עושים את הכינוס הראשון של הוועדה.

יואב קיש: אני יכול לחזור לטובת החברים שיראו במה מדובר ומה הדברים שהוועדה תדון בהם.

יואב קיש: הוועדה המיוחדת תדון בפרשת היעלמותם של ילדי תימן, מזרח והבלקן – נקרא להלן "הפרשה" – ובעניינים אלה, ראשית, פיקוח על יישום החלטת הממשלה שכותרתה: חשיפת חומרי ועדת החקירה הממלכתית בעניין פרשת היעלמותם של ילדים מבין עולי תימן בשנים 1948 עד 1954; פיקוח על פעילות הממשלה להגיע לחקר האמת בפרשה; מסמכים המצויים בארכיון המדינה בנושא הפרשה.

יואב קיש: רינה שלום, תנו גם לרינה מקום.

יואב קיש: בואי רינה, בואי שבי אתנו.

יואב קיש: צרפו אותה, בבקשה.

יואב קיש: תביאו עוד כיסא לפה.

דוד ביטן: רינה, לקחת חלק בהקמת הוועדה הזו.

יואב קיש: אני חוזר למי שהגיע עכשיו, חברים.

יואב קיש: אני חוזר על המנדט של הוועדה.

יואב קיש: הוועדה גם תדון בריכוז תלונות של משפחות הקשורות לפרשה; היא תדון בנושא מאגר DNA שעניינו התאמה בין קרובי משפחה לפרשה; איתור קברים בהתאם לאמור בפרוטוקולים של ועדת החקירה הממלכתית.

יואב קיש: גם אם נצטרך ונוביל חקיקה בנושא, אז הוועדה תדון בחקיקה.

יואב קיש: יש עניין בכנסת, אני יכול לעדכן אתכם, יכול להיות שתהיה חקיקה בנושא גנטי, שהיא כבר ממילא שייכת לוועדת המדע והטכנולוגיה, ואז היא תדון שם.

יואב קיש: אבל הכנסת הזו, אני חושב שהיא מאוד-מאוד ערנית לנושא הזה, ולראייה הקמת הוועדה הזאת.

יואב קיש: בוועדה יש 16 חברים מכל סיעות הבית.

יואב קיש: חלקם נמצאים אתנו.

יואב קיש: אני רוצה להודות לאנשים שעשו עבודה מאוד משמעותית בעניין הזה.

יואב קיש: ראשית, חברת הכנסת נורית קורן.

יואב קיש: אני חושב שרואים את ההשקעה הגדולה שעשית ויש מאמץ עצום שהביא כבר לתוצאות שהרבה אנשים מרגישים.

יואב קיש: אני לא יכול להגיד שזה פתרון סופי כי בשביל זה יש לנו את הוועדה.

נורית קורן: לא להשתמש במילה פתרון סופי.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: פתרון.

יואב קיש: זה לא סוף הדרך יש עוד הרבה עשייה.

נורית קורן: זה הנדבך הראשון.

יואב קיש: הנדבך הראשון, אני חושב, היה החלטת הממשלה ואחרי זה היה מהלך של צחי הנגבי ועכשיו, המהלך הזה מתווסף כדי להוריד את המועקה הקשה הזו.

יואב קיש: קשה לתאר ולשוות כמה כוחות נפש – אנשים סבלו במשך שנים כל כך רבות בעניין הזה.

יואב קיש: נורית הבטיחה שהיא תטפל בזה עוד לפני שהיא הייתה חברת כנסת.

יואב קיש: אני זוכר את זה.

יואב קיש: אני והיא היינו בכנס פעילים של הליכוד, חלק מהחברים נמצאים פה – אז היא אמרה שהיא לוקחת את זה כמשימה.

יואב קיש: אני שמח לראות.

יואב קיש: אפשר גם לפרגן כשחבר כנסת מרים משהו ומוביל אותו ורואים גם תוצאות.

יואב קיש: אני רוצה להודות גם לרינה מצליח.

יואב קיש: אני חושב שיש פה שילוב, שילוב נכון וחכם של תקשורת וחקיקה והכנסת והמוסד הזה.

יואב קיש: זה רק מראה כמה כוח יש כשהדברים האלה הולכים יחד.

יואב קיש: זה נכון שתפקידה של התקשורת זה לבקר, גם את הממשלה וגם את הכנסת, וזה מצוין וכך נכון וראוי שיהיה.

יואב קיש: אבל גם פה יש דוגמה למהלך משותף שהצליח בצורה מרשימה ויש לכם עוד להמשיך עשייה בעניין הזה.

יואב קיש: לפני שנגיד את הברכות, הברכות יהיו אחר כך, אנחנו נעבור רגע להצבעה על הקמת הוועדה.

יואב קיש: אני אקריא את ההודעה ואז מצביעים עליה.

יואב קיש: בהתאם להוראת סעיף 106(א)(1) לתקנון הכנסת, הוועדה תבחר יושב-ראש מבין חבריה לפי המלצת ועדת הכנסת.

יואב קיש: ועדת הכנסת ממליצה בפני הוועדה המיוחדת לפרשת היעלמותם של ילדי תימן, מזרח והבלקן, לבחור בחברת הכנסת נורית קורן לכהן כיושבת-ראש הוועדה.

יואב קיש: חברי הכנסת של הוועדה יכולים להצביע, ואם מישהו מהסיעה לא נמצא – אז יכול להחליף אותו חבר כנסת אחר.

יואב קיש: מי בעד, שירים את ידו.

יואב קיש: בעד הצעת ועדת הכנסת – פה אחד

יואב קיש: פה אחד.

יואב קיש: ההחלטה התקבלה.

יואב קיש: אני מפנה לך עכשיו את הכיסא.

יואב קיש: בבקשה.

יואב קיש: (מחיאות כפיים)

נורית קורן: אני מתכבדת לפתוח את הישיבה הראשונה בוועדה המיוחדת לפרשת היעלמותם של ילדי תימן, מזרח והבלקן, ואני רוצה לומר שהחיינו.

נורית קורן: לא האמנתי שאני אגיע לזה, למרות כל המאבקים שלי.

נורית קורן: זה יום היסטורי היום.

נורית קורן: לראשונה בהיסטוריה של מדינת ישראל, גם ראש הממשלה, מר בנימין נתניהו, וגם חברי הכנסת והכנסת, מכירים בפרשת ילדי תימן, מזרח ובלקן – אנחנו צריכים לומר כל הזמן מזרח ובלקן כי זה כולל את כל העדות ולא רק תימנים.

נורית קורן: רובם תימנים אבל זה כולל את כל העדות.

נורית קורן: זה פצע מדמם בלב החברה הישראלית.

נורית קורן: כאן לראשונה, היום ב-2017, המדינה לוקחת אחריות על עוול היסטורי שנעשה במשך עשרות שנים ומאשרים את הקמת הוועדה המיוחדת הזאת בראשותי, מתוך הבנה שישנו ציבור שלם שמחכה לתשובות.

נורית קורן: הקמת הוועדה היא צעד דרמטי ומשמעותי, היא חלק במאבק שאני מובילה למען חקר האמת בפרשה מיום היבחרי.

נורית קורן: יואב הזכיר כאן – אני הספקתי לשכוח את זה – שאפילו במהלך הפריימריז אני אמרתי שאני אעשה את זה אם אבחר.

נורית קורן: הנה, הבטחתי ועשיתי.

נורית קורן: מתחילת כהונתי פעלתי להסיר את החיסיון על הפרוטוקולים וגם על המסמכים של ועדות החקירה השונות יחד עם עמותת "אחים וקיימים".

נורית קורן: רתמתי את ראש הממשלה, את השר צחי הנגבי, את יושב-ראש הכנסת, את יושב-ראש הקואליציה וחברי כנסת נוספים שהשפיעו.

נורית קורן: השדולה – הקמתי שדולה לפני שהגענו לוועדה – הגיעה להישגים.

נורית קורן: ההישג הראשון שאמרנו, הנדבך הראשון, זה הסרת החיסיון על הפרוטוקולים, הקמת המאגר הגנטי בשיתוף חברת My Heritage שהביא לפריצת דרך ואיחד את הבן המאומץ יהודה קנטור ובני משפחתו ביולוגיים.

נורית קורן: אני מקווה מאוד שבאמצעות הוועדה אנחנו נצליח לאחד עוד ולעשות מפגשים מאוד מרגשים ולאחד בין בן מאומץ למשפחה.

נורית קורן: אני אמשיך במסגרת הוועדה להגיש הצעות חוק ודיונים אשר יקדמו את חקר האמת בפרשה.

נורית קורן: עוד קודם לפעולה שלי, יש כאן את כל העמותות ויושבים כאן מסביב לשולחן חברי כל העמותות שפעלו.

נורית קורן: צריך לציין את משה נחום, את אבנר פרחי, את עורך דין רמי צוברי ועוד אנשים רבים וטובים.

נורית קורן: יש כאן גם את יגאל בן שלום שדואג למורשת יהדות תימן.

נורית קורן: כל האנשים שפעלו יושבים היום מסביב לשולחן.

נורית קורן: מעמותת עמרם לא הגיעו כי שלומי חתוקה נמצא בחו"ל.

נורית קורן: אני רוצה לומר לכם שזאת הוועדה וזה המקום שבו קולכם יישמע.

נורית קורן: אני לוקחת את כל מה שעשיתם, כי אם לא הייתם פועלים – לא היה על מה להסתמך היום.

נורית קורן: לכן, כל הפעילות של העמותות חשובה ביותר וזה המקום שכולם יתכנסו בו בתוך הוועדה לפעול ביחד.

נורית קורן: אני רוצה לברך גם את הגנז, את יעקב לזוביק, שפעל במהירות ברגע שדיברתי אתו וברגע שהייתה החלטה רק למנות את השר צחי הנגבי, הוא פעל לסרוק את החומרים ויש לו ולאנשים שלו אוזן קשבת.

נורית קורן: גם מה שלא נפתח, אני מקווה שבשיתוף פעולה הכול יפתח לעין הציבור.

נורית קורן: בסופו של דבר אנחנו נמצא אם יש קברים, והוועדה סימנה שיש קברים, למצוא את הקברים ואת הנפטרים ולתת למשפחות מקום שיוכלו לבוא לבכות.

נורית קורן: וגם לנסות למצוא את המאומצים על ידי פתיחת תיקי אימוץ.

נורית קורן: פה יהיה מסלול ארוך, אבל אני מקווה שאנחנו נגיע.

נורית קורן: אני רוצה להודות לך רינה שנתת רוח גבית לכל המאבק הזה ונרתמת ולקחת אותו בצורה אישית, בדרך כלל זה לא קורה.

נורית קורן: בעקבותייך התגייסה כל התקשורת.

נורית קורן: זה רק מראה כמה אנחנו צריכים לפעול לפעמים יחד עם התקשורת כדי להביא לחשיפה של דברים אפלים שהיו בעבר וגם לעשות דברים טובים.

נורית קורן: זה הדבר החשוב ביותר ואני מודה לך.

נורית קורן: אני מודה גם לך מנכ"ל הכנסת, אני מודה גם ליולי.

נורית קורן: ותודה לירדנה, תודה רבה למזכירת הכנסת.

נורית קורן: אני מודה לכולכם.

נורית קורן: נפתח את הדיון ומי שרוצה לדבר, אני אשמח.

נורית קורן: אני אתן קודם לחברי הכנסת כי אתם בטח רוצים ללכת.

יואב קיש: לי יש בעיה, אני מחליף את רחל עזריה, אז ניפרד.

יואב קיש: תודה רבה, שיהיה בהצלחה.

נורית קורן: תודה רבה.

נורית קורן: תודה.

נורית קורן: אולי ניתן ליושב-ראש הקואליציה שאשתו תימניה.

יהודה גליק: מי שאשתו תמניה, אוכל טוב.

דוד ביטן: בגלל זה אתה חושב?

דוד ביטן: קודם כל, אני מאחל לך הצלחה בתפקידה.

נורית קורן: תודה, אדוני.

דוד ביטן: אני מקווה שהוועדה תוכל לעשות מה שוועדות אחרות לא עשו.

דוד ביטן: היו המון ועדות אבל הנושא לא נפתר ולא קודם כמו שחשבו שיקודם.

דוד ביטן: אני בטוח שהכנסת תוכל לעשות את העבודה יחד עם התקשורת.

דוד ביטן: בדרך כלל אני מדבר נגד התקשורת – לפעמים, לא בדרך כלל – אבל הפעם באמת התקשורת סוף-סוף לא התעסקה בנתניהו ובליכוד אלא התעסקה בדברים יותר חשובים.

דוד ביטן: עשית עבודה שגרמה לנושא לחזור לתודעה הציבורית כי אחרי הקמת הוועדות זה תמיד יורד.

דוד ביטן: בזכת הפעילות שלך וגם של חברת הכנסת כמובן, הנושא חזר לסדר היום.

דוד ביטן: יש לנו פה 9 חודשים של עבודה מאומצת.

דוד ביטן: ברור שאם נצטרך להוסיף, אנחנו נוסיף זמן.

דוד ביטן: אבל בכוונה צמצמנו את מסגרת הזמן כדי שהעבודה תהיה מאסיבית, עניינית.

דוד ביטן: אני רוצה שהממשלה תשתף פעולה וכל חברי הכנסת.

דוד ביטן: זה עניין של כולנו, אין פה אופוזיציה או קואליציה.

דוד ביטן: בהצלחה במה שאתם צריכים לעשות.

נורית קורן: תודה.

<רינה מצליח: אני חושבת שמי שצריך להגיד לו תודה באופן מיוחד, בהמשך לחלוקת המחמאות, זה לראש הממשלה.

<רינה מצליח: הוא באמת הרים את הכפפה.

<רינה מצליח: לו הוא לא היה מרים את הכפפה, אז אני עד היום הייתי משדרת והם היו פונים לבג"ץ, כי באמת היה קייס והיה צריך לפתוח את הפרוטוקולים.

<רינה מצליח: מהרגע שהוא התגייס למען העניין אז הכול רץ וכולם נרתמו, כולל הגנז.

<רינה מצליח: אני חייבת להגיד שעד היום, כל פעם שאני צריכה עזרה משם, אני מקבלת את מלוא העזרה והתמיכה.

<רינה מצליח: וכמובן, מחברת הכנסת נורית קורן שהתחילה עוד קודם.

<רינה מצליח: אבל אני מקווה – וזה המשפט שמאוד חשוב לי להגיד – כמו שראש הממשלה עשה את הצעד הראשון הזה, המשמעותי, שבעקבותיו כל ההתייחסות לפרשה הזאת בציבור השתנתה, שהוא ילך אתנו גם את כברת הדרך הבאה כדי שנגיע, אולי עוד בקדנציה הזאת, גם אם היא תהיה יותר קצרה ממה שאנחנו אולי מתכננים - - -

דוד ביטן: לא, לא.

שולי מועלם-רפאלי: פה כבר עברת - - -

נורית קורן: זה האיזון.

נורית קורן: זה האיזון.

דוד ביטן: רבותי, הם לא מסוגלים.

דוד ביטן: לא מסוגלים.

<רינה מצליח: זה היה בשביל לבדוק - - -

שולי מועלם-רפאלי: לשמור על ערנות.

<רינה מצליח: בדיוק, לבדוק ערנות, כי היו יותר מדי מחמאות, אז חשבתי שאולי ביטן נרדם.

שולי מועלם-רפאלי: היום לא שבת, יש לומר.

<רינה מצליח: בקיצור, אני באמת מקווה שזה לא ייקח הרבה זמן – זה מה שהתכוונתי להגיד – וגם אם לא יהיו לנו את כל התשובות, יהיה לנו את המרפא לכאב הגדול של הפרשה הזאת.

<רינה מצליח: יכול להיות שלא יהיו לנו את כל התשובות, אבל יכול להיות שתהיה לנו את התרופה וזה יהיה מספיק טוב עבור כל הלבבות השבורים של המשפחות השבורות ושל הילדים שמסתובבים בעולם ואולי אפילו ולא יודעים שהם נלקחו מהוריהם ושם בכלל מאומצים.

דוד ביטן: כל הכבוד.

נורית קורן: כן, תודה רינה.

נורית קורן: צריך להגיד שהוועדה הזאת קמה, וזאת ועדה שונה לגמרי.

נורית קורן: כי הוועדות שהיו קודם היו ועדות טיוח, לא היו ועדות שבאו באמת לחקר האמת.

נורית קורן: כאן זו הפעם הראשונה שזה בתוך הכנסת ולא מחוץ לכנסת.

דוד ביטן: צריך גם להגיד שמינינו את הוועדה ומינינו את נורית קורן למרות שלא הגיעה להצביע על התקציב, בגלל שמדובר בנושא ציבורי ממדרגה ראשונה - -

<קריאה: זה בזכות שלא באה.

דוד ביטן: לא בזכות.

דוד ביטן: - - ולא רצינו לערבב מין בשאינו מינו.

דוד ביטן: תודה רבה.

נורית קורן: זו הייתה המחאה הקטנה שלי.

נורית קורן: תודה, דוד.

נורית קורן: חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.

ירדנה מלר-הורוביץ: בשעה טובה.

נורית קורן: תודה, ירדנה.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו צריכים להצביע בעוד ועדה, אז אני אגיד את הדברים החשובים בקצרה.

יהודה גליק: מינוי של שתי נשים.

נורית קורן: אתה רואה?

נורית קורן: בעוד שתי ועדות יושבות-ראש.

יהודה גליק: מאוד פמיניסטי.

מיכל רוזין: רוצים יותר שרות.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שהיום נפל דבר בהיסטוריה של מדינת ישראל כחברה: זה עבר מלהיות עניין פרטי של המשפחות שכואבות ומדממות את הכאב הזה 68 שנים, לעניין של כלל החברה הישראלית.

שולי מועלם-רפאלי: גם מי שברור לחלוטין שבמשפחתו הפרטית זה לא קרה, מתגייס, כי ברור לחלוטין שיסוד מוסד בחברה הישראלית הוא ערבות הדדית.

שולי מועלם-רפאלי: הערבות ההדדית הזאת מחייב אותנו לגילוי האמת באופן מקסימלי.

שולי מועלם-רפאלי: אני מצטרפת לדברים של רינה מתוך ידיעה שכנראה לא נצליח ברבות השנים שחלפו, לקבל את כל התשובות.

שולי מועלם-רפאלי: אבל אני חושבת שההבנה שמחלחלת בהקמת הוועדה היום בזכות הפעילות הבלתי פוסקת שלך, של רינה ושל אנשים נוספים שהתגייסו, של הממשלה שהתגייסה בראשות ראש הממשלה, שרת המשפטים שתמכה בזה – אומרת דבר עקרוני: מדינת ישראל מסוגלת היום מתוך חוזק לפתוח את הפצע המדמם הזה ולהביא מזור ומרפא לכאב של משפחות רבות שאנחנו מחויבים להן.

שולי מועלם-רפאלי: גם הורים שהלכו לעולמן השאירו את הצוואה הזאת לילדים שלהם, לנו כשליחי הציבור שלהם.

שולי מועלם-רפאלי: מדינת ישראל מחויבת לכל אחד ואחד מאזרחי המדינה לגילוי האמת בפרשה הכאובה הזאת, ובעזרת השם למציאה אמתית של היכולת של כל אחד פרטי להתחבר חזרה למשפחה שלו מתוך ההבנה שהמקום הנכון לכל ילד, גם בחלוף 68 שנים, הוא בחיק המשפחה הביולוגית שלו.

נורית קורן: תודה.

נורית קורן: תודה, אדוני היושב-ראש שהצטרפת אלינו.

נורית קורן: אני רוצה לשחרר את חברת הכנסת מיכל רוזין כי הן צריכות להצביע על הוועדה הבאה.

נורית קורן: בבקשה.

מיכל רוזין: אני אקצר.

מיכל רוזין: יש לי 3 נקודות קצרות, חשובות.

מיכל רוזין: קודם כל, ברכות.

מיכל רוזין: אני יודעת שכולם כבר אמרו, אבל אני רוצה להצטרף לברוכות, גם לראש הממשלה, גם ליושב-ראש הקואליציה שלמרות העניינים השכלת - - -

דוד ביטן: אנחנו פה מצלמים את העסק הזה?

דוד ביטן: אני לא מבין.

נורית קורן: ברור.

נורית קורן: בשידור ישיר.

דוד ביטן: שיהיה לי בארכיון.

מיכל רוזין: - - - לחברת הכנסת קורן שלקחה את זה כדגל והובילה.

מיכל רוזין: כל הכבוד לך.

מיכל רוזין: רינה, זה לא פשוט, למרות שאנחנו באות מתחקיר מאוד קשה בנושא של בתי האבות הסיעודיים והמצב המזעזע שם.

מיכל רוזין: זה קל מאוד לחשוף דברים – לכאורה לחשוף, כי כולנו יודעים מה קורה – אבל קשה מאוד לעלות מחדש מהאוב ולשחזר דברים.

מיכל רוזין: אנחנו חיים במדינה שבה כל רגע יש חדשות ודברים חדשים קשים, ובכל זאת לא וותר על המקום הזה.

מיכל רוזין: אני רוצה להגיד משהו בזכות פרוצדורות.

מיכל רוזין: לפעמים אנחנו מתעקשים ויושב-ראש הכנסת יודע.

מיכל רוזין: אנחנו מתעקשים על תקנון, מתעקשים על פרוצדורות.

מיכל רוזין: יש משמעות להקמת ועדה בכנסת מול שדולה.

מיכל רוזין: יש לזה מקום יותר חשוב, יותר משמעותי, גם מבחינת המשאבים וגם מבחינת המקום, הכבוד והיכולת לבחון על אמת את הדברים.

מיכל רוזין: גם לעניין של משאבים חייב להיות מקום.

מיכל רוזין: אם המדינה לא תחליט שהיא משקיעה משאבים, למשל, לבדוק קברים וכדומה, בסוף זה מסתכם בכסף וצריך משאבים לזה.

מיכל רוזין: אי-אפשר רק שנדבר פה ונקבל החלטות מאוד חשובות.

מיכל רוזין: צריכים להיות משאבים לצדן.

מיכל רוזין: לנושא העקרוני והוא הכי חשוב.

מיכל רוזין: בסופו של דבר, כמו שאמרתי, הגענו מהדיון הקשה על בתי אבות סיעודיים.

מיכל רוזין: רוב הילדים האלה שאנחנו מדברים עליהן הם ילדים שהיום כבר זקנים, מבוגרים.

מיכל רוזין: המדינה לא רק היום לא מתייחסת למבוגרים שלה ולזקנים שלה בכבוד.

מיכל רוזין: אבל חלק מהעניין הוא גם להתייחס בכבוד גם לטראומות היסטוריות, גם לאי-צדק משווע שקרה פה שאותו צריך לחשוף ובו צריך לטפל.

מיכל רוזין: כי טראומות לא נעלמות ופצע מדמם לא נסגר רק כי חלפו השנים.

מיכל רוזין: הדברים האלה קיימים וצריך לתת להם את המקום.

מיכל רוזין: אני גאה להיות נציגת מרצ בוועדה הזאת ואני מקווה שנעשה עבודה חשובה וטובה.

נורית קורן: תודה.

נורית קורן: אני מודה לך על ההערה.

נורית קורן: אני רוצה להוסיף פה גם תודה לשר האוצר כי כשאני פניתי אליו הוא אמר שכל תקציב שיידרש – יינתן.

נורית קורן: אני רק צריכה לדאוג איך עושים את זה כדי שהוועדה תדאג גם לפתוח קברים וגם - - - את מאגר ה-DNA, את הכול על מנת להביא לחקר האמת.

נורית קורן: תודה.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: קודם כל, אני בוודאי מצטרף לכל הברכות ואני ממשיך את הדברים של חברת הכנסת רוזין על הפרוצדורות.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שעצם העובדה, ויושב-ראש הקואליציה - - -

דוד ביטן: אני בעד פרוצדורות כל עוד הן לטובתי.

יולי יואל אדלשטיין: יושב-ראש הקואליציה יודע שאני בעד פרוצדורות גם כשהן לא לטובתי, ולכן הוא סבל מזה יחד עם חברת הכנסת נורית קורן לא מעט כי אני סבור שיש יותר מדי ועדות בכנסת ואין צורך להקים ועדות נוספות.

יולי יואל אדלשטיין: אבל בסופו של דבר, אני חושב שעל כך דיברו כולם.

יולי יואל אדלשטיין: גם שר האוצר לא אוהב לתת תקציבים, גם אני לא אוהב להקים ועדות.

יולי יואל אדלשטיין: יש כל מיני דברים שנסוגו במקרה הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שכולנו סבורים שהנושא הזה, למרות שכפי שנאמר, היה מדובר בתינוקות וילדים ועכשיו מדובר באנשים שהם לפחות מבוגרים אם לא קשישים – למרות כל זה יש תחושה של מצב חירום.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, אני חושב שכך הוועדה הזאת צריכה לפעול כי לפעמים קורה בכנסת שאנשים מתאהבים בפרוצדורה, במובן האחר של המילה, והיו לנו כבר ועדות שהיה דחוף להקים אותן והתקיימו שתיים-שלוש כנסות כי איך לפזר עכשיו?

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שנורית, כפי שאנחנו מכירים אותך ומכירים את היחס שלך לנושא, את תפעלי כאן באמת במתכונת חירום.

יולי יואל אדלשטיין: גם המנכ"ל שנמצא כאן, גם מזכירת הכנסת שנמצאת כאן, אנחנו נדע לעמיד את כל המשאבים הדרושים לוועדה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: אתם לא במקום הממשלה, אתם לא תבצעו דברים שהרשות המבצעת צריכה לעשות, אבל אם תפעלו נכון, נדע גם להביא את הרשות המבצעת לעשות כל מה שנדרש ממנה.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שהצדק כאן צריך לצאת לאור והדברים מובנים מאליהם וכולם יודעים לכאורה, אבל הם צריכים גם לפעמים להיאמר, זה רק יעשה את המדינה שלנו ואת החברה שלנו שטובות יותר.

יולי יואל אדלשטיין: בהצלחה רבה לך ולכל חברי הוועדה.

נורית קורן: תודה, אדוני היושב-ראש.

נורית קורן: אני מאוד מודה לך.

נורית קורן: זה היה באמת מעשה אמיץ.

נורית קורן: למרות הנחישות שלך לא לפתוח עוד ועדה, אני לא הרפיתי.

נורית קורן: אני חושבת שכמו שאתה אומר, הוועדה הזאת יש לה טווח עבודה מאוד רחב, היא לא תהיה ככל הוועדות בכנסת כי זו ועדה ממש שונה, היא עוסקת בעבר וצריכה להביא את כל המסמכים.

נורית קורן: אני אשמח לכל סיוע שהכנסת תעמיד לרשותי.

נורית קורן: תודה רבה על שיתוף הפעולה, גם של המנכ"ל וגם שלך.

נורית קורן: באמת תודה רבה, אני ממש מודה לכולם.

נורית קורן: תודה.

דוד ביטן: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: בהצלחה.

נורית קורן: אנחנו עוד ממשיכים לשבת פה.

נורית קורן: חברי הכנסת אמורים לצאת.

נורית קורן: אני קודם כל אתן רשות דיבור ליושב-ראש מועצת בית דגן, רמי תנעמי, בבקשה.

<רמי תנעמי: אני רוצה לברך את חברת הכנסת נורית קורן שהתחילה פה איזשהו מהלך.

<רמי תנעמי: אני דווקא מציג את הנושא לא מהבחינה הפוליטית אלא דווקא מהבחינה האישית.

<רמי תנעמי: אני רוצה להגיד לכם שאצלי במשפחה דודה נעלמה.

<רמי תנעמי: הדוד שלי, אח של אבא שלי, שהיה אתה בבית יתומים במחנה עין שמר, היה בן 7-6.

<רמי תנעמי: אתם יכולים לראות ב"יוטיוב" את "עד שאמצאנה" – סרטון שהפיקה בת אחי.

<רמי תנעמי: גם את הדודה שלי וגם מצד האימא שלה יש סיפור של היעלמות.

<רמי תנעמי: סרטון מרגש.

<רמי תנעמי: הדוד שלי, אח של אבא שלי, מחפש את אחותו למעלה מ-50 שנה, 60 שנה.

<רמי תנעמי: אני חושב, נורית, שצריך לקחת את זה מהר מהסיבה הפשוטה – בכוונה אני מציג את הפן האישי – הדוד שלי היום בן 85, אם יתגלה משהו, אני אשמח מאוד שהוא יידע משהו פה, ולא אחרי שהוא ילך לעולמו.

נורית קורן: נכון.

<רמי תנעמי: הנושא הזה כואב לנו.

<רמי תנעמי: כואב לנו ברמה האישית לכל אחד ואחד.

<רמי תנעמי: כולנו מרגישים את זה כשזה באמת קרוב אלינו יותר ואני מרגיש את זה קרוב אלינו יותר מעבר לפן המדיני שיש פה, אני אקרא לזה ככה.

<רמי תנעמי: אני שמח שהתגייסו לטובת הנושא הזה, כולל העיתונות.

<רמי תנעמי: יישר כוח על הנושא של ההצטרפות למאבק הזה, כי בלי עיתונות, עם כל הכבוד לנו - - - כשהדברים נחשפים לאור השמש פתאום מבינים כמה צריך לעשות.

<רמי תנעמי: אני מאחל לכולנו שנצליח לקדם את הנושא הזה.

<רמי תנעמי: שהדור שהולך לעולמו, יקבלו לפחות תשובות לחלק מהשאלות שיש להם.

<רמי תנעמי: תודה רבה.

נורית קורן: תודה רבה.

נורית קורן: כן, יגאל יוסף, לשעבר ראש עיריית ראש העין, בבקשה.

נורית קורן: תדברו קצר כי אני רוצה לתת לכולם לדבר, בסדר?

<יגאל יוסף: בשבילי זה רגע מרגש מאוד שהגענו לנקודה כזאת.

<יגאל יוסף: זה שיא של הפעילות של חיפוש ילדי תימן.

<יגאל יוסף: כל הכבות לנורית ולכל מי ששותף, לראש הממשלה וכמובן לרינה מצליח.

<יגאל יוסף: אם רינה לא הייתה, זה לא היה מצליח.

<יגאל יוסף: וזה מצליח.

<יגאל יוסף: אבל כולנו פה משוכנעים שנעלמו ילדים, אף אחד לא חושב אחרת.

<יגאל יוסף: אני חושב שצריך להגיש שהמדינה צריכה לקחת כבר אחריות.

<יגאל יוסף: כל מה שייעשה – צריך להיעשות, לבדוק הכול.

<יגאל יוסף: אבל כולנו יודעים את האמת.

<יגאל יוסף: אנחנו דורשים שתהיה לקיחת אחריות על-ידי הממשלה, שתגיע הכרזה כזאת.

<יגאל יוסף: המשמעויות שלה יקבלו ביטוי אחר כך, אבל קודם כל שתגיע הכרזה כזאת.

נורית קורן: אני מאמינה שברגע שיהיו מסקנות מדיון אחד או שניים וברגע שאנחנו נתחיל לפעול כוועדה, זה יבוא אחר כך.

נורית קורן: אבל אני אומרת לך, עצם הקמת הוועדה מראה שלוקחים אחריות ויודעים שצריך לחשוף את האמת.

נורית קורן: זה נדבך חשוב ביותר.

נורית קורן: ד"ר משה נחום, בבקשה.

<משה נחום: אני מברך אותך על כל הצעדים שעשית כי אם אין לזה פרסום – אין לזה גם מוטיבציה, אין לזה גשר, אין לזה עוצמה.

<משה נחום: אני מודה היום, לאחר 20 שנה שהגשתי את הבג"ץ להקמת ועדת חקירה ממלכתית, הגברת הנפלאה רינה מצליח רצתה לראיין אותי, אבל אני הייתי כל-כך כעוס ומתוח, אמרתי: אני מצטער, לא באתי להצגה יומית.

<משה נחום: אני מתנצל היום בפניך.

<משה נחום: אם אנחנו באמת רוצים להצליח, אסור לנו לבזבז זמן על ניירות ומסמכים שהם ברובם מזויפים.

<משה נחום: ועדות החקירה כולן שיקרו בעזות מצח.

<משה נחום: כתבתי את זה בספר הזה, וזה עורר את כל המדינה.

<משה נחום: זה הגיע לכנסת ולממשלה.

<משה נחום: אמרתי שילדי תימן, מזרח ובלקן עברו קטסטרופה, אבל ילדי תימן לא נחטפו רק ב-48'.

<משה נחום: ביקרתי בעדן, ראיתי בארכיון הבריטי ש-650 ילדים יצאו מתימן עם 97 נשים נשואות ואלמנות.

<משה נחום: וכשהגיעו ההורים והקרובים לארץ, אמרו להם שהאונייה טבעה.

<משה נחום: זה לא יכול להימשך, השקרים האלה.

<משה נחום: אלפי ילדים נעלמו.

<משה נחום: סיפרתי בספר סיפור טראגי.

<משה נחום: ילד בן 12.5 קובר את אמו, הוא ואביו לבד בלי לוויה.

<משה נחום: כשאביו פתח את התכריכים הוא ראה שאין עיניים ואין חלקים פנימיים ואין ילדה בבטן – היא הייתה בחודש ה-9 להריונה – לקחו אותה מהמטבח כשהכינה ארוחת צהריים.

<משה נחום: קוראים לבחור רחמים דוד.

<משה נחום: הוא רואיין על-ידי יהודית יחזקאלי ב"7 ימים".

<משה נחום: ראיינו 10 גברים שלקחו מהם את הנשים.

<משה נחום: מה שהציק להם בחייהם זה שהם נאלצו לחתום על שקר שהם לא היו נשואים לפני כן.

<משה נחום: בשבילם, הרבנות עשתה פשע נורא והם לא יכלו לסלוח לעצמם ששיקרו כדי להינשא שנית.

<משה נחום: יש הרבה טרגדיות בנושא הזה של יהודי תימן.

<משה נחום: כשהוא הלך להתלונן במשטרה, הכו אותו והפכו אותו לנכה.

<משה נחום: והוא נכה עד היום.

<משה נחום: 100% נכה.

<משה נחום: ואם הוא לא היה הולך לביטוח לאומי ועושה קטסטרופה, לא היו מרימים לו אפילו את הקצבה החודשית.

<משה נחום: יש הרבה דברים, גברתי, שתצטרכי להתמודד אתם והם מאוד כואבים.

<משה נחום: אני רוצה לומר זאת ברגע זה, אם פנינו באמת לפתרון הבעיה – כשאבי המנוח הלך כשגנבו לו את הספרים, כשאיבד ילד במלחמת השחרור, כשלקחו את בת אחותי, כששדדו מאתנו כתבי-יד עתיקים, זהב, כסף, תכשיטים.

<משה נחום: היינו משפחה עשירה אבל גדלתי בתוך משפחה ענייה מרודה.

<משה נחום: על זה אני מבכה את כל הקטסטרופה של אלפי משפחות עברו.

נורית קורן: ד"ר משה נחום, אנחנו נתחיל בדברים לפי הסדר, לאט-לאט.

נורית קורן: אנחנו נקבע את סדרי העבודה.

נורית קורן: אני אתייעץ עם כולכם, גם חברי הכנסת, ונראה איך אנחנו צועדים.

נורית קורן: חבר הכנסת יואב בן צור, בבקשה.

יואב בן צור: תודה רבה.

יואב בן צור: שוב ברכות.

יואב בן צור: זה יום מאוד מיוחד גם למי שהוא בן העדה וגם למי שהוא לא בן העדה, גם ליהודי המזרח והבלקן.

יואב בן צור: רק שלשום קבלתי בקשה מבחור צעיר שדודו נעלם ב-49' והם לא יודעים כלום.

יואב בן צור: הוא קרוי על שמו.

יואב בן צור: כשמבקשים לקבל פרטים עליו, כתוב: משרד ראש הממשלה.

יואב בן צור: בסדר, אנחנו נגיע למשרד ראש הממשלה כדי לנסות לבדוק מה עלה בגורלו של אותו דוד.

יואב בן צור: בכל מקרה, אני חושב שהקמת הוועדה עצמה, יש לה את היכולת להגיע לחקר האמת.

יואב בן צור: חכמנו, זיכרונם לברכה, אמרו: אין שמחה כהתרת הספיקות.

יואב בן צור: כשאדם נמצא בספק, הוא לא שקט, לא רגוע.

יואב בן צור: הוא לא יכול להגיד: הנה, זה עכשיו כאן.

יואב בן צור: גם אם אדם חי וגם אם אדם מת, גם אם הוא מקבל את הבשורה של מת – אז הוא יודע שאתרו.

יואב בן צור: כואב לו, אבל הותר לו ספק.

יואב בן צור: כשהותר לו ספק, אדם מוצא יותר שלווה.

יואב בן צור: כשלא הותר לו הספק, כמו סבתי שהלכה לעולמה בלי לדעת מה עלה בגורל בנה ונכדתה, אז הספק הזה קשה.

יואב בן צור: אנחנו מקווים שעבור הדור הזה והדור הבא ובשביל מי שעוד נמצא, נצליח להגיע כמה שיותר לחקר האמת.

יואב בן צור: אנחנו סומכים על יכולותייך, יושבת-ראש הוועדה, אין לנו ספק שתעשי.

נורית קורן: תודה.

יואב בן צור: לך, רינה, אני רוצה לומר שהמעשה שעשית באמת חיזק את הממשלה כי זו ועדה של זכויות.

יואב בן צור: כשיש זכויות, אז כדי שהוועדה תגמור את תפקידה, עד אז הממשלה בטח לא תיפול.

יואב בן צור: אז יש לך חלק בהמשך קיום השלטון.

יואב בן צור: תודה.

<רינה מצליח: אני מצטרפת לאיחול הזה.

נורית קורן: תודה רבה, חבר הכנסת יואב בן צור.

נורית קורן: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

נורית קורן: אחר כך אני אתן לך, יהודה, את זכות הדיבור.

ישראל אייכלר: אני לא רוצה לקחת זמן מהאנשים שלמענם הוקמה הוועדה.

ישראל אייכלר: אני רוצה רק לברך את חברת הכנסת נורית קורן ולהסביר למה אני כאשכנזי ביקשתי להיות חבר הוועדה הזאת.

נורית קורן: אתה לא אשכנזי.

נורית קורן: אתה עושה גם דברים אחרים ומדבר.

נורית קורן: הוא לא חטוף.

נורית קורן: הוא לא חטוף, אבל הוא היה שכן של הרבה תימנים.

ישראל אייכלר: על העניין של החטוף, נספר לכם פעם בהזדמנות אחרת מהו ילד חטוף.

ישראל אייכלר: לא רק את הגוף חוטפים, חוטפים גם נשמות וזה סיפור אחר, חמור לא פחות.

נורית קורן: זה יותר גרוע.

ישראל אייכלר: החשיבות של הוועדה הזאת לא רק לחקור את האמת למען האמת.

ישראל אייכלר: קודם כל, עדיף מאוחר מאשר לעולם לא.

ישראל אייכלר: אבל חשוב שיידעו שיש צדק בעולם.

ישראל אייכלר: סיפרת על 650 ילדים שאמרו שהאונייה שלהם טבעה.

ישראל אייכלר: זה היה בעבר.

ישראל אייכלר: היום אני רוצה שכל אדם יידע שכשהוא עושה עוול – יש דין ויש דיין.

ישראל אייכלר: היום זה נראה שהוא מצליח ושהוא יכול ושיש לו כוח ואף אחד לא יכול לדבר.

ישראל אייכלר: יבוא יום חשבון.

ישראל אייכלר: גם אם הוא חושב שהוא עושה דבר טוב למען העם - - - ולכן המסקנות של הוועדה שלך הן לא רק על ההיסטוריה והעבר אלא גם על ההווה ועל עתיד טוב יותר לכולנו.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

נורית קורן: ברור.

נורית קורן: תודה רבה.

<משה נחום: - - -

נורית קורן: ד"ר משה נחום, ב-11:00 אני צריכה לסגור את הוועדה.

נורית קורן: אנחנו נדבר עוד הרבה ויהיו לנו עוד הרבה דיונים.

נורית קורן: אני רק רוצה ברכות.

נורית קורן: חבר הכנסת יהודה גליק ואז אתה, ד"ר יגאל בן שלום.

נורית קורן: בבקשה.

יהודה גליק: אחרי שברכו את רינה ואת ראש הממשלה ואת שר האוצר ואת יושב-ראש הכנסת, את המנכ"ל והמזכירה.

יהודה גליק: נורית, הוועדה הזאת היום קיימת בזכות מאבק עיקש שלך.

נורית קורן: תודה.

יהודה גליק: נורית, נחשבת חברת כנסת כזאת שקטה, ממושמעת, ופתאום ניהלת פה מאבק נחוש ולא משנה מה שדוד ביטן יגיד.

נורית קורן: תודה רבה.

יהודה גליק: הוועדה הזאת הוקמה בגלל המאבק העיקש והבלתי מתפשר שלך ולכן, קודם כל, הברכות מגיעות לך.

יהודה גליק: (מחיאות כפיים)

נורית קורן: אני ממש מעריכה את זה.

יהודה גליק: לא תמיד יושב-ראש וועדה בכנסת מתאים לתפקיד כי יש בזה הסכמות קואליציוניות.

יהודה גליק: במקרה הזה, זה האיש הנכון ואכפת לו - -

<קריאה: אישה, אישה.

יהודה גליק: - - והוא יושב בדיוק בתפקיד המתאים ולכן אני בטוח שתעשי את העבודה כמו שצריך.

נורית קורן: תודה.

נורית קורן: בעזרת חברי הכנסת שיהיו חברים בוועדה והעמותות שיסייעו.

יהודה גליק: שתי נקודות - - - אני חייב לומר שהנקודה המשמעותית, בנוסף למה שאמר פה חבר הכנסת אייכלר בצדק, הראינו פה שמדינה שמודה שהיא עשתה שגיאה, שהיא פשעה, היא לא מדינה חלשה יותר אלא היא מדינה חזקה יותר.

<קריאה: היא עוד לא מודה.

יהודה גליק: היא תודה, היא תודה.

יהודה גליק: אל תדאג, היא תודה.

יהודה גליק: הנקודה הנוספת.

יהודה גליק: אני, כפי שאתם יכולים לנחש, אני לא תאום זהה של נורית, למרות שאח שלה היה מטפל שלי במשך תקופה – זה סוד משפחתי שלנו – כשהייתי בתהליכי שיקום.

נורית קורן: הוא אכל מרק תימני.

יהודה גליק: אכלתי מרק תימני – זו הייתה התוספת - - - אני אזרח מהשורה, לא הכרתי ואין לי קרובים שנחטפו, ברוך השם, וקניתי אפילו את מה שהתקשורת מכרה לי במשך כמה שנים שהרב עוזי משולם הוא טיפוס הזוי ועשו דמוניזציה לנושא וכולי.

יהודה גליק: אבל אני מוכרח לספר סיפור של חוויה אישית קטנה.

יהודה גליק: יש בכנסת פה "פרסה" איפה שחברי הכנסת עוברים.

יהודה גליק: יש ם אישה אחת שמכינה קפה, קוראים לה ציונה.

יהודה גליק: ממולה יש מסך, אבל היא כל הזמן מכינה קפה ושוקו לכל חברי הכנסת והיא אף פעם לא מעניין אותה כל הפוליטיקה שהח"כים מדברים, יש מסך מול הפרצוף שלה.

יהודה גליק: כשאת עלית במליאה לדבר על הנושא, ראיתי שכמו במטה קסם היא עזבה הכול והמוח שלה היה קפוא לכל מילה שאמרת.

יהודה גליק: פתאום קלטתי עד כמה הנושא שנגעת בו הוא כל-כך נוגע באנשים, ואני אומר לך שוב כאזרח ישראלי מהשורה, לא הייתי מודע עד כמה.

יהודה גליק: ולכן גם הנושא נכון, גם האדם נכון וגם המאבק - - - בעזרת השם, ביום כזה שאנחנו מכתירים שני יושבי-ראש, שתי נשים, וגם נקודת ציון יפה וחשובה לכנסת.

יהודה גליק: תודה.

יהודה גליק: (מחיאות כפיים)

נורית קורן: תודה, יהודה.

נורית קורן: ד"ר יגאל בן שלום.

נורית קורן: אני ממש מבקשת לקצר כדי לתת לעוד אנשים.

<יגאל בן שלום: לפעמים יש רגעים היסטוריים שחולפים על פנינו.

<יגאל בן שלום: פה היה רגע היסטורי שגם נורית ידעה לאחוז ברגע הזה ולמנף וגם רינה.

<יגאל בן שלום: האגודה לטיפוח חברה ותרבות עושה הרבה מפגשים.

<יגאל בן שלום: בשבוע הבא יהיה מפגש בבאר שבע יחד עם נורית קורן.

<יגאל בן שלום: מדהים שמגיעים הרבה אנשים ואתם רואים את ההתרגשות שלהם, את האמונה שלהם שהנה עוד מעט.

<יגאל בן שלום: לא לשכוח את אחינו שהם לא תימנים.

<יגאל בן שלום: אתמול, כשהודעתי על מפגש בבאר שבע, התקשרה אלי בחורה מרוקאית ואומרת לי: יש לי אחות שחטפו אותה, גם אני יכולה לבוא למפגש?

נורית קורן: בוודאי ובוודאי.

<יגאל בן שלום: זאת אומרת שאנחנו חייבים לציין שזה משהו לאומי, ממלכתי, של כולם.

<יגאל בן שלום: יישר כוח.

<יגאל בן שלום: כל העמותות יסייעו לך בעבודה הקדושה הזאת.

<יגאל בן שלום: תודה.

נורית קורן: תודה.

נורית קורן: אדוני ראש עיריית ראש העין, שלום בן משה.

נורית קורן: אחר כך נעבור לעורך הדין רמי צוברי ולד"ר הלל שמריהו.

נורית קורן: ממש כל אחד דקה.

נורית קורן: בבקשה.

<שלום בן משה: אני מצטער, היינו בפקק של שעה שלמה.

נורית קורן: אני יודעת.

<שלום בן משה: כיוון שראש העין הייתה המוקד של מה שנעשה – מוקד הפשע, נקרא לזה – אז אנחנו נמצאים בזה.

<שלום בן משה: אני מצטרף לרגע ההיסטורי.

<שלום בן משה: אנחנו עכשיו יודעים מה קרה, אנחנו לא יודעים איך קרה, ולכן הוועדה צריכה לחקור את השיטה.

נורית קורן: נכון.

<שלום בן משה: לא כדי למצוא את האשמים – כי חלק מהם כבר מתו, אבל אם חוקרים את השיטה באופן יסודי, אפשר להתחקות ואפשר להגיע להישגים כמו למצוא אנשים ואיך זה נעשה ומי היה שותף וכדומה.

<שלום בן משה: לחקור את השיטה כי ברור שהייתה שיטה מסודרת.

<שלום בן משה: תודה רבה.

נורית קורן: תודה רבה.

נורית קורן: עורך דין רמי צוברי, בבקשה.

<רמי צוברי: כמובן שאני מצטרף לברכות כפי ששמענו אותן, לחברת הכנסת נורית קורן.

<רמי צוברי: אין ספק שעברנו כברת דרך וזאת תפנית בעלילה.

<רמי צוברי: ואם זאת תפנית בעלילה, איך אנחנו מרוויחים מקסימום להגיע לתוצאות אותן אנחנו רוצים.

<רמי צוברי: כמובן, סיפרתי לך, חברת הכנסת נורית קורן, שאני מתלבט אם ראויה לקום דווקא ועדה פרלמנטרית או דווקא ועדת חקירה ממלכתית משלימה שאמורה להשלים את המהלך המשפטי שנגדע באיבו.

<רמי צוברי: כך לדעתי.

<רמי צוברי: אבל משהיה סיכוי לוועדה הזאת, העדפתי את הוועדה הזאת כמובן בראשותך מאשר ועדת חקירה ממלכתית משלימה.

<רמי צוברי: אם כן, מהן הבעיות?

<רמי צוברי: הבעיות שבדרך הן חקיקה, תיקוני חקיקה, מאגר גנטי, פתיחת קברים.

<רמי צוברי: הדבר החשוב מכל, כפי שנרמז פה, נשיאה באחריות של המדינה ופיצוי הולם.

<רמי צוברי: בוודאי שכל עוד המדינה לא נושאת באחריות, לא מגלה אחריות למעשיה בקליטת העלייה הזו – יש בעיה.

<רמי צוברי: אני מצטרף גם כן למה שאמר ראש העיר, בן משה.

<רמי צוברי: אני חושב זה יהיה גם חלק מתוצאות של הוועדה הפרלמנטרית הזו: הסקת מסקנות בהעדר ועדת חקירה ממלכתית משפטית, אני מצפה מהוועדה הזאת שתסיק מסקנות מחומר החקירה והיא יכולה להסיק מסקנות ציבוריות.

נורית קורן: תודה, עורך דין רמי צוברי.

<רמי צוברי: לסיום, אני סבור שראוי לשלב את נציגי המשפחות במסגרת הפעילות.

נורית קורן: שמעת שאמרתי כמה וכמה פעמים.

נורית קורן: כולם יוזמנו.

נורית קורן: לכל מי שירצה הדלת פתוחה.

נורית קורן: כל מי שרוצה להשתתף מגיע.

נורית קורן: אני אשב עם כולם, נתווה דרך פעולה.

נורית קורן: אלה הדברים החשובים, כי אם אתם לא תהיו שותפים, לא נוכל למצות את הכול.

נורית קורן: אני מודה לך, השרה גילה גמליאל וגם לך חברת הכנסת שרן השכל.

נורית קורן: בבקשה, גילה.

גילה גמליאל: ראשית, אני רוצה לברך את חברת הכנסת נורית קורן על הנחישות, על ההתמדה, על המלחמה – היא פשוט נלחמה לאורך כל הדרך על עצם הקמת הוועדה, על הטיפול בנושא, על העלאת הנושא לסדר-היום בישיבת הממשלה.

גילה גמליאל: אני באמת מוקירה אותך על הפעילות שלך.

נורית קורן: תודה רבה.

גילה גמליאל: זה דבר מאוד מבורך.

גילה גמליאל: כל הנושא של הסיפור עבר תמיד ליד, ואת באמת הרמת את הכפפה ולך מגיעות כל התשבחות בעניין הזה.

גילה גמליאל: רינה, אני חייבת לומר שזה באמת לא מובן מאליו.

גילה גמליאל: מה שאת עשית, בדיוק נתת את האפשרות עבור הציבור הרחב ועבור כל מי שמקבלים את ההחלטות, להיחשף לאמת הכואבת שלא ממש קיבלה את ביטויה לאורך כל השנים.

גילה גמליאל: אני חושבת שביחד, השילוב הזה, היה שילוב מאוד מנצח ואני באתי לכאן על מנת להוקיר אותך על הפעילות שלך.

<רינה מצליח: תודה.

גילה גמליאל: בישיבת הממשלה התקדמנו, אבל אין ספק שהוועדה הזו היא זו שתיתן את המענה האמתי ותדאג להתקדמות הנושא והצפת כל הצרכים הנוספים על מנת שזה לא ירד מסדר-היום.

גילה גמליאל: אני רוצה לברך אותך על כך.

גילה גמליאל: באתי רק לשם זה.

<רינה מצליח: אני מודה לך.

גילה גמליאל: כמו שתמיד אני לימינך בישיבות הממשלה ולאורך כל הדרך, אז אני כאן עבורך גם בנושא הזה.

נורית קורן: תודה.

נורית קורן: חברת הכנסת שרן השכל בבקשה.

נורית קורן: אני ממש מתנצלת, יש לנו עוד שבע דקות.

שרן השכל: אני אומר כמה מילים.

שרן השכל: רק רציתי לבוא כדי לחזק.

שרן השכל: כדי להראות שאנחנו באמת עומדים פה יחד לצדך אחרי מאבק מאוד ממושך היה לך מול לחצים אדירים שבאמת נלחמת בהם כדי לחשוף סודות אפלים שרצו שיישארו במגירה גנוזים.

שרן השכל: את פשוט לא הרפית והמשכת הלאה.

שרן השכל: אני מורידה בפניך את הכובע.

שרן השכל: היה לי חשוב לבוא כדי להראות שאנחנו פה לצדך ואנחנו מאוד מעריכים את כל מה שעשית.

שרן השכל: עשית עבודה חשובה מאוד ומדהימה שתיזכר לדורות רבים.

נורית קורן: תודה.

נורית קורן: תודה שרן.

נורית קורן: אבנר פרחי, בבקשה.

נורית קורן: אבל ממש קצר כדי שנוכל לשמוע עוד מישהו.

<אבנר פרחי: היום יום ברכות אז גם אני מצטרף לברכה.

<אבנר פרחי: אני ידוע, עם עוד עמותות, שהתנגדנו מלכתחילה לרעיון הזה של הקמת ועדת חקירה נוספת כי נמאס לנו כבר להיות נחקרים 70 שנה.

<אבנר פרחי: בגלל שהשתנה הסטטוס ככלי עבודה ולא כוועדת חקירה, בגלל זה אנחנו פה ומברכים על הפתיחה הזאת.

נורית קורן: תודה.

<אבנר פרחי: אני חושב שבסופו של דבר ועדת חקירה פרלמנטרית, אם היא לא תהיה מנוצלת יחד עם העמותות, אז היא תהיה בעינינו ועדה ממסדית כמו כל ועדה פרלמנטרית שהייתה פה כי בסופו של דבר העמותות הן החיילים בשטח ואנחנו 20 שנה מחזיקים את הנושא הזה מעל פני המים ולולא העבודה שלנו, אני בטוח שגם היום הזה לא היה מבורך ככה בצורה כזאת.

<אבנר פרחי: אנחנו חושבים שמעבר להקמת ועדת בדיקה פרלמנטרית, חברי הכנסת היו אמורים להשתמש בזכות שלהם כמחוקקים כדי לשנות את החוקים שמפריעים לנו - - -

נורית קורן: בסדר.

נורית קורן: אנחנו פועלים, אבנר.

<אבנר פרחי: אנחנו עומדים ומחזיקים את הדגל עדיין, נורית, גם כשזו ועדת חקירה שאנחנו שותפים בה - - -

<קריאה: היא אמרה - - -

<רמי צוברי: לארבעה דברים.

<רמי צוברי: א', להכרה.

<רמי צוברי: אנחנו יודעים - - -

נורית קורן: בסדר, אבנר היום זה יותר ברכות.

<אבנר פרחי: תני דקה.

<אבנר פרחי: איתור – אני חושב שאם לא נפתח את הגנזכים של "ויצו" ואת תיקי האימוץ, לא נגיע למצב - - -

נורית קורן: ברור, ברור.

<אבנר פרחי: פיצוי – היום אנחנו שמים את הדברים האלה על השולחן.

<אבנר פרחי: פיצוי.

<אבנר פרחי: ודבר נוסף – הנצחה.

נורית קורן: הנצחה חשובה ביותר.

<אבנר פרחי: אני חושב שכל ראש עיר פה, במיוחד תימני, צריך לקרוא רחוב "ילדי תימן" כמו שבחדרה אני הצלחתי להעביר - - -

נורית קורן: כל הכבוד.

נורית קורן: באמת כל הכבוד.

<אבנר פרחי: הדבר הנוסף – הבעיה הזאת היא לא בעיה של מפלגה אחת מסוימת וזה לא נכון לומר שרק מפא"י לקחו את הילדים האלה.

<אבנר פרחי: לכן, כשישבנו עם בוז'י הרצוג וגם הוא רצה להעביר חוק של הנצחה אתנו והוא הגיש את ההצעה, הייתה פה התנגדות.

<אבנר פרחי: אני חושב שהנצחה של פרשת ילדי תימן זה - - -

נורית קורן: בסדר.

נורית קורן: אנחנו נדבר על זה.

נורית קורן: אנחנו נדבר על הצעת החוק הזאת, אנחנו נדבר על כל הצעות החוק.

נורית קורן: בבקשה, ד"ר הלל שמריהו.

<הלל שמריהו: ראשית, ביקש ממני הרב רצון ערוסי - - -

נורית קורן: כן.

נורית קורן: צריך להגיד שהוא לא כול היה להגיע.

<הלל שמריהו: - - - היות וקיבלתי על עצמי להסיע אותו.

<הלל שמריהו: יש לו היום פגישה עם ראש העיר על תקציב המועצה הדתית שם ולכן הוא לא נמצא.

<הלל שמריהו: ברכות לך כי את עקשנית, ואני כחבר ועדה לשעבר, לולא עקשנותך, קשה לי להאמין שפה-אחד כל חברי הסיעות בכנסת נתנו לך את הכובע הראוי לך, מצד אחד.

<הלל שמריהו: מצד שני, נדמה לי שזה פרק מאלף בתולדות מדינת ישראל.

<הלל שמריהו: איך אפשר ממיתה – קבר, תפקידו לקפד חיים, הנה אנחנו רואים: חייתני מירדי בור, אומר בעל "תהילים".

<הלל שמריהו: הבורות האלה שהיו קבורים, פתאום קמים לתחייה.

<הלל שמריהו: חזון אחרית הימים.

<הלל שמריהו: ואין הולם יותר מאשר את שתחיי את הוועדה ואנו נעמוד לרשותך.

נורית קורן: תודה רבה, ד"ר הלל שמריהו.

נורית קורן: בבקשה.

<אליהו יצחק: כבוד היושבת-ראש, מזל טוב לרגע שהגעת אליו.

נורית קורן: תודה.

<אליהו יצחק: בבית הזה הרבה עברו מים.

<אליהו יצחק: אני מכיר את הפרשה מקטנות והייתי מחובר לכבוד מורנו ורבנו, הרב עוזי משולם זצ"ל.

<אליהו יצחק: כנראה שכל מי שהיה בבית הזה לא הצליח להביא את הפרשה הזאת סביב שולחן עגול כמו כל ועדה.

<אליהו יצחק: אישה יש לה בינה, והקדוש ברוך הוא נתן לך את הבינה הזאת להביא את הכול לשולחן העגול הזה.

נורית קורן: תודה.

<אליהו יצחק: בפרשה הזאת אנחנו אומרים את "שירת הים".

<אליהו יצחק: בסוף השירה כתוב: ותען להם מרים.

<אליהו יצחק: אז, ותען להם נורית על כל מה שקורה מסביב.

נורית קורן: בעזרת השם.

<אליהו יצחק: שירו לה' שיר חדש בזכות מורנו ורבנו, הרב עוזי משולם, שחייבים להזכיר אותו כאן.

<אליהו יצחק: אני מאמין וסמוך ובטוח שהוא למעלה מקפץ ומרקד על שזה הגיע למעמד כזה בכנסת ישראל.

<אליהו יצחק: תודה.

נורית קורן: תודה, תודה.

נורית קורן: אני מתנצלת בפני כולם, יש לי בדיוק דקה כדי לנעול.

נורית קורן: אני רוצה להודות לכולם שהגיעו בבוקר הזה ונתקעו בפקקים.

נורית קורן: הוועדה תתחיל לפעול עד שאני אארגן את הלשכה ואת כל מה שצריך.

נורית קורן: אני אודיע לכולם.

נורית קורן: אנחנו נעשה פגישה ראשונית, נדון בנושאים שאנחנו נעלה.

נורית קורן: אני ארצה גם לשמוע מכם מה אתם חושבים ומה נתחיל בדיון הראשון ונקבע את הדיונים ונקבע פגישות וכל מה שצריך.

נורית קורן: אני מודה לכולכם.

נורית קורן: אני מודה עוד פעם לכל העמותות.

נורית קורן: כל העמותות ייקחו חלק בזה ואני מקווה שנביא לציון גואל, בעזרת השם.