הוועדה המשותפת לוועדת הפנים והגנת הסביבה ולוועדת הכלכלה לדיון בהצעת חוק המים (תיקון מס' 27), כנסת 20, פרוטוקול מספר 5, 2017-01-04 15:00

דוד אמסלם: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.

דוד אמסלם: תוך כדי הקראה מי שיש לו הסתייגות לסעיף, שיציג אותה.

<תומר רוזנר: שתי התייחסויות מקדימות קצרות לטענות שנשמעו והתקבלו גם בכתב מגורמים שונים.

<תומר רוזנר: נטענה טענה לגבי פגם בהליך החקיקה בעקבות כך שלכאורה לא ניתן מספיק זמן לחברי הכנסת לצורך היערכות לדיון הזה.

<תומר רוזנר: אנחנו חושבים שבטענה הזו אין ממש כיוון שהוועדה קיימה מספר רב של דיונים בהצעה, גם במסגרת דיוני הוועדה עצמה וגם במסגרת דיונים לא פורמליים.

<תומר רוזנר: הנוסח שהופץ לפני יומיים מבטא את ההערות שהשמיעו חברי הוועדה במהלך הדיונים ואת הרצונות לתיקונים שהתבקשו מחברי הוועדה, ואני רואה גם שחברי הכנסת הגישו הסתייגויות ענייניות ומהותיות לגוף ההצעה, כך שנראה שהיה בידיהם די והותר זמן ללמוד את פרטיה.

<תומר רוזנר: הטענה השנייה, שהייתי מבקש את התייחסותו של מר אדירי – נשמעה טענה שממכתבו, שנשלח לפני יומיים למזכ"ל תנועת המושבים, עולה שעמדת האוצר היא לכאורה שההצעה איננה בשלה ושיש מקום לקיים הידברות עם הגורמים החקלאיים, הייתי מבקש את הערכתך בעניין הזה.

דוד אמסלם: לא הבנתי.

<תומר רוזנר: יש טענה של גורמים שפנו לוועדה בכתב - - -

<קריאה: גורמים או חברי כנסת?

<תומר רוזנר: גורמים מחוץ לכנסת שפנו לוועדה בכתב וטענו שממכתבו של סגן הממונה על התקציבים עולה שההצעה איננה בשלה ויש מקום לקיים הידברות נוספת.

דוד אמסלם: גם אם כן, מה זה רלבנטי לגבי החוק?

<תומר רוזנר: הם אומרים שהחוק לא בשל .

דוד אמסלם: מי?

דוד אמסלם: אני מחליט אם החוק בשל או לא בשל.

דוד אמסלם: הוא מחליט?

<אודי אדירי: טענה צינית מאין כמוה.

<אודי אדירי: ציינתי במכתב שיש לנו כוונה ונכונות אמיתית לסייע גם בתמיכה והשקעות וגם בנושא של קולחין.

<אודי אדירי: אני חושב שלדבר הזה צריך להיכנס להידברות אינטנסיבית ויפה שעה אחת קודם.

<אודי אדירי: חבל שזה יהיה אחרי החקיקה אבל גם אחרי החקיקה אנחנו נעשה את זה.

<אודי אדירי: התנהלות צינית מאין כמוה.

<תומר רוזנר: אנחנו נעבור על סעיפי החוק.

<תומר רוזנר: בפניכם מונחת ההצעה, כאשר הסימונים של "עקוב אחרי שינויים" הם מההצעה שאושרה בקריאה הראשונה.

<תומר רוזנר: יש מעט עניינים שבהם צוות הוועדה וחברי הכנסת שניהלו את העניין מטעם הוועדה לא הגיעו להסכמה מוחלטת עם נציגי הממשלה לגבי הנוסח הסופי.

<תומר רוזנר: הדברים האלה סומנו בצורה ברורה בצהוב בנוסח שלפניכם.

<תומר רוזנר: הסעיפים הראשונים שנדון בהם יהיו סעיפים 1 עד 7.

<תומר רוזנר: יש בהם שלושה עניינים, ולפני שנקרא אומר במברקים במה מדובר.

<תומר רוזנר: הסעיף הראשון נועד לאפשר, לתת בידי רשות המים הארצית, קרי, במקרה שלנו – "מקורות", אפשרות כניסה למקומות שבהם מופקים מים כדי לערוך בדיקות ומדידות לצורך מעקב אחר הפקת המים וצריכתם.

<תומר רוזנר: הסעיפים שאחר כך מבוטלים – סעיפים שבעצם המשמעות שלהם תהיה בהמשך, הם סעיפים שנוגעים לסמכויות הפיקוח והבקרה של הרשות הממשלתית למים וביוב, והחלק השלישי שנדבר בו הם סעיפים שמבטאים את העיקרון של ההפרדה בין רישיונות הפקה לרישיונות אספקה.

<תומר רוזנר: אנחנו נקרא את סעיפים 1 עד 7.

<רוני טיסר: אני קוראת: " תיקון סעיף 9 1.

<רוני טיסר: בחוק המים, התשי״ט-1959 (להלן - החוק העיקרי), בסעיף 9, האמור בו יסומן ״(א)״ ואחריו יבוא: ״(ב) בלי לגרוע מהוראות חוק מדידת מים, התשט״ו-1955 (להלן - חוק מדידת מים), מנהל הרשות הממשלתית רשאי להורות, בצו, למפיק מים או לספק מים לאפשר, לעובד של רשות המים הארצית שהוא הסמיכו לכך, להיכנס לשטח המוחזק בידיו ולבצע פעולות של מדידה או בדיקה של המים המופקים על ידו או המסופקים לו או על ידו, ובכלל זה..." – כאן יש מילה מיותרת: "להתקין" – "...

<רוני טיסר: להחליף מערכת למדידת כמויות המים ולתחזק אותה, ובהודעה מראש ובכתב להתקין, בכפוף לכל דין, מד מים או מערכת למדידת המים - והכול בהתאם לכללים שתקבע מועצת הרשות הממשלתית; לעניין זה, ״עובד של רשות המים הארצית״ - עובד של רשות המים הארצית שהוסמך על ידי מנהל הרשות הממשלתית לפי פרק חמישי ב' סעיף 17 לחוק זה, לפי סעיף 10 לחוק הפיקוח על קידוחי מים, התשט״ו-1955, ולפי סעיף 10 לחוק מדידת מים.

<רוני טיסר: 1א.

<רוני טיסר: סעיף 9ב לחוק העיקרי- בטל.

<רוני טיסר: 1ב.

<רוני טיסר: סעיף 17 לחוק העיקרי- בטל.

<רוני טיסר: תיקון סעיף 23 2.

<רוני טיסר: בסעיף 23 לחוק העיקרי – (1) בכותרת השוליים, במקום ״רישיון הפקה״ יבוא ״רישיון הפקה או הספקה״; (2) האמור בו יסומן ״(א)״ ובו, אחרי ״להספקה לאחרים״ יבוא ״אלא על פי רישיון הפקה מאת מנהל הרשות הממשלתית ובהתאם לתנאי הרישיון (להלן - רישיון הפקה), אחרי ״אלא על פי רישיון״ יבוא ״הספקה״, במקום (להלן - רישיון הפקה)״ יבוא ״(להלן - רישיון הספקה)״ ובמקום הסיפה החל במילים ״מתן רישיון״ יבוא ״לעניין סעיף זה, ״הספקה״ - לרבות צריכה עצמית״; (3) אחרי סעיף קטן (א) יבוא: ״(ב) מועצת הרשות הממשלתית תקבע כללים למתן רישיון הפקה או רישיון הספקה (בסימן זה - רישיון) ולתנאים שייקבעו בו לרבות חובות בעל רישיון כלפי צרכניו, כלפי בעלי רישיונות אחרים וכלפי רשות המים הארצית.

<רוני טיסר: ״; תיקון סעיף 24 3.

<רוני טיסר: בסעיף 24 לחוק העיקרי, במקום ״רישיון הפקה״ יבוא ״רישיון״.

<רוני טיסר: תיקון סעיף 25 4.

<רוני טיסר: בסעיף 25 לחוק העיקרי, במקום ״ברישיון הפקה״ יבוא ״ברישיון״.

<רוני טיסר: תיקון 25א 5.

<רוני טיסר: בסעיף 25א לחוק העיקרי, במקום ״ברישיונות הפקה״ יבוא ״ברישיונות״.

<רוני טיסר: תיקון סעיף 25 4.

<רוני טיסר: בסעיף 25 לחוק העיקרי, במקום "ברישיון הפקה" יבוא "ברישיון".

<רוני טיסר: תיקון סעיף 25א 5.

<רוני טיסר: בסעיף 25א לחוק העיקרי, במקום "ברישיונות הפקה" יבוא "ברישיונות".

<רוני טיסר: תיקון סעיף 27 7.

<רוני טיסר: בסעיף 27(א) לחוק העיקרי, במקום "רישיון הפקה" יבוא "רישיון".

דוד אמסלם: בבקשה, נעבור על הסתייגויות – תסבירו לאיזה סעיף.

איתן ברושי: לסעיף 1 – כתוב: "רשות המים הארצית".

איתן ברושי: במקום זה אנחנו רוצים – "הממשלתית".

איתן ברושי: הסעיפים הבאים מושפעים מזה.

איתן ברושי: סעיף 1א - ו1ב – לבטל את הביטול.

איתן ברושי: יש לזה הסבר.

איתן ברושי: בסעיף 2(3)- כתוב:

איתן ברושי: 23ב המוצע , תימחק הסיפה "רשות המים הארצית", ובמקומה יבוא: "ובלבד שמחירי המים לחקלאות יהיו כפופים לאישור שר החקלאות בהתייעצות עם ועדת הכספים של הכנסת.

איתן ברושי: זו ההסתייגות ההסתייגות הרביעית.

איתן ברושי: בשלב הזה – זהו.

דוד אמסלם: יש לעוד מישהו הסתייגות?

חיים ילין: אם זה אותן הסתייגויות – אתה לא צריך שנאמר.

<רוני טיסר: החלפת סעיף 28. 8.

<רוני טיסר: במקום סעיף 28 לחוק העיקרי יבוא: "מגבלות על העברת רישיון ועל העברת שליטה או אמצעי שליטה בבעל רישיון 28.

<רוני טיסר: רישיונות לפי חוק זה, אינם ניתנים להעברה, במישרין או בעקיפין, אלא באישור מראש ובכתב מאת מנהל הרשות הממשלתית ובתנאים שיקבע, והכל בהתאם לכללים שקבעה מועצת הרשות הממשלתית לפי סעיף 23, ואם לא נקבעו כללים כאמור – באישור מועצת הרשות הממשלתית; ובכלל זה רשאית מועצת הרשות הממשלתית לקבוע מגבלות על העברת שליטה או אמצעי שליטה בבעל רישיון וכן לקבוע כי הרישיון או כל חלק ממנו או נכסים מסוימים הדרושים לביצוע הפעילות לפי הוראות הרישיון אינם ניתנים לשעבוד או לעיקול אלא באישור מנהל הרשות הממשלתית; לעניין זה, "אמצעי שליטה" ו- "שליטה" – כהגדרתם בחוק ניירות ערך.

<רוני טיסר: "

<תומר רוזנר: אני אסביר את המשמעות.

<תומר רוזנר: היום, לפי החוק הקיים, רישיונות שניתנים לפי חוק המים ניתנים להעברה ללא הגבלה ודי בכך שבעל הרישיון ימסור על כך הודעה לגוף המאסדר.

<תומר רוזנר: בהצעת החוק הממשלתית קורית היתה בקשה לבטל בכלל את הסעיף שלא תהיה בכלל אפשרות להעברת רישיונות.

<תומר רוזנר: אנחנו סברנו שזה דרסטי מדי ולכן הצענו, וזה התקבל על ידי הממשלה, שתהיה אסדרה כמקובל בכל ענפי התשתית, בוודאי, וגם בענפים אחרים שבהם ניתנים רישיונות, אבל בוודאי שבענפי התשתית, כאשר מדובר באספקת שירותים חיוניים כמו חשמל, מים וכו' – שרישיונות אינם ניתנים להעברה באופן חופשי אלא בכפוף לפיקוח של הגוף המאסדר, ובנוסף לכך ניתנת לגוף המאסדר הסכמות להגביל ולמנוע שיעבוד ועיקול של נכסים שהם חיוניים לאספקת השירות – במקרה זה שירותי המים, זה הסדר שהוא מאוד מקובל בענפי תשתית כמו ענפי התקשורת, ענפי החשמל.

<תומר רוזנר: הוא לא היה מקובל עד היום במשק המים ואנחנו מציעים על דעת הממשלה כאן לאפשר לגוף המאסדר גם בשירות חיוני כמו מים, את הכלים האלה, שיבטיחו בעצם את השירות לציבור.

חיים ילין: זאת אחת משלושת ההסתייגויות העקרוניות שדיברתי עליהן אתך.

חיים ילין: אני אקרא אותן: החלפת סעיף 28, או - תוספת לסעיף 28, שיהיה: "28(א): המדינה ורשות המים הארצית לא יסרבו לבקשתו של מפיק פרטי למכור תשתית או רישיון הפקה לרשות המים הארצית.

חיים ילין: 0ב) מחיר המכירה ייקבע על ידי שמאי ממשלתי".

חיים ילין: אני אסביר – ברגע שכללי המשחק משתנים יכול להיות שמפיק לא רוצה יותר להפיק מים.

חיים ילין: שתהיה לאותו מפיק שלא רוצה להפיק להגיד: קחו את זה, אני קונה את זה ב-1.54 שקל, עזבו אותי בשקט.

חיים ילין: זה חייב להיכנס.

חיים ילין: אם זה ייכנס, אנחנו - - -

דוד אמסלם: מה שחבר הכנסת ילין אומר זה כזה דבר: בעקבות השינוי שעשינו יכול להיות שתבוא אגודת מים ותגיד – עזבו אותי, תרכשו את העסק ממני, לא רוצה.

דוד אמסלם: הרי בתחילת הדרך רצינו לרכוש את כולם.

דוד אמסלם: כאן הוא אומר, בעצם – תן את האופציה לרכוש אותי, ושאתם תמכרו מים, אני לא רוצה להפיק יותר מים.

דוד אמסלם: אני חושב שזה נשמע מאוד הגיוני.

דוד אמסלם: אני לא רואה כל כך הרבה - - - למכור בוננזה כזאת.

<דובי אמיתי: אני מוכר.

<דובי אמיתי: אני מודיע פה לפרוטוקול.

<דובי אמיתי: מוכר.

דוד אמסלם: אני אומר באופן בסיסי – זו הצעה הגיונית.

דוד אמסלם: אני לא יודע כמה ירצו למכור אם בכלל.

דוד אמסלם: אם הם ירצו למכור את המפעל אז אני חושב - - - לפי התפיסה שלנו מי שאחראי על אספקת המים לכולם זו מדינת ישראל.

דוד אמסלם: מדינת ישראל אפשרה בזמנו לאגודות מים.

דוד אמסלם: אני לא יודע למה, אני אומר לכם את האמת.

דוד אמסלם: הזוי, אבל אני לא נכנס לשאלה למה.

דוד אמסלם: בוודאי שאם אגודת מים מחר לא רוצה, היא לא חייבת.

דוד אמסלם: המדינה חייבת לספק מים, האגודה – לא.

דוד אמסלם: זה בעצם, לדעתי, בוודאי המדינה צריכה לרכוש אותם במחיר אמיתי, שזה ינכה גם את ההוצאות של המדינה שנתה להם, בהשקעות.

דוד אמסלם: אני לא רוצה כרגע לתת את הנוסחה איך מחשבים את עלות הנכס, אבל בוודאי אני חושב שזה נכון וזה גם מתבקש מהעניין.

<אודי אדירי: אני חושב שזה מורכב מדי בשביל להגיד שזה דבר שניתן להכניס אותו.

<אודי אדירי: אני אסביר למה.

<אודי אדירי: יש פה סיטואציה מאוד ייחודית - - -

חיים ילין: שמעת את זה ממני והיינו לא פוליטיים אתך.

חיים ילין: זה לא בסדר.

<קריאות: - - -

חיים ילין: אני סוגר את הדברים אתכם, ועכשיו אתם - - -.

חיים ילין: זה לא בסדר.

בצלאל סמוטריץ': - - -

<אודי אדירי: יש כאן סיטואציה שהיא יחודית.

<אודי אדירי: יש כאן מצב שהאגודות האלה מחזיקות היום ברישיונות שיש בהם מחויבויות מסוימות לספק.

<אודי אדירי: היכולת למצוא להן תחליף היא תלוית זמן.

<אודי אדירי: עומדת מולן אספקה של מים.

<אודי אדירי: להגיד לחייב את המדינה לרכוש בתנאים כאלה – אני לא יודע מה היו תנאי הרכישה, זה יכול להגיע למקומות מאוד בעייתיים ומאוד גבוליים שהמשמעות שלהם תהיה לשים את המדינה באיזושהי פינה שיש מולה תשתית שהיא הכרחית, כרגע, אין לה תחליף.

<אודי אדירי: לכן אני אומר שהמהלך כאן - - -

<קריאות: - - -

חיים ילין: יושבים אנשים לא פוליטיים אתך - - -

דוד אמסלם: אנחנו כרגע לא נמצאים בסיפור הזה.

דוד אמסלם: זה דבר שעלה תוך כדי תנועה, חשבתי שהוא סדר אתכם.

דוד אמסלם: תנו לנו תשובה בהמשך.

דוד אמסלם: דוד ביטן (הליכוד): תן את זה לתאגיד מים.

דוד אמסלם: מה הבעיה בדיוק?

אורי אריאל: חיים, סגרת את זה?

חיים ילין: כן, איתו.

אורי אריאל: אמרת לו והוא הפר את זה?

חיים ילין: אמרתי לו – אתם משנים את כללי המשחק - - - סגרתי איתם את זה.

<קריאות: - - -

דוד אמסלם: חיים ילין, זה לא יכול להיות שאתה מנהל את הדיון פה.

דוד אמסלם: לכן אני מבקש – הוא העלה הצעה שלדעתי היא הגיונית, תחשבו עליה, גידו לי בסוף העניין, לפני ההצבעה, מה עמדתכם.

דוד ביטן: אמרתי – שיעבירו את זה לתאגיד המים.

דוד ביטן: הוא יפעיל את זה והוא ישלם את העלויות הקשורות - - - ואז אין בעיה בהפקה ואין בעיה בצריכה.

עבדאללה אבו מערוף: כתוב: "בכל זאת, רשאית מועצת הרשות הממשלתית לקבוע מגבלות על העברת שליטה או אמצעי שליטה..." צריך להוסיף : "במידה ויש איזושהי תלונה.

עבדאללה אבו מערוף: .." – מתי הם יכולים לא להפעיל את הרישיון.

עבדאללה אבו מערוף: מה הוא התנאי.

עבדאללה אבו מערוף: אי אפשר להשאיר את זה ככה, סתם.

<מירה סולומון: יש כללים.

<מירה סולומון: הנה, שורה רביעית.

עבדאללה אבו מערוף: איפה כללים?

<מירה סולומון: כתוב: המועצה תקבע.

עבדאללה אבו מערוף: מתי המועצה תקבע?

עבדאללה אבו מערוף: איזה כללים?

עבדאללה אבו מערוף: אני רוצה לדעת עכשיו.

עבדאללה אבו מערוף: איך אני אצביע?

<קריאות: - - -

דוד אמסלם: אז אני אסביר.

דוד אמסלם: הוא מעלה את הטענה – אתם מכניסים כאן אופציה לשנות את המצב היום כשמישהו מקבל רישיון ואתם אומרים – יש מצב שנשלול לו את הרישיון - - -

<קריאות: - - -

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: אני אסביר.

<תומר רוזנר: הסעיף הזה לא מתייחס למצב של שלילת רישיון כאשר יש הפרה, או משהו כזה.

<תומר רוזנר: .

<תומר רוזנר: הסעיף מתייחס למצב שספק או מפיק מים שיש לו רישיון היום והוא רוצה עכשיו מיוזמתו למכור את המפעל שלו.

<תומר רוזנר: נניח שהוא רוצה למכור לאיזה פושט רגל.

<תומר רוזנר: אומרים – אנחנו נקבע כללים שאי אפשר רישיון כזה למכור לפושט רגל, אי אפשר למכור לאזרח של מדינת אויב, לשם דוגמה.

<תומר רוזנר: המגבלות למי מותר למכור או להעביר אמצעי שליטה או אמצעי שליטה - - -

דוד אמסלם: לזו הכוונה.

דוד אמסלם: יש בזה היגיון.

עבדאללה אבו מערוף: לא, לא על זה.

דוד אמסלם: על זה סעיף.

עבדאללה אבו מערוף: אבל מהסעיף הזה גם משתמע שאפשר לשלול רישיון הפקה.

דוד אמסלם: לא, לא.

עבדאללה אבו מערוף: לא משתמע מזה?

<קריאה: - - -

עבדאללה אבו מערוף: אין סעיף כזה שאפשר לשלול?

<תומר רוזנר: יש, בוודאי שיש.

<תומר רוזנר: זה לא הסעיף הזה.

<תומר רוזנר: עוד נגיע לזה.

איתן ברושי: אם אין פה אפשרות למכור – זה הלאמה.

איתן ברושי: אם אין אפשרות זו הלאמה.

איתן ברושי: עכשיו אני מקריא את ההסתייגות: סעיף 8 – לבטל.

איתן ברושי: ההצעה שלנו אומרת ש: "בעל רישיון הפקת מים בחקלאות שאיננו רשות המים הארצית, להלן – "מפיק פרטי", זכאי לבקש במשך שנתיים מיום תחילתו של חוק זה – להלן – "תקופת המעבר", כי רשות המים הארצית תרכוש את מתקניו וכי תפיק ותספק מים.

איתן ברושי: הגיש בעל רישיון בקשה לפי ..." - - -

דוד אמסלם: תסביר לנו למה אתה מתכוון.

איתן ברושי: מה שנאמר – אתם יודעים שזה המצב האפשרי, ונגיד כאן מילה יותר חריפה – חלק כבר נותנים את האדמות למדינה, לא רק את המים ל "מקורות", כי לא יכולים ולא רוצים יותר להיות חקלאים.

איתן ברושי: אנחנו קיבלנו הרבה - - -

דוד אמסלם: עזוב את ההצהרות לאומה, תגיד לי מה אתה מתכוון.

איתן ברושי: - - - את המצב.

איתן ברושי: 2.

איתן ברושי: מי שלא ירצה להיות חלק מהמערכת החדשה, אחרי שאמרו פה מילים לגנותו בדיון, הוא רוצה לתת למדינה.

איתן ברושי: שהמדינה תיקח את האחריות.

איתן ברושי: ההסתייגות פה אומרת שנתיים, וזה גם לטובת העניין, לתחום את זה בזמן.

דוד אמסלם: כלומר, חיים ילין העלה את הטענה באופן כללי, ואני ביקשתי לבדוק, ואתה אומר – בוא נצמצם לשנתיים לתת את התשובה.

איתן ברושי: - - - לתת לו זמן להתלבט, למפיק הפרטי, אם הוא הגיע למסקנה שבמדינה הזאת, עם האוצר הזה הוא לא עושה עסקים.

דוד אמסלם: לי נמאס מזה שאתה כל הזמן מעליב את האוצר, את הפקידים.

דוד אמסלם: חאלס.

איתן ברושי: יש ערכאה, אתה מכיר את זה גם מדיונים אחרים, יש אפשרות גם להיעזר בבית משפט במידה ויש מחלוקת.

דוד אמסלם: זה תמיד נכון.

דוד אמסלם: תקרא את ההסתייגות.

איתן ברושי: "ועדת הערכה תהיה בהרכב של שלושה - בהם שופט בדימוס של בית משפט מחוזי.

איתן ברושי: ..."

דוד אמסלם: מה זה?

איתן ברושי: שתהיה ועדה שתוכל לשפוט את הערך של הנכס.

דוד אמסלם: אז אתה מציע את סוג הבוררות.

איתן ברושי: תנאים למכירה.

דוד אמסלם: מה התנאים למכירה?

איתן ברושי: תהיה ועדה שיהיה בה שמאי, שופט ונציג ציבור שימונו על ידי שר החקלאות.

איתן ברושי: עם ביצוע התשלום לפי הערכת ועדת ההערכה, או לפי פסק דינו של בית המשפט המחוזי בערעור – יועברו הבעלות והאחזקה במתקנים של המפיק הפרטי לידי רשות המים הארצית בהתאם לכללים, וכו'.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שבזאת ייבחנו אנשי האוצר שטוענים הרי כל הזמן כלפי המפיקים הפרטיים, אולי במידה רבה של צדק, שהמפעלים הם רווחיים.

בצלאל סמוטריץ': נכון, חבר הכנסת וקנין, לכאורה – הפער בין ה-1.20 שקל שהם יקבלו ובין מה שעולה להם היום להפיק – 0.60 או 0.80, הם אמורים להרוויח.

בצלאל סמוטריץ': אם זה כל כך רווחי – שהמדינה תיקח את זה, תנהל את זה, תרוויח מזה כסף.

בצלאל סמוטריץ': אי אפשר להכריח בן אדם להישאר עם עסק שלדעתו הוא לא כדאי.

דוד ביטן: אנחנו מסכימים, רק את הנוסח צריך לתאם.

דוד אמסלם: יש בזה הגינות מסוימת.

דוד אמסלם: אם אני מציע את ההצעה, אז אתה בוחר מה לבחור, ואם אתה מציע, אז אני בוחר.

דוד אמסלם: אז אם דובי אמיתי רוצה למכור, אין בעיה.

דוד אמסלם: אני חושב שזה נכון.

<תומר רוזנר: נקרא את סעיפים 9 עד 12.

<תומר רוזנר: הסעיפים ממשיכים את ההפרדה בין רישיונות הפקה ובין רישיונות הפקה, אלה סעיפים טכניים.

<תומר רוזנר: בסעיף 13 – זה לב ההסדר.

<רוני טיסר: אני קוראת: תיקון סעיפים 29 ו-30 9.

<רוני טיסר: בסעיפים 29 ו-30 לחוק העיקרי, במקום "רישיון הפקה" יבוא "רישיון".

<רוני טיסר: תיקון סעיף 31 10.

<רוני טיסר: בסעיף 31 לחוק העיקרי, במקום "רישיון הפקה" יבוא "רישיון" ובמקום "ברישיון הפקה" יבוא "ברישיון".

<רוני טיסר: תיקון סעיף 32 11.

<רוני טיסר: בסעיף 32 לחוק העיקרי, בכל מקום, במקום "רישיון הפקה" יבוא "רישיון".

<רוני טיסר: תיקון סעיף 33 12.

<רוני טיסר: בסעיף 33 לחוק העיקרי, בכל מקום, במקום "רישיון הפקה" יבוא "רישיון".

<רוני טיסר: הוספת סעיף 33א 13.

<רוני טיסר: אחרי סעיף 33 לחוק העיקרי יבוא: "חובת דיווח ותשלום של בעל רישיון לרשות המים הארצית 33א.

<רוני טיסר: (א) בלי לגרוע מסמכות הפיקוח של הרשות הממשלתית וחובות הדיווח אליה לפי כל דין, בעל רישיון הפקה או הספקה ידווח לרשות המים הארצית על מים שהפיק או סיפק לפי כללים שתקבע מועצת הרשות הממשלתית ולפי תנאי הרישיון.

<רוני טיסר: (ב) מים שהפיק בעל רישיון הפקה שהוא גם בעל רישיון הספקה יראו אותם כאילו סופקו לו על ידי רשות המים הארצית לשם הספקתם לעצמו או לצרכניו והוא ישלם לה בעדם דמי מים בשיעור ההפרש בין תעריף ההפקה וההולכה לתעריף ההספקה על פי חיוב שתוציא לו".

<תומר רוזנר: סעיפים 14 עד 17 הם גם סעיפים טכניים שממשיכים את העיקרון של ההפרדה בין הרישיונות.

<תומר רוזנר: סעיף 18 הוא הסעיף שמשלים את סעיף 33א כפי שנקרא עכשיו ולכן אני מציע שנשמע את שני הסעיפים יחדיו.

<רוני טיסר: אני קוראת: תיקון סעיף 34 14.

<רוני טיסר: בסעיף 34 לחוק העיקרי, במקום "הפקה" יבוא "הספקה".

<רוני טיסר: תיקון סעיף 37 15.

<רוני טיסר: בסעיף 37(ג) לחוק העיקרי, במקום "ברישיונות הפקה" יבוא "ברישיונות לפי סעיף 23".

<רוני טיסר: תיקון סעיף 44יד 16.

<רוני טיסר: בסעיף 44יד לחוק העיקרי, בכל מקום, במקום "ברישיון הפקה" יבוא "ברישיון לפי סעיף 23".

<רוני טיסר: תיקון סעיף 44יז 17.

<רוני טיסר: בסעיף 44יז לחוק העיקרי, במקום "ורישיונות ההפקה וההחדרה" יבוא "והרישיונות לפי סעיף 23 ורישיונות ההחדרה".

<רוני טיסר: החלפת סעיף 48 .18.

<רוני טיסר: מקום סעיף 48 לחוק העיקרי יבוא: "רשות המים הארצית 48.

<רוני טיסר: (א) תפקידיה של רשות המים הארצית הם: להקים את המפעל הארצי, לנהלו, לספק מים ממנו ולהחזיקו במצב תקין, לשפרו, להרחיבו ולעשות כל פעולה אחרת הדרושה להספקת מים ממנו.

<רוני טיסר: (ב)רשות המים הארצית, בהוראת מנהל הרשות הממשלתית ובאישור מועצת הרשות הממשלתית – (1) תשלם לבעל רישיון הפקה בעד הפקת המים שהופקו על ידו וסופקו לרשות המים הארצית בהתאם לתעריף ההפקה שנקבע לפי סעיף 112 ואולם אם בעל רישיון ההפקה הוא גם בעל רישיון הספקה תחייב אותו רשות המים הארצית בהפרש שבין תעריף ההפקה וההולכה לתעריף ההספקה כאמור בסעיף 33א(ב) והכל בהתאם לכללים ולתעריפים שנקבעו בסעיפים 111 ו-112 ובאופן שקבעה.

<רוני טיסר: (2) תנהל רישום של כמויות המים שהופקו בידי בעל רישיון הפקה או שסופקו בידי בעל רישיון הספקה כאמור בפסקה (1), לפי העניין; (3) תדווח למנהל הרשות הממשלתית במועדים ובאופן שיקבע, על החיובים שחייבה ועל הסכומים שגבתה כאמור בפסקה (1), וכן על כמויות המים שהופקו ושסופקו כפי שנרשמו על ידה כאמור בפסקה (2); (ג) פקודת המסים (גבייה), למעט סעיף 12 שבה ובהוראות לפי סעיף קטן (ד), תחול על גבייה של כל התעריפים לפי חוק זה, מבעלי רישיונות הפקה שהם גם בעלי רישיונות הספקה לפי חוק זה, למעט גבייה מחברה כמשמעותה בחוק תאגידי מים וביוב התשס"א-2001...." כאן זה מסומן בצהוב כי יש חוסר הסכמה בינינו ובין הממשלה בנושא.

<רוני טיסר: אני ממשיכה בקריאה: "ואולם אם הגיש אדם תובענה או הליך משפטי אחר לעניין החיוב שהוטל עליו לפי חוק זה, לא תומצא לאדם, לגבי הסכום השנוי במחלוקת, דרישה לפי סעיף 4 לפקודה האמורה ולא יינקטו פעולות לפי הפקודה האמורה, כל עוד לא ניתן פסק דין סופי או החלטה סופית שאינה ניתנת לערעור בהליך האמור .

<רוני טיסר: על שימוש בפקודת המיסים (גבייה) לעניין גבייה כאמור יחולו הוראות אלו: (1) בסעיף 4 במקום פסקה (1) יבוא: "(1) הוטל על אדם כחוק סכום כסף בקשר לאיזה מס שהוא והומצאה לו דרישה, בדואר רשום או במסירה אישית, לשלם את הסכום שהוא חייב לפרעו ושלא פרעו בתוך עשרים וחמישה ימים מיום המצאת הדרישה, ולא שילם אותו אדם את הסכום בתוך המועד האמור, יתן פקיד גביה כתב הרשאה לגובה מסים ובו יצטווה לדרוש מאת החייב לשלם מיד את הסכום המגיע ממנו ולגבותו, אם לא ישלמנו, על ידי תפיסתם ומכירתם של נכסי המיטלטלין של החייב האופן המותנה להלן: (2) בסעיף 5(1) ברישא, אחרי "אחר הדרישה" יבוא "בתוך חמישה ימים" (3) בסעיף 7, אחרי פסקה (1) יקראו: "(1א) ניתן צו עיקול, כאמור בסעיף קטן (1), ימציא פקיד הגביה הודעה על כך לסרבן במסירה אישית או בדואר רשום עם אישור מסירה; בהודעה יצוין, כי אם לא ישלם את הסכום בתוך מועד שייקבע בהודעה, ניתן יהיה למכור את הנכסים.

<רוני טיסר: "; (ה) מנהל הרשות הממשלתית רשאי להכריע בכל מחלוקת שתתעורר בין בעל רישיון הפקה לבין רשות המים הארצית בעניין תעריפים, אופן החיוב ומדידה לפי חוק זה, ויראו הכרעתו, כלפי רשות המים הארצית, כהוראה לפי סעיף 48א".

<דובי אמיתי: עכשיו אני בטוח שאני מוכר את המפעל.

<תומר רוזנר: אני אסביר את מהות ההסדר שמופיע בשני הסעיפים, ואלה הם סעיפי הליבה של הצעת החוק.

<תומר רוזנר: הסעיפים אומרים שמפיקי מים שהם גם ספקים, שמפיקים את המים עבור עצמם או עבור צרכניהם, מעתה יראו אותם, מבחינה משפטית, כאילו הם קיבלו את המים האלה מהמערכת הארצית.

<תומר רוזנר: במובן זה הם יצטרכו לשלם עבור מים שהם כאילו קיבלו מהמערכת הארצית, תוך ניכוי הסכום שעלתה ההפקה.

<תומר רוזנר: תהליך החיוב והזיכוי הזה נעשה באמצעות רשות המים הארצית, קרי – חברת "מקורות".

<תומר רוזנר: אני מדגיש – חברת "מקורות" לא קובעת את התעריפים והיא לא קובעת את מועדי התשלום.

<תומר רוזנר: היא בעצם סוג של מסלקה טכנית, במובן הזה, כשאין לה סמכויות לא לקבוע מחירים, לא לשנות אותם – היא מודדת את הכמויות שנצרכו – שסופקו, ומחייבת בחיוב כספי עבור אותם חיובים.

<תומר רוזנר: זה הסעיפים שמופיעים בסעיף 33א(ב) המוצע, ובסעיף 48ב המוצע.

<תומר רוזנר: לצד הסעיפים האלה – אתם תראו בהמשך שלמרות שרשות המים הארצית או "מקורות" היא בגדר מסלקה טכנית לכאורה, היא עדיין מרכזת בידיה כוח בנושא הכספי ולכן יש פה הוראות מפורטות שמגבירות ומהדקות את הפיקוח של הרשות הממשלתית למים וביוב, רשות המים, על חברת "מקורות", ונותנות בידיה כי פיקוח מתאימים.

<תומר רוזנר: יש פה גם, כפי שאתם רואים – בסעיף הזה, בסעיף (ה), אפשרות של מנהל רשות המים להכריע בסכסוכים בין חברת "מקורות" ובין ספקי מים אם נתגלו כאלה ויש פה הוראות הוראות דיווח מיוחדות על ספקים שהם גם מפיקים לדווח על כמויות המים שהם מפיקים, בצורה מסודרת.

<תומר רוזנר: סעיף נוסף מרכשי שיש פה הוא מתן כלי אכיפתי בידי רשות המים הארצית, "מקורות" בדמות פקודת המסים (גבייה).

<תומר רוזנר: אני מתייחס לסעיפים (ג) ו-(ד).

<תומר רוזנר: ההצעה הזו מעוררת קשיים עקרוניים בעינינו במובן זה שפקודת המסים (גבייה) היא פקודה מנדטורית בעלת אופי דרקוני למדי, שמגמת הכנסת והממשלה בשנים האחרונות היא לנטוש את השימוש בה וללכת לכלי אכיפה מדתיים יותר שבעצם מאזנים בצורה נאותה יותר בין זכויותיהם של החייבים והנושים.

<תומר רוזנר: פקודת המסים (גבייה) כמעט לדעת הכל טומנת בחובה בעיות של חוסר איזונים ראויים.

<תומר רוזנר: למרות זאת אנחנו לא מצאנו כרגע כלי אכיפה אחרים שאפשר לתת בידי חברת "מקורות" כדי להבטיח שהיא תוכל לממש את המטלה שהוטלה עליה, לעשות את הגבייה ואת ההתחשבנות הזו.

<תומר רוזנר: לכן, למרות הקושי העקרוני שראינו בנושא של פקודת המסים (גבייה), בעצם הגענו להסכמה עם הממשלה שהפקודה הזו תחול במקרה הזה בשינויים שינסו למתן ככל האפשר את האלמנטים הדרקוניים שיש בפקודה בנוסחה המנדטורי, והם השינויים שמופיעים בסעיף (ד) שנועדו לאפשר קצת יותר זכויות לחייבים וקצת פחות כלים דרסטיים לנושה.

<תומר רוזנר: זה, כמובן, מגביל את יכולת הגבייה.

<תומר רוזנר: השינויים והאיזונים האלה נעשו על דעת הממשלה.

<תומר רוזנר: יש בעיה אחת שלגביה אין ביעינו הסכמה ואנחנו נשמח שהוועדה תכריע בנקודה הזו.

<תומר רוזנר: הממשלה מבקשת שהוראות פקודת המסים (גבייה) יחולו – כל ספק או צרכן שחייב כסף, למעט שני גופים – הרשויות המקומיות ו - - -

דוד אמסלם: תסביר עוד פעם.

דוד אמסלם: לא שמעתי את מה שאמרת.

<תומר רוזנר: לאחר שעברנו את ההסתייגות העקרונית והסברנו למה אנחנו מסתייגים עקרונית ומצד הגענו עם נציגי הממשלה להסכמה שמאזנת טיפה יותר את התחולה של פקודת המסים (גבייה), אמרתי שנותרה מחלוקת אחת.

דוד אמסלם: מה שאתה אומר, בעצם – למי שיש לו חוב מים – הרשות, או הצרכן הבודד?

<תומר רוזנר: זו אחת ההסכמות שהיו בינינו.

<תומר רוזנר: לשמחתי היתה הסכמה ברורה בנושא הזה, שזה לא יחול על צרכן סופי.

<תומר רוזנר: זה יחול רק על מפיק או ספק.

<תומר רוזנר: סיטונאים.

<תומר רוזנר: ואז, ניתנת בידי חברת "מקורות", ואני משתמש במונח "מקורות", ברשותכם, במקום להגיד "רשות המים הארצית" – ניתנת בידיה אפשרות לפתוח בהליכים לפי פקודת המסים (גבייה), שמאפשרת גבייה עצמית של מסים באמצעות הטלת עיקולים, תפיסת מעוקלים ומכירתם בדרך של הודעה לחייב על ידי פקיד גבייה שמונה והוכשר בהתאם.

<תומר רוזנר: כפי שאמרתי, ניסינו למתן ככל האפשר את התחולה הדרקונית של הסעיפים ואחת ההגבלות היתה להגביל את זה רק למי שהוא ספק או מפיק ולא לצרכן סופי.

<תומר רוזנר: מה נשאר במחלוקת?

<תומר רוזנר: נשאר במחלוקת שהממשלה מבקשת שהכלים האלה לא יחולו ואי אפשר יהיה להשתמש בהם כלפי רשות מקומית וכלפי תאגיד מים שלא משלם.

<תומר רוזנר: אנחנו סברנו שמבחינת עקרון השוויון קשה להסביר את ההבדל בין ספק שהוא רשות מקומית ובין ספק שהוא - - - ולא משלם את חובותיו, אבל הממשלה חושבת אחרת.

דוד אמסלם: שירה, למה אתם עושים את הדיפרנציאציה הזו?

<שירה ברגמן: בסופו של דבר המחשבה שלנו מבוססת על שניים – אל"ף, לתאגידים ולרשויות המקומיות יש קשרים מול "מקורות", קשרים שוטפים, כי כבר היום הם מספקים להם מים.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין משהו.

דוד אמסלם: היום, רשות לא משלמת ל "מקורות", מה קורה?

<שירה ברגמן: ל"מקורות" היום אין פקודת ניתוק מול הרשות - - -

דוד אמסלם: מה היא עושה?

דוד אמסלם: איך היא גובה את החוב?

<שירה ברגמן: היא מנתקת את המים.

דוד אמסלם: את אומרת שיש לה את היכולת לנתק את המים.

<שירה ברגמן: במקומות מסוימים, במגבלות מאוד גדולות – כן, יש לה את היכולת לנתק מים.

דוד אמסלם: מעבר לניתוק מים מה היא יכולה לעשות?

<שירה ברגמן: זה הדבר המרכזי שהיא יכולה לעשות.

דוד אמסלם: להגיש תביעה רגילה.

<שירה ברגמן: כל ההליכים המשפטיים שיש.

דוד אמסלם: כאן, במקרה דנן, הוא לא יכול לנתק את המים כי המים הם לא שלו.

דוד אמסלם: אז צריך סנקציה.

<שירה ברגמן: נכון.

<שירה ברגמן: זה הביא אותנו לפקודת המסים (גבייה).

דוד אמסלם: ומה איכפת לך להכניס את כולם לאותה פקודת מסים?

<שירה ברגמן: זה לא שאכפת לי אבל לתאגידים ולרשויות המקומיות היו שתי התנגדויות שהם הביאו בפנינו.

<שירה ברגמן: אל"ף, שיש ל "מקורות" את הסנקציה האחרת כלפיהם, להבדיל מ - - - אחרים, ובי"ת, המעמד הייחודי של רשויות מקומיות בתאגידים שהם בסופו של דבר בזרוע של הרשויות המקומיות, שיש איזה שהוא טעם לפגם ש "מקורות" כחברה ממשלתית תפעיל נגדם את פקודת המסים (גבייה).

דוד אמסלם: מה שתומר אומר זה דבר כזה – הרי גם ניתוק של מים זה דבר בעייתי.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים הרי בסוף על תושבים, בקצה.

דוד אמסלם: נניח שאני תושב ירושלים, אני משלם מים.

דוד אמסלם: התאגיד לא שילם ל "מקורות" אבל אני משלם לתאגיד.

דוד אמסלם: התאגיד לקח את הכסף והשתמש בו.

דוד אמסלם: מה זה קשור אלי?

דוד אמסלם: אתם בעצם – הסנקציה שעומדת בפניכם זה לנתק את המים.

דוד אמסלם: מי שסובל מזה זה האזרח בקצה שהוא שומר על החוק, הכל בסדר.

דוד אמסלם: דבר שני, מים זה מוצר שלא מנתקים אותו.

דוד אמסלם: זה לא כמו לעקל טלוויזיה, זה מים.

דוד אמסלם: לכן, למה לא להוריד את האופציה של הניתוק בכלל ולהשאיר את פקודת המסים הרגילה?

דוד אמסלם: שתבוא, כמו ברגיל – שיושב-ראש התאגיד ייקחו לו את האוטו, יעקלו לו את החשבון של התאגיד.

<שמעון בן חמו: "מקורות" גובה כ-4.5 מיליארד שקל בשנה.

<שמעון בן חמו: כמעט 99.9% אנחנו גובים את הכסף.

<שמעון בן חמו: המשמעות של פקודת המסים (גבייה) תהיה שפחת המים, כלומר אי הגבייה תעלה מ0.1% ל-10% וזה יחול אחר כך על כל הצרכנים שכן משלמים.

דוד אמסלם: מה שאתה אומר לי זה שפקודת המסים (גבייה) יש לה עלויות.

דוד אמסלם: יש עורכי דין, אז מה?

<שמעון בן חמו: אני אומר שהאפקטיביות שלה לוקחת הרבה זמן.

<שמעון בן חמו: לדוגמה – ירושלים משלמת לנו מאות מיליוני שקלים לשנה.

<שמעון בן חמו: אם מחר הם לא משלמים נוצר פער - - -

דוד אמסלם: אז מה אתה עושה, אתה מנתק לו את המים?

<שמעון בן חמו: מספיק האיום וזה כבר עובד.

<שמעון בן חמו: גם לפי הכללים שלנו, לפי חוק המים, אנחנו פועלים בעסק הזה על פי חוק המים וזה אומר צמצומים למספר שעות בלבד, ו - - -

דוד אמסלם: חוק המים מאפשר לך לנתק לו את המים?

<שמעון בן חמו: כן, בצורה מאוד מאוד מדתית.

דוד ביטן: - - -

דוד אמסלם: האם זה נשמע לך סביר שיש אופציה לנתק מים לתושבים שבעצם הם בסדר, רק בגלל שלאותו ספק מים יש בעיה עם "מקורות"?

<קריאה: זה כמעט ולא קורה.

דוד אמסלם: אבל עכשיו ביקשתם כלי אחר - - -

<שירה ברגמן: רק מי שאין לגביו חיבור מים.

דוד אמסלם: תראה את האבסורד שקורה פה – האזרח הרגיל, הוא בסדר.

דוד אמסלם: משלם.

דוד אמסלם: יכול להיות שמנכ"ל התאגיד בכלל גר במקום אחר, והכל בסדר אצלו.

דוד אמסלם: אז אני שואל אותך ברמה העקרונית: האם זה נראה לך סביר?

דוד אמסלם: סנקציה סבירה?

דוד אמסלם: הגיחון רצה לנתק את מחנה הפליטים שועפט שלא משלמים מים בכלל, והוא לא מנתק, הוא מספק להם.

דוד אמסלם: אז מה אתה אומר?

דוד אמסלם: אתה מבין שמים זה לא מוצר שמנתקים.

<משה גרזי: אני אסביר.

<משה גרזי: יש הבדל בין ניתוק של "מקורות" או ניתוק של תאגיד או רשות מקומית או ספק אחר.

<משה גרזי: יש כללים שנדרשנו להתקין אותם במרץ 2015, כללי ניתוק.

<משה גרזי: במסגרתם אין בעצם ניתוק ישיר של ספק אלא באישור של מנהל רשות המים אחרי שעבר ועדה שמונתה על ידי מנהל רשות המים.

<משה גרזי: העברנו דוח בנושא הזה לוועדת הכלכלה.

<משה גרזי: הכלי שקיים היום מחייב את כולם לשלם, מה שאומר שתעריף המים לשאר התושבים יעלה.

דוד אמסלם: אתה לא עונה לי.

דוד אמסלם: מה שאתה אומר לי – יש לנו נשק ואנחנו לא משתמשים בו, עצם העניין שהוא נמצא, כולם משלמים.

דוד אמסלם: אני אומר שיש דברים שלא הגון אפילו להעלות אותם במחשבה.

דוד אמסלם: לכן אני אומר – יש דברים שהם לא הגיוניים, כי אני יודע שאתה לא יכול לנתק.

דוד אמסלם: אם אתה תנתק אני לא יודע מה יקרה, הרי לכאורה – נתתי לך מצב אבסורדי שקורה בירושלים, שאלה שלא משלמים בכלל אתה לא מנתק להם.

רועי פולקמן: הטענה היא רק שהאלטרנטיבה לא אפקטיבית.

דוד אמסלם: אתה לא צריך לפרשן ולקחת חסות על האוצר.

רועי פולקמן: אני מדבר על "מקורות".

דוד אמסלם: אני מבין הכל מהר, יותר מהר ממה שאתה חושב, אפילו.

דוד אמסלם: לכן, היות וכאן אין לכם אופציה אתם לוקחים אופציה נחותה.

דוד אמסלם: אז אני אומר – תשתמשו באופציה הנחותה לגבי כולם.

דוד אמסלם: אל"ף, אני מקבל את מה שתומר רוזנר אומר, לא יכול להיות שעושים איפה ואיפה.

דוד אמסלם: אני בא מהזווית של הצרכן בקצה.

דוד אמסלם: תסתכלו תמיד – יש לנו צרכן בקצה שבדרך יש כמה אנשים שמספקים לו מים, שאחראים – יש "מקורות" ובדרך יש לנו אגודה או שיש לנו איזשהו ספק אחר.

דוד אמסלם: הספק הוא באפר, הוא בעצם מתווך.

דוד אמסלם: בקצה יש אזרח – שמשלם, אין בעיה אתו.

דוד אמסלם: הוא, בגלל שמישהו באמצע לא בסדר, אנחנו מנתקים לו את המים.

<שירה ברגמן: לאו דווקא מישהו באמצע.

<שירה ברגמן: לרוב התאגיד לא משלם כי האזרחים לא משלמים.

דוד אמסלם: לא יודע, לא קשור לעניין בכלל.

<תומר רוזנר: ממש לא קשור.

<שמעון בן חמו: אתה עושה מהלך מאוד גדול שיביא כמה מאות מיליוני שקלים לתוך סל העלויות של משק המים.

<שמעון בן חמו: פחת מים מ-0.1% זה 5% או 10%- כל מה שעשית כאן הולך לטמיון.

<שמעון בן חמו: "מקורות" לפי הכללים, לפי חוק המים, עושה צעדים מאוד מאוד מדתיים לשעות ספורות, אחת לחודשים רבים.

דוד אמסלם: שמעתי.

דוד אמסלם: אני לא מקבל את העמדה שלכם.

דוד אמסלם: הרי כל הכללים שאנחנו מקיימים כאן – למה נכנסתי לנושא?

דוד אמסלם: כדי להביא לתעריף ארצי.

דוד אמסלם: כולם אותו הדבר.

דוד אמסלם: מבחינתי כל האזרחים אותו הדבר.

דוד אמסלם: לא רק הספקים אותו הדבר, כל הספקים אותו הדבר, אותם כללים.

דוד אמסלם: אז כמו שזה נכון עכשיו לגבי הספק הזה שמספק לצרכן שלו, אותו הדבר מה שקורה בירושלים, זה לא מעניין אותי.

דוד אמסלם: בבקשה, מתקדמים.

דוד אמסלם: הסתייגויות לסעיפים.

איתן ברושי: סעיף 33א – יימחק.

איתן ברושי: פה אני רוצה לומר לפני שאני ממשיך בהסתייגות, שעולה פה השאלה המרכזית ש "מקורות" בהצעה המקורית הופכת להיות הכל ביחד.

איתן ברושי: היא גם הספק, גם הרגולטור, גם השופט, הכל ביחד.

דוד אמסלם: מה ההסתייגות?

דוד אמסלם: תקרא את ההסתייגות.

איתן ברושי: ב33א(ב) יימחקו המילים "רשות המים הארצית" במקומם יבוא: "הרשות הממשלתית או תאגיד שהרשות הממשלתית תקבע לעניין זה ובלבד שלא יחזיק התאגיד המופקד רישיון הפקה בעצמו, בגלל ניגודי העניינים".

איתן ברושי: , בסעיף (ב) כתוב: "רשות המים הארצית לשם הספקתם לעצמו, לצרכיו והוא ישלם או יקבל...." להוסיף את המילים "ישלם" או "יקבל".

איתן ברושי: סעיף 48(ג) צריכים גם למחוק, משום שיש פה פגיעה בתחרות, יש פגיעה במנהל תקין, יש פה ניגודי אינטרסים.

איתן ברושי: יש פה הצעה שלפי דעתי היא לא שלמה בחיבור הזה שנוצר בין חברת "מקורות" ובין היוזמה שחלק רואה אותה כמבורכת, אבל יש פה ליקוי שיכול להיות שצריך לבחון את זה עוד פעם.

<תומר רוזנר: אנחנו נקריא את שני הסעיפים הבאים שהם סעיפים שנותנים כלי פיקוח ובמיוחד כלפי "מקורות", שנועדו להבטיח שההסדר הזה יעבוד כראוי.

<רוני טיסר: אני קוראת: הוספת סעיף 48א 18א.

<רוני טיסר: אחרי סעיף 48 לחוק העיקרי יבוא: "תיקון ליקויים וחובת דיווח 48א.

<רוני טיסר: נוכח מנהל הרשות הממשלתית כי רשות המים הארצית פועלת באופן לקוי העלול לפגוע בביצוע תפקידיה לפי חוק זה, רשאי להורות בכתב לרשות המים הארצית לתקן את הליקוי, בתוך תקופה שקבע; מנהל הרשות הממשלתית ידווח למועצת הרשות הממשלתית על הוראות שנתן כאמור מדי שישה חודשים, החל מיום 30 ביוני 2017.

<רוני טיסר: (ב) קיבלה רשות המים הארצית הוראה לפי סעיף קטן (א), רשאית היא להגיש למנהל הרשות הממשלתית בקשה לעיון חוזר בהוראה, בתוך 15 ימים מיום קבלת ההוראה; הגישה רשות המים הארצית בקשה כאמור, יחליט בה מנהל הרשות הממשלתית, סמוך ככל האפשר לאחר קבלתה, ויודיע על החלטתו לרשות המים הארצית; מנהל הרשות הממשלתית רשאי להחליט על הארכת התקופה לתיקון הליקוי לפי סעיף קטן (א), עוד בטרם דן בבקשה לגופה.

<רוני טיסר: פעולות בעל רישיון כרשות מים ארצית 48ב.

<רוני טיסר: ניתנה לרשות מים ארצית הוראה לפי סעיף 48(ב), יראו אותה כספק מים לפי חוק זה, למעט לעניין תשלום לפי סעיף 33א(ב), ועל ספק המים המשמש כרשות מים ארצית, יחולו כל הוראות החוק החלות על רשות מים ארצית בין בתפקידו כספק מים ובין בתפקידו כרשות מים ארצית ובכלל זה סמכויות מנהל הרשות הממשלתית ומועצת הרשות הממשלתית כלפי ספק המים כאמור.

<תומר רוזנר: הסתייגויות לסעיפים אלה?

<ניר וילנר: הצענו שבסעיף 48ב שעוסק ב"מקורות" כספק מים, באחריות שלה כספק מים, אנחנו מציעים שהנושא הזה יהיה לפי הכללים שתקבע המועצה.

<ניר וילנר: קרי, יש מקומות שהיא עושה רק פעולות סליקה, רק שמה את המד מים אז למשל – באיכות המים, היא לא תהיה אחראית לאיכות המים ולכן אנחנו רוצים להוסיף בסופו: "לפי כללים שתקבע המועצה בעניין".

דוד אמסלם: אתם יודעים במה מדובר?

דוד אמסלם: למה אתה אומר לי את זה עכשיו?

<רעיה עדני: כי קיבלנו פנייה מחברת "מקורות".

דוד אמסלם: אבל אני שואל – אנחנו מדברים כבר חודשים אתכם.

דוד אמסלם: עכשיו מצאת את הזמן להעיר את ההערה הזו?

<ניר וילנר: זה עלה ביום האחרון והצענו נוסח לייעוץ המשפטי.

דוד אמסלם: תחשבו על זה, זו שאלה טכנית מבחינתי.

דוד אמסלם: נתקדם.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני לא אקבל שום הערה של הממשלה בהקראה.

דוד אמסלם: אנחנו מדברם אתכם חודשים.

דוד אמסלם: אז אתה לא יכול לבוא ב-10 הדקות האחרונות עכשיו ולשנות משהו.

דוד אמסלם: מה שלא העלית – אני לא אדון בזה להבא.

<תומר רוזנר: הנושא הבא הוא נושא התעריפים, הסדר הליבה הנוסף.

<תומר רוזנר: ניסינו בסעיפים האלה לבטא את הבקשות של הוועדה כך שהתעריפים, גם חישובי העלות וגם התעריפים כפי שייקבעו – הם ייקבעו אמנם על ידי מועצת הרשות הממשלתית, אבל העקרונות שלפיהם ייקבעו התעריפים הם עקרונות כפי שמפורטים בסעיפים כאן שלפניכם, והמטרה היא להבטיח שיהיו תעריפים אחידים, ארציים, ושוויוניים, על פי העקרונות שמפורטים כאן ובעצם אנחנו מבהירים את זה בסעיפים השונים שמתייחסים הן לחישוב עלות המים והן לחישוב התעריפים.

<רוני טיסר: 18א.

<רוני טיסר: בסעיף 109 אחרי "בקשר" יבוא "להפקה או".

<רוני טיסר: 18ב.

<רוני טיסר: בסעיף 110 במקום "מי שמספק מים – בין לצרכן ובין לספק אחר" יבוא "מי שמפיק או מספק מים לעצמו, לצרכן או לספק אחר" ובמקום "של ספק המים בקשר להפקת המים ואספקתם" יבוא " של מפיק או ספק המים בקשר להפקת המים או אספקתם".

<רוני טיסר: 18ג.

<רוני טיסר: בסעיף 111 במקום הסיפה יבוא "כללים אלה יתבססו על עקרונות אחידים ועל העלויות הנדרשות בקשר להפקת המים ואספקתם, לרבות ריבית, שיקום תשתיות והוצאות אחרות ורשאית היא לקבוע כללים כאמור בהתחשב באזורים ובנתונים גיאוגרפיים או טופוגרפיים המשפיעים על עלויות הפקת או אספקת המים.

<תומר רוזנר: הסעיף הזה מתייחס לחישוב עלות המים.

<תומר רוזנר: השינוי שמוצע כאן הוא להבהיר שהכללים שתקבע מועצת הרשות הממשלתית לחישוב עלות המים, שוב – לא התעריף עדיין אלא חישוב העלות – מתבסס על עקרונות אחידים, אבל הוא משתנה לפי פרמטרים, כמובן – גיאוגרפיה, וכו'.

איתן ברושי: העניין הגיאוגרפי – הטופוגרפי זה ברור, כי יש שינויים, אבל הגיאוגרפי, אתם מחלקים את הארץ - - - ?

דוד אמסלם: לא, אני אסביר בשפה שלי במה מדובר.

דוד אמסלם: הרי לכאורה יש מחיר הפקה.

דוד אמסלם: מחיר ההפקה משתנה מאחד לשני.

דוד אמסלם: יש גם מחיר הולכה שגם משתנה – יש צינור שהוא מניח ב-100 שקלים, ויש צינור באותו מטראז' שעולה לו אלף שקל, תלוי איפה.

דוד אמסלם: אז לכן הם יבחנו אחד לאחד לגבי כל נושא ונושא וכך בעצם יהיה מחיר המטרה לכל אחד ואחד.

איתן ברושי: גם ברכבת יש הבדל, לכן אני מציע – טופוגרפיה כן, וגיאוגרפיה לא.

<תומר רוזנר: עכשיו אנחנו בסעיף התעריפים.

<תומר רוזנר: אתם ביקשתם שהסעיף הזה יבטא את העובדה שמדובר בתעריפים ארציים, אחידים, מבוססים על נוסחאות ברורות ועל כללי חישוב אחידים וברורים, וזה בעצם מה שניסינו לבטא כאן, בנוסח.

<רוני טיסר: אני קוראת: 18ד.

<רוני טיסר: בסעיף 112 – (א) בסעיף קטן (א), במקום "לגבי אזור פלוני" יבוא " לגבי מצאי סוגי המים באזור פלוני" והמילים "לפי נתונים גיאוגרפיים, טופוגרפיים או לפי נתונים אחרים – הכל בשים לב למשקיותם של מפעלי המים שעליהם יחולו התעריפים" – יימחקו.

<רוני טיסר: (ב) אחרי סעיף 112 (א) יבוא: "(א1) התעריפים של דמי מים ייקבעו בהתבסס על הכללים שנקבעו לפי סעיף 111 ועל עקרונות אחידים ארציים.

<רוני טיסר: לשם כך תקבע מועצת הרשות הממשלתית נוסחאות לקביעת התעריפים ודרכי עדכונן.

יצחק וקנין: אני חושב שיש מקום לומר ולדעתי זה יוריד הרבה אנרגיות שיש פה, והנושא הוא הפחד הגדול מה יקרה בעוד חמש שנים.

יצחק וקנין: מחר יקום מישהו ויחליט שהוא מקפיץ את מחירי המים.

יצחק וקנין: השאלה הזו חזרה ונדונה.

עבדאללה אבו מערוף: זו תהיה אותה הממשלה?

יצחק וקנין: מה שאני רוצה לומר- גם בשיחות שהיו עם נציגי הממשלה נאמרו הדברים במועצת רשות המים, נאמרו בצורה מפורשת שרק במקרה קיצון וחריג יקרה הדבר.

יצחק וקנין: ניסו להכניס את המילים הללו בתוך הסעיף הזה.

יצחק וקנין: אני לא יודע למה אתם מתנגדים אם זה נכתב בצורה מפורשת בהחלטה של רשות המים.

יצחק וקנין: זה מביא את החקלאים להגיד – מה יהיה בעוד חמש שנים, אולי מישהו יחליט שהוא מקפיץ את המחירים.

יצחק וקנין: לכן, אני חושב שהדבר הזה – ראוי שייכנס בחקיקה.

יצחק וקנין: אני אומר דבר שיכול לתת רגיעה.

איתן ברושי: אנחנו מציעים הסתייגות כזו.

דוד אמסלם: מה העמדה שלכם בעניין?

<ניר וילנר: רק להזכיר שבנוסח הממשלתי לא היו את הנוסחאות שמדובר בהן פה.

<ניר וילנר: לכן, הפתרון שלנו היה לא לקבוע שינוי מהותי, כי לך תקבע אחר כך מה זה שינוי מהותי ומה לא – אלא לקבוע נוסחה, ואז, מה שקורה – אתה מציב את הנתונים בנוסחה.

<ניר וילנר: ככל שאין דבר דרמטי שמשפיע על הנתונים אלה, עלות החשמל נכנסת פנימה, עלות ה- - - אתה מקבל תעריף בסוף.

דוד אמסלם: יש לנו נוסחה, ואני מניח שהנוסחה באה ומפרקת את כל עלויות המים היום והיא נותנת משקלות לכל פרמטר: פרמטר של אנרגיה, פרמטר של שכר עבודה, פרמטר של פחת.

דוד אמסלם: ככה אנחנו קובעים נוסחה ומחיר.

דוד אמסלם: אם אחד הנתונים בנוסחה משתנה, נניח – אנרגיה מהווה 20% ומסתבר שהיא עלתה ב-10%, אז זה יתעדכן באופן אוטומטי במשקל של ה-10%, קרי אחוז.

דוד אמסלם: את זה אנחנו מבינים.

דוד אמסלם: אבל אנחנו רוצים לומר מעבר לזה, מעבר לנוסחה שחייבת להיות חד חד ערכית וברורה: אתה לא יכול להציע לנו כאן נוסחה של 30 עמודים שתהיה כמו מה שהיה מענק האיזון במשרד הפנים.

דוד אמסלם: כשביקשתי לדעת מה הוא הביאו לי מומחה אחד כי יש רק אחד כזה במשרד הפנים שיודע במה מדובר.

דוד אמסלם: לכן, כדי לפשט את הנוסחה צריך לעשות אותה בשורה אחת.

דוד אמסלם: מעבר לזה דיברנו באופן בסיסי שזו הנוסחה לתעריפי המים, ואין בלתה.

דוד אמסלם: אנחנו רצינו לעגן את זה ואתם אמרתם – יכול להיות שיהיו שינויים בעולם.

דוד אמסלם: אם מחר לא יהיו גשמים במשך 10 שנים – זה ישנה משהו?

דוד אמסלם: אתם אמרתם – כן.

דוד אמסלם: אין לחכם אלא את מה שעיניו רואות.

דוד אמסלם: כרגע אנחנו לוקחים את הפרמטרים הנוכחיים.

דוד אמסלם: אתם אמרתם – אם יהיו מצבים קיצוניים אז נעשה re-shuffle בחשיבה.

דוד אמסלם: לא נבוא ונגיד לכם תבואו שוב לכנסת, אבל בוודאי שאתם צריכים לעגן את זה במצב שאנחנו נהיה רגועים, שמדובר בעיקרון בנושאים או מצבים שהם מצבי קיצון שהם חריגים, שיש את הכלל ויש את היוצאים מן הכלל.

דוד אמסלם: לכן אני רוצה שתחשבו עד הסוף איך זה בא לידי ביטוי בחקיקה.

<יורם ראב"ד: הוא ציין בעל פה וזה גם מופיע בהחלטת מועצה – עלות ההון לא מופיעה שם.

<שירה ברגמן: אני מציעה שנדבר - - -

דוד אמסלם: אתה אומר: לרבות ריבית, שיקום תשתיות.

דוד אמסלם: ..." – שיקום תשתיות לדעתי, מדובר על הנושא של החזר הון.

<קריאות: - - -

דוד אמסלם: הרי אתם מתכוונים בעצם לומר שבעצם בכל הנושא הזה של אספקת המים וההפקה שלהם יילקחו בחשבון כל המרכיבים שביניהם גם המרכיבים ההוניים וההשקעה בהון.

דוד אמסלם: יש לכם בעיה שזה יכנס באופן יותר ברור כדי שהחברה' יהיו רגועים?

<שירה ברגמן: דיברנו ממש לפני שנכנסנו לישיבה, העלו את זה החקלאים בפנינו.

<שירה ברגמן: מבחינתנו אפשר להחליף את קרן השיקום בעלות ההון ו - - -

דוד אמסלם: קיבלנו.

<תומר רוזנר: מבחינת המינוח אנחנו נשתמש במינוח שנקוט בחוק תאגידי מים וביוב כדי שתהיה לנו אחידות במינוח.

<ניר וילנר: יש פה גם - - - אמרנו גם, למשל, שמענקי מדינה הם לא עלות הון.

<ניר וילנר: פה, בגלל שלא היה - - - לרשום את זה רשמנו "שיקום תשתיות", אבל מקובלת ההערה של - - -

דוד אמסלם: אני לא נכנס לזה.

דוד אמסלם: בסך הכל מדובר בעלות ההון - - -

<שירה ברגמן: מענקים – מובן שאינם עלות הון.

<שירה ברגמן: נגיד את זה בצורה ברורה לפרוטוקול.

<שירה ברגמן: מענקים אינם עלות הון.

דוד אמסלם: לכן אמרתי – יש עלות הון ליצרן, שהושקעה.

איתן ברושי: באותו הקשר אנחנו מציעים שבנושא הזה של תעריפי המים ייקבע תעריף מרבי למים שפירים לחקלאות.

איתן ברושי: "מועצת הרשות הממשלתית - - - לקבוע תעריף למים שפירים לחקלאות שאינו עולה על 1.85 שקלים לקוב.

איתן ברושי: הסכום האמור בסעיף (א) יהיה צמוד למדד כפי שיתפרסם ב-1 ביולי של כל שנה, להלן – יום השינוי, לפי שיעור השינוי של המדד החדש לעומת המדד היסודי.

איתן ברושי: בסעיף קטן זה – "המדד החדש" – המדד שפורסם בחודש מאי שלפני יום השינוי, "המדד היסודי" – המדד שפורסם בחודש מאי שלפני יום השינוי הקודם.

איתן ברושי: ראתה הרשות הממשלתית שיש צורך.

איתן ברושי: ..." אני רוצה לומר שיש חוסר אמון גדול ברשות.

איתן ברושי: מאז שהיא קמה נוצרו העיוותים הכי גדולים ולכן החקלאים, בצדק, רוצים ביטחונות ולא רק הבטחות.

איתן ברושי: "ראתה הרשות הממשלתית כי יש צורך לקבוע תעריף למים שפירים לחקלאות העולה על התעריף המרבי לפי סעיף (א) לא תקבע תעריף כאמור אלא באישור ועדת הכספים של הכנסת".

איתן ברושי: רוצה לומר שגם גפני עומד על כך בפני ועדת הכספים.

איתן ברושי: לכן אני מציע לקבל את זה.

איתן ברושי: תודה.

בצלאל סמוטריץ': בהמשך לוויכוח שהיה פה בחוץ.

בצלאל סמוטריץ': אומרים לנו שאנחנו צריכים לקבוע את המדיניות ואחר כך את היישום, מגדירים את זה – אנחנו טכנאים – עושים הפקידים.

בצלאל סמוטריץ': זה לגיטימי לחלוטין, אבל זה היה נכון בתנאי שבחוק היינו כותבים עכשיו את הקריטריונים, את הפרמטרים המאוד ברורים שעל פיהם מחושבת עלות המים.

בצלאל סמוטריץ': זה לא קיים.

בצלאל סמוטריץ': להגיד לנו שאנחנו לא קובעים לא את הקריטריונים ולא מאשרים אחר כך את ההעלאה זה בעצם להגיד: חברה', אתם עושים רעש, עושים רוח ומי שמנהל את המדינה זה פקידים.

בצלאל סמוטריץ': מספרים לי שזה ככה ברשות החשמל.

בצלאל סמוטריץ': אז אמרת שאתה עושה תיקון אחרי 70 שנה?

בצלאל סמוטריץ': נעשה גם בזה.

בצלאל סמוטריץ': בעזרת השם אני סומך עליך שאם אתה תשתכנע שזה נכון תביא את זה גם בחוק החשמל, גם בדלק.

בצלאל סמוטריץ': בסוף אנחנו נבחרי הציבור ואנחנו נושאים באחריות ליוקר המחייה של הציבור.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה שכאשר ירצו להעלות את מחיר המים יצטרכו להסתכל לנו בעיניים, לספר לנו האם "מקורות" התייעלה או לא התייעלה, מה קורה עם ועד העובדים שם והאם יש דרך לחסוך, לא דרך ייקור המים.

בצלאל סמוטריץ': זה הכי קל להעלות את מחיר המים לציבור, בטח לפקיד ציבור שלא צריך להיבחר עוד פעם.

בצלאל סמוטריץ': למה לריב עם ועדי עובדים?

בצלאל סמוטריץ': למה לחפש כל פעם מקורות?

בצלאל סמוטריץ': זה הכי פשוט להעלות כל פעם את המחיר לצרכן.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא יכולים להרשות שדבר כזה יקרה בלי האישור של הכנסת.

<שירה ברגמן: הסוגיה של לכתוב בחוק את הנקודה של שינויים מהותיים היא מאוד בעייתית לנו.

<שירה ברגמן: אנחנו מתנגדים בתוקף.

<שירה ברגמן: דיברנו על זה ארוכות לפני, גם בישיבת הוועדה, מספר פעמים והתנגדנו בכל הפעמים.

בצלאל סמוטריץ': אפילו לזה הם לא מוכנים.

בצלאל סמוטריץ': אתם מבינים את הקטע המצחיק?

יצחק וקנין: אז את מסכימה לקבל שכל התעריפים יאושרו בוועדת הכספים?

<שירה ברגמן: יש כאן שני דברים שונים.

<שירה ברגמן: אנחנו מוכנים להגיד את זה ואמרנו את זה בצורה מאוד ברורה - -

דוד אמסלם: אני הבנתי שאתם מתנגדים - - - אני מקריא שוב את הסעיף: "התעריפים של דמי המים ייקבעו בהתבסס על כללים שייקבעו לפי סעיף 111 ועל עקרונות אחידים ארציים אחידים.

דוד אמסלם: לשם כך תקבע מועצת הרשות הממשלתית נוסחה לקביעת תעריפים ואת דרכי העדכון.

דוד אמסלם: ..." - - -

<שירה ברגמן: כל זה לבקשת הוועדה.

<קריאות: - - -

דוד אמסלם: התוספת שחבר הכנסת יצחק וקנין מבקש להוסיף כאן שבמידה ויהיו שינויים הם יהיו רק שינויים מהותיים.

דוד אמסלם: ולזה אתם מתנגדים.

<קריאות: - - -

<תומר רוזנר: חבר הכנסת וקנין ביקש להוסיף בסופו - - -

יצחק וקנין: "...

יצחק וקנין: ובלבד שעדכון של הנוסחאות כאמור ייעשה רק במקרים בהם חלו שינויים מהותיים במשק המים או בגורמים בלתי תלויים אחרים המשמשים בסיס לאותן נוסחאות.

יצחק וקנין: "

בצלאל סמוטריץ': או שהם יאשרו את השינויים בנוסחאות בוועדת הכספים.

בצלאל סמוטריץ': אני מציע פשרה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו רצינו שוועדת הכספים תאשר את התעריפים.

בצלאל סמוטריץ': אני מוכן שוועדת הכספים תאשר את הנוסחאות.

בצלאל סמוטריץ': לקחת את הנוסח של וקנין, ו - - -

דוד אמסלם: הבנתי את הסיפור.

דוד אמסלם: סמוך עלי.

<תומר רוזנר: הסעיפים הבאים הם סעיפים שמשמעותם ביטול היטל ההפקה.

<רוני טיסר: אני קוראת: ביטול סימן ב' לפרק הרביעי 19.

<רוני טיסר: סימן ב' לפרק הרביעי לחוק העיקרי – בטל.

<רוני טיסר: תיקון סעיף 124ו 20.

<רוני טיסר: בסעיף 124ו לחוק העיקרי, במקום "רישיון ההפקה שניתן לו" יבוא "הרישיון שניתן לו לפי סעיף 23".

<רוני טיסר: תיקון סעיף 124ט 21.

<רוני טיסר: בסעיף 124ט(ג) לחוק העיקרי, המילים "וכן היטל הפקה לפי סעיף 116" – יימחקו, במקום "שולמו" יבוא "שולם" ובמקום "ישולמו" יבוא "ישולם".

<תומר רוזנר: עכשיו אנחנו מגיעים לכלי אכיפה שאנחנו נותנים בידי הרשות.

<תומר רוזנר: ההסדר הבא הוא הסדר שמאפשר לתת עיצומים כספיים, הוא הסדר שהמסגרת הנורמטיבית שלו לקוחה ממודל עיצומים כספיים שנהוג בכל חקיקה מאסדרת מודרנית.

<תומר רוזנר: אתם תראו בסעיפים הראשונים את מהות ההפרות שבשלן ניתן להטיל עיצום כספי, ובהמשך – אני מציע שנקרא את כל הפרק כי הסעיפים הם סעיפים - - -

דוד אמסלם: אני רוצה להבין – עיצומים כספיים, על מי?

<תומר רוזנר: זה למשל הספק שלא מדווח כמו שהוא צריך לדווח.

<תומר רוזנר: למשל, אתן דוגמה ממכתב שקיבלנו ממנהל רשות המים לפני כשבוע מתברר שיש אגודות מים שלא סבורות שהן לא חייבות לדווח לו על המחירים שהן גובות מהצרכנים שלהן, ואין לו בידו מה לעשות.

<תומר רוזנר: הם שומרים את המחירים בסוד.

דוד אמסלם: מה שאתה אומר בגדול – לגבי הנושא של החובות יש לנו את הנושא של פקודת המסים.

דוד אמסלם: לגבי הנושא של דיווחים - - -

<תומר רוזנר: לא רק.

<תומר רוזנר: אם, למשל, חברת "מקורות" לא תשלם לספקים במועד את מה שמגיע ממנה או שהם לא ישלמו לה, אפשר להטיל מה שנקרא "עיצום כספי" – קנס.

דוד אמסלם: ובנוסף לזה יש פקודת המסים?

<תומר רוזנר: נכון.

<תומר רוזנר: תראה שבהמשך יש כלי פיקוח נוספים.

דוד אמסלם: וחוץ מאלה – מה קורה מול הרשויות?

דוד אמסלם: הספקים הרגילים, שהם לא הספקים שמפיקים?

דוד אמסלם: אם נניח ספק שהוא לא מפיק, ספק מים שהוא לא מפיק - - -

<ניר וילנר: מי שלא שילם – הסנקציה נגדו היא בפקודת המסים, זה לא עיצום כספי.

דוד אמסלם: הבנו לגבי ספקים שהם גם מפיקים.

דוד אמסלם: אני רוצה להשוות את המצב היום לספק שהוא לא מפיק.

דוד אמסלם: ספק שהוא לא מפיק, אנחנו מבינים כרגע שהאופציה שהיום עומדת על הפרק, כרגע, מבחינתנו, אם הוא לא משלם את הכסף – זה לנתק לו את המים.

דוד אמסלם: יש עוד נושאים של דיווחים שהוא צריך להעביר והוא לא מעביר?

דוד אמסלם: או שאין לכם אינטראקציה אתו מול הדיווחים שהוא צריך להעביר אליכם?

<ניר וילנר: איפה שיש לו מקומות לדווח, ויש מקומות כאלה לדווח בחוק - - -

דוד אמסלם: מה הסנקציה היום?

דוד אמסלם: אתם רוצים להסדיר סנקציה של דיווחים על כולם.

<ניר וילנר: כן.

<ניר וילנר: גם בהקשר של הדיווחים פה שהוא מאוד קריטי ל - - -

<רוני טיסר: אני קוראת: הוספת פרק חמישי א' 22.

<רוני טיסר: אחרי הפרק החמישי לחוק העיקרי יבוא: "פרק חמישי א': עיצום כספי (א) הפר אדם הוראה מההוראות לפי חוק זה, כמפורט להלן, רשאי מנהל הרשות הממשלתית להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה, בסכום של 100,000 שקלים חדשים, ואם הוא תאגיד למעט רשות המים הארצית – בסכום של 200,000 שקלים חדשים: ".

דוד אמסלם: למה עשיתם דיפרנציאציה בין תאגיד ללא תאגיד?

<תומר רוזנר: המתכונת המקובלת בהקשר של עיצומים כספיים היא להטיל על יחיד עיצום כספי שהוא במחצית הסכום שמטילים על תאגיד, אם הוא יחיד – זו מתכונת מקובלת.

<רוני טיסר: אני ממשיכה בקריאה: (1) הפיק מים בלא רישיון או בניגוד לתנאיו, בניגוד להוראות סעיף 23(א); (2) סיפק מים בלא רישיון או בניגוד לתנאיו, בניגוד להוראות סעיף 23(א).

דוד אמסלם: אני רוצה להבין מה זה "הפיק מים שלא ברישיון".

<תומר רוזנר: גנב מים.

דוד אמסלם: זאת אומרת גונב מים.

דוד אמסלם: זו לא עבירה פלילית?

<תומר רוזנר: ודאי שזו עבירה פלילית, אבל בנוסף יש גם עיצום כספי.

<רוני טיסר: אני ממשיכה בקריאה: (ב) הפר בעל רישיון הוראה מההוראות לפי חוק זה, כמפורט להלן, רשאי מנהל הרשות הממשלתית להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה, בסכום של 150,000 שקלים חדשים: (1) בעל רישיון הפקה שלא דיווח לרשות המים הארצית על מים שהפיק, בניגוד להוראות סעיף 33א(א); (2) בעל רישיון הפקה או בעל רישיון הספקה שהפר צו שנתן לו מנהל הרשות הממלתית לפי סעיף 9(ב), בניגוד להוראות הסעיף האמור; (ג) הפרה רשות המים הארצית הוראה מההוראות לפי חוק זה, כמפורט להלן, רשאי מנהל הרשות הממשלתית להטיל עליה עיצום כספי לפי הוראות פרק זה, בסכום של 250,000 שקלים חדשים: (1) הפיקה מים בלא רישיון או בניגוד לתנאיו, בניגוד להוראות סעיף 23(א); (2) סיפקה מים בלא רישיון או בניגוד לתנאיו, בניגוד להוראות סעיף 23(א); (3) לא שילמה לבעל רישיון הפקה בעד הפקת מים, לא חייבה בעל רישיון הספקה לשלם בעד הספקת מים או שלא גבתה ממנו את החיוב האמור, בניגוד להוראות לפי סעיף 48(ב)(1); לעניין זה, יראו את רשות המים הארצית כמי שגבתה את החיוב כאמור אם מיצתה את הליכי הגבייה בהתאם לכללים שקבעה מועצת הרשות הממשלתית לפי הסעיף האמור; (4) לא ניהלה רישום של כמויות המים שהופקו או שסופקו, בניגוד להוראות סעיף 48(ב)(2); (5) לא דיווחה על כמויות המים שהופקו או שסופקו, על חיובים שחייבה או על סכומים שגבתה, בניגוד להוראות סעיף 48(ב)(3).

<רוני טיסר: (6) הפרה הוראת מנהל הרשות הממשלתית לתיקון ליקויים בניגוד להוראות סעיף 48א(א); (7) לא מסרה מסמך שנדרשה למוסרו בניגוד להוראות סעיף 150כב(ב) כאן יש תיקון בהפניה, אני אתקן בהמשך.

<רוני טיסר: אני ממשיכה בקריאה: הודעה על כוונת חיוב 150ג.

<רוני טיסר: (א) היה למנהל הרשות הממשלתית יסוד סביר להניח כי אדם הפר הוראה מההוראות לפי חוק זה, כאמור בסעיף 150ב (בפרק זה – המפר), ובכוונתו להטיל עליו עיצום כספי לפי אותו סעיף, ימסור למפר הודעה על הכוונה להטיל עליו עיצום כספי (בפרק זה – הודעה על כוונת חיוב).

<רוני טיסר: (ב) בהודעה על כוונת חיוב יציין מנהל הרשות הממשלתית, בין השאר, את אלה: (1) המעשה או המחדל (בפרק זה – המעשה), המהווה את ההפרה; (2) סכום העיצום הכספי והתקופה לתשלומו; (3) זכותו של המפר לטעון את טענותיו לפני מנהל הרשות הממשלתית לפי הוראות סעיף 150ד; (4) הסמכות להוסיף על סכום העיצום הכספי בשל הפרה נמשכת או הפרה חוזרת לפי הוראות סעיף 150ו, והמועד שממנו יראו הפרה כהפרה נמשכת לעניין הסעיף האמור.

<רוני טיסר: זכות טיעון 150ד.

<רוני טיסר: מפר שנמסרה לו הודעה על כוונת חיוב לפי הוראות סעיף 150ג רשאי לטעון את טענותיו בכתב או בעל פה, כפי שיורה מנהל הרשות הממשלתית לפני מנהל הרשות הממשלתית, לעניין הכוונה להטיל עיצום כספי ולעניין סכומו, בתוך 30 ימים ממועד מסירת ההודעה, ורשאי מנהל הרשות הממשלתית להאריך את התקופה האמורה בתקופה נוספת שלא תעלה על 30 ימים.

<רוני טיסר: החלטת מנהל הרשות הממשלתית ודרישת תשלום 150ה.

<רוני טיסר: (א) מנהל הרשות הממשלתית יחליט, לאחר ששקל את הטענות שנטענו לפי סעיף 150ד, אם להטיל על המפר עיצום כספי, ורשאי הוא להפחית את סכום העיצום הכספי לפי הוראות סעיף 150ז.

<רוני טיסר: (ב) החליט מנהל הרשות הממשלתית לפי הוראות סעיף קטן (א) – (1) להטיל על המפר עיצום כספי – ימסור לו דרישה, בכתב, לשלם את העיצום הכספי (בפרק זה – דרישת תשלום), שבה יציין, בין השאר, את סכום העיצום הכספי המעודכן ואת התקופה לתשלומו; (2) שלא להטיל על המפר עיצום כספי – ימסור לו הודעה על כך, בכתב.

<רוני טיסר: (ג) בדרישת התשלום או בהודעה, לפי סעיף קטן (ב), יפרט מנהל הרשות הממשלתית את נימוקי החלטתו.

<רוני טיסר: (ד) לא טען המפר את טענותיו לפי הוראות סעיף 150ד, בתוך התקופה האמורה באותו סעיף, יראו את ההודעה על כוונת חיוב, בתום אותה תקופה, כדרישת תשלום שנמסרה למפר במועד האמור.

<רוני טיסר: הפרה נמשכת והפרה חוזרת 150ו.

<רוני טיסר: (א) בהפרה נמשכת ייווסף על העיצום הכספי הקבוע לאותה הפרה, החלק החמישים שלו לכל יום שבו נמשכה ההפרה.

<רוני טיסר: (ב) בהפרה חוזרת ייווסף על העיצום הכספי הקבוע לאותה הפרה, סכום השווה לעיצום הכספי כאמור; לעניין זה, "הפרה חוזרת" – הפרת הוראה מההוראות לפי חוק זה כאמור בסעיף 150ב, בתוך שנתיים מהפרה קודמת של אותה הוראה שבשלה הוטל על המפר עיצום כספי או שבשלה הורשע.

<רוני טיסר: סכומים מופחתים 150ז.

<רוני טיסר: (א) מנהל הרשות הממשלתית אינו רשאי להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מהסכומים הקבועים בפרק זה, אלא לפי הוראות סעיף קטן (ב).

<רוני טיסר: (ב) מועצת הרשות הממשלתית, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, רשאית לקבוע בכללים מקרים, נסיבות ושיקולים שבשלהם יהיה ניתן להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מהסכום הקבוע בפרק זה, ובשיעורים שתקבע.

<רוני טיסר: סכום מעודכן של העיצום הכספי 150ח.

<רוני טיסר: (א) העיצום הכספי יהיה לפי סכומו המעודכן ביום מסירת דרישת התשלום, ולגבי מפר שלא טען את טענותיו כאמור בסעיף 150ה(ד) – ביום מסירת ההודעה על כוונת חיוב; הוגש ערעור לבית משפט לפי סעיף 150יג, ועוכב תשלומו של העיצום הכספי בידי מנהל הרשות הממשלתית או בית המשפט – יהיה העיצום הכספי לפי סכומו המעודכן ביום ההחלטה בערעור.

<רוני טיסר: (ב) סכומי העיצום הכספי הקבועים בסעיף 150ב יתעדכנו ב-1 בינואר בכל שנה (בסעיף קטן זה – יום העדכון), בהתאם לשיעור שינוי המדד הידוע ביום העדכון לעומת המדד שהיה ידוע ב-1 בינואר של השנה הקודמת; הסכומים האמורים יעוגלו לסכום הקרוב שהוא מכפלה של 10 שקלים חדשים; לעניין זה, "מדד" – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

<רוני טיסר: (ג) מנהל הרשות הממשלתית יפרסם ברשומות הודעה על סכומי העיצום הכספי המעודכנים לפי סעיף קטן (ב).

<רוני טיסר: המועד לתשלום העיצום הכספי ופריסת תשלומים 150ט.

<רוני טיסר: (א) המפר ישלם את העיצום הכספי בתוך 30 ימים מיום מסירת דרישת התשלום כאמור בסעיף 150ה.

<רוני טיסר: (ב) מנהל הרשות הממשלתית רשאי, לבקשת מפר, להחליט על פריסת התשלום של העיצום הכספי, ובלבד שמספר התשלומים לא יעלה על עשרה תשלומים חודשיים.

<רוני טיסר: (ג) התשלום החודשי כאמור בסעיף קטן (ב) יהיה מעודכן למועד תשלומו, בתוספת הפרשי הצמדה; לא שילם המפר תשלום חודשי במועדו, יראו את החלטת מנהל הרשות הממשלתית על פריסת התשלום כאמור בסעיף קטן (ב) כבטלה, ועל יתרת התשלום של העיצום הכספי יחולו הוראות סעיף 150י.

<רוני טיסר: הפרשי הצמדה וריבית 150י.

<רוני טיסר: לא שילם המפר עיצום כספי במועד, ייווספו על העיצום הכספי, לתקופת הפיגור, הפרשי הצמדה וריבית כהגדרתם בחוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ"א–1961‏ (בפרק זה – הפרשי הצמדה וריבית), עד לתשלומו.

<רוני טיסר: גבייה 150יא.

<רוני טיסר: עיצום כספי ייגבה לאוצר המדינה, ועל גבייתו תחול פקודת המסים (גבייה).

<רוני טיסר: עיצום כספי בשל הפרה לפי חוק זה ולפי חוק אחר 150יב.

<רוני טיסר: על מעשה אחד המהווה הפרה של הוראה מההוראות לפי חוק זה המנויות בסעיף 150ב ושל הוראה מההוראות לפי חוק אחר, לא יוטל יותר מעיצום כספי אחד.

<רוני טיסר: ערעור 150יג.

<רוני טיסר: (א) על החלטה סופית של מנהל הרשות הממשלתית לפי פרק זה ניתן לערער לבית משפט השלום שבו יושב נשיא בית משפט השלום; ערעור כאמור יוגש בתוך 30 ימים מיום שנמסרה למפר הודעה על ההחלטה.

<רוני טיסר: (ב) אין בהגשת ערעור לפי סעיף קטן (א) כדי לעכב את תשלום העיצום הכספי, אלא אם כן הסכים לכך מנהל הרשות הממשלתית או שבית המשפט הורה על כך.

<רוני טיסר: (ג) החליט בית המשפט לקבל ערעור שהוגש לפי סעיף קטן (א), לאחר ששולם העיצום הכספי לפי הוראות פרק זה, והורה על החזרת סכום העיצום הכספי ששולם או על הפחתת העיצום הכספי, יוחזר הסכום ששולם או כל חלק ממנו אשר הופחת, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מיום תשלומו עד ליום החזרתו.

<רוני טיסר: פרסום 150יד.

<רוני טיסר: (א) הטיל מנהל הרשות הממשלתית עיצום כספי לפי פרק זה, יפרסם באתר האינטרנט של הרשות הממשלתית את הפרטים שלהלן, בדרך שתבטיח שקיפות לגבי הפעלת שיקול דעתו בקבלת ההחלטה להטיל עיצום כספי: (1) דבר הטלת העיצום הכספי; (2) מהות ההפרה שבשלה הוטל העיצום הכספי ונסיבות ההפרה; (3) סכום העיצום הכספי שהוטל; (4) אם הופחת העיצום הכספי – הנסיבות שבשלהן הופחת סכום העיצום הכספי ושיעורי ההפחתה; (5) פרטים על אודות המפר, הנוגעים לעניין; (6) שמו של המפר – ככל שהמפר הוא תאגיד.

<רוני טיסר: (ב) הוגש ערעור לפי סעיף 150יג, יפרסם מנהל הרשות הממשלתית את דבר הגשת הערעור ואת תוצאותיו.

<רוני טיסר: (ג) על אף הוראות סעיף קטן (א)(6), רשאי מנהל הרשות הממשלתית לפרסם את שמו של מפר שהוא יחיד, אם סבר שהדבר נחוץ לצורך אזהרת הציבור.

<רוני טיסר: (ד) על אף האמור בסעיף זה, לא יפרסם מנהל הרשות הממשלתית פרטים שהם בגדר מידע שרשות ציבורית מנועה מלמסור לפי סעיף 9(א) לחוק חופש המידע, התשנ"ח–1998, וכן רשאי הוא שלא לפרסם פרטים לפי סעיף זה, שהם בגדר מידע שרשות ציבורית אינה חייבת למסור לפי סעיף 9(ב) לחוק האמור.

<רוני טיסר: (ה) פרסום לפי סעיף זה בעניין עיצום כספי שהוטל על תאגיד יהיה לתקופה של ארבע שנים, ובעניין עיצום כספי שהוטל על יחיד – לתקופה של שנתיים; בפרסום כאמור יישם מנהל הרשות הממשלתית אמצעים טכנולוגיים נאותים ומתקדמים כדי למנוע, שר המשפטים יקבע הוראות לעניין הדרכים שימנעו, ככל האפשר, את אפשרות העיון בפרטים שפורסמו לפי סעיף זה לאחר שחלפה התקופה האמורה בסעיף קטן זה.

<רוני טיסר: (ו) מועצת הרשות הממשלתית רשאית לקבוע בכללים דרכים נוספות לפרסום הפרטים האמורים בסעיף זה.

<רוני טיסר: שמירת אחריות פלילית 150טו.

<רוני טיסר: (א) תשלום עיצום כספי, לפי פרק זה, לא יגרע מאחריותו הפלילית של אדם בשל הפרת הוראה מההוראות לפי חוק זה, המנויות בסעיף 150ב, המהווה עבירה.

<רוני טיסר: (ב) שלח מנהל הרשות הממשלתית למפר הודעה על כוונת חיוב, בשל הפרה המהווה עבירה כאמור בסעיף קטן (א), לא יוגש נגדו כתב אישום בשל אותה הפרה, אלא אם כן התגלו עובדות חדשות המצדיקות זאת.

<רוני טיסר: (ג) הוגש נגד אדם כתב אישום בשל הפרה המהווה עבירה כאמור בסעיף קטן (א), לא ינקוט נגדו מנהל הרשות הממשלתית הליכים לפי פרק זה בשל אותה הפרה, ואם הוגש כתב האישום בנסיבות האמורות בסעיף קטן (ב) לאחר שהמפר שילם עיצום כספי, יוחזר לו הסכום ששולם, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מיום תשלום הסכום עד יום החזרתו.

<רוני טיסר: תקנות 150טז.

<רוני טיסר: מועצת הרשות הממשלתית, בהסכמת שר המשפטים, רשאית לקבוע כללים לביצוע הוראות פרק זה.

איתן ברושי: לגבי סעיף 22 – דיני העונשין.

איתן ברושי: 150 ב'.

איתן ברושי: אנחנו מציעים להוסיף סעיף: "אחרי סעיף (ג) יבוא משהו יותר מתון.

איתן ברושי: אנחנו אומרים שהוראות הסעיף הזה שהן חמורות, ייכנסו לתוקף מלא בתום 5 שנים מיום תחילתו של תיקון מספר 27 לחוק המים.

איתן ברושי: "במהלך תקופת המעבר יוטלו העיצומים הכספיים הקבועים לעיל באופן הבא..." התיקון בא לאפשר את ההסתגלות, מונח שמוכר בשולחן הזה.

איתן ברושי: בעיצום כספי לפי סעיף (א) לעיל, 20 אלף שקלים חדשים – 40 אלף שקלים חדשים בהתאמה.

איתן ברושי: עיצום כספי לפי סעיף (ב) – 30 אלף שקלים חדשים.

איתן ברושי: עיצום כספי לפי סעיף (ג) לעיל – 50 אלף שקלים חדשים.

איתן ברושי: בהמשך, 10ז, מוצע שאחרי סעיף (ב) יבוא: הוראות פרק זה ייכנסו לתוקף תוך 60 יום מהיום בו יפורסמו כללי ההפחתה לפי סעיף (ב), או בחלוף שנה מיום תחילתו של תיקון מס' 27 לחוק המים, לפי המאוחר.

איתן ברושי: סעיף 22 בהמשך להצעת החוק – בסעיף 150ט' המוצע, המילים "שלושים ימים" יימחקו ובמקומם יבואו "שישים ימים".

איתן ברושי: בסעיף 22, סעיף 150יג המוצע יבואו השינויים הבאים: סעיף (א) יימחקו המילים "שלושים ימים" ובמקומם יבואו: "ארבעים וחמישה ימים".

איתן ברושי: סעיף (ב) יימחק, ובמקומו יבוא: "הוגש ערעור, יעוכב העיצום הכספי עד להכרעה בו".

איתן ברושי: בעניין של ערעור כתוב שישלמו ואחר כך יתחשבנו, אם יש ערעור לא יישלמו עד גמר הבירור.

איתן ברושי: תודה.

<שירה ברגמן: בסוף, העיצומים כאן נועדו לאפשר למודל שאנחנו הבאנו יחד עם רשות המים, לבקשת הוועדה – להתקיים.

<שירה ברגמן: אנחנו מוטרדים שהוראת המעבר שקובעת שעד שהוועדה לא קובעת הוראות הפקה תמנע מאתנו לקיים את המודל כמו שצריך מכיוון שהם לא ייקבעו בפועל.

<שירה ברגמן: לכן, זה לא שיש לנו התנגדות למעורבות של הוועדה, אנחנו פשוט מאוד חוששים על המודל שאתם יודעים שהוא לא בדיוק - - -

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: אנחנו עוד לא בהוראות המעבר.

<רעיה עדני: העיצומים הכספיים - - - אנחנו מדברות על כללי הפחתה, שזה סעיף 150ז(ב).

<רעיה עדני: אין לנו אישור ועדת הפנים של הכנסת - - -

דוד אמסלם: אני מבין שכל פעם שאתם שומעים "ועדה" אתם מקבלים - - - אתם רוצים לבד, הכל.

<רעיה עדני: הבעיה היא שהחוק פשוט מותנה - - -

<תומר רוזנר: אבל כשנגיע לסעיף של ההתניה תגידו את זה, לא עכשיו.

<שירה ברגמן: אבל זה עצם ה- - -

יובל שטייניץ: אני רק אגיד הערה קצרה.

יובל שטייניץ: אנחנו רוצים משק מים יעיל, רציני, עם משמעת.

יובל שטייניץ: המשמעת במשק המים, היכולת להטיל עיצומים, היכולת לאכוף את מה שהכנסת והממשלה מחליטות בעניין הזה היא קריטית כי אנחנו לא רוצים משק שבו כל דאלים גבר או שיש כאלה שהם נפגעים כי הם ישרים ויש כאלה שמזייפים.

יובל שטייניץ: לכן אני אומר את זה כללית, כי שמעתי המון הערות: המשמעת והיכולת לאכוף את הכללים ואת החוקים במשק המים זה לטובת כל אזרחי ישראל.

חיים ילין: אנחנו אתך.

חיים ילין: פשוט יעבירו את כל מה שהם לא רוצים ל "מקורות" או לרשות המים והכל בסדר.

אורי אריאל: היושב-ראש, לשם שינוי כולם מסכימים עם השר שטייניץ.

אורי אריאל: זה ראוי להירשם.

<זמר בלונדהיים: היו פה הערות למודל העיצומים, האם הם התקבלו או לא.

<זמר בלונדהיים: אם הם לא התקבלו - - -

<תומר רוזנר: לא התבקשה התייחסות הממשלה לעיצומים.

<תומר רוזנר: הפרק הבא עוסק בסמכויות פיקוח, כפי שאמרתי וכפי שאמר השר בנושא משמעת המים.

<תומר רוזנר: אחד הדברים הנוספים שמבקשת הממשלה - - - במסגרת אפשרויות כלי האכיפה שניתנים בידי הגוף המאסדר מבקשים כאן להסדיר אפשרות להסמיך פקחים ולתת בידיהם סמכויות פיקוח מסוימות, כפי שיפורטו בהצעה.

<תומר רוזנר: גם כאן, המודל של ההסמכה וגדרי הסמכויות ברובם לקוחים ממודלים מקובלים של כלי אכיפה מנהליים ולכן ההסדר מעט ארוך בנוסחו אבל בעצם בא לבטא איזשהו מודל שהתגבש במשך שנים רבות, ומבטא את האיזונים הנדרשים בהקשר הזה.

דוד אמסלם: אצל כל הפקחים האחרים – איכות סביבה, וכיוצא בזה, זה פחות או יותר המודל.

<תומר רוזנר: פחות או יותר, עם שינויים כאלה ואחרים שמתאימים להסדר הספציפי.

<רוני טיסר: אני קוראת: "פרק חמישי ב': סמכויות פיקוח סמכויות לשמירה על המים 150יז.

<רוני טיסר: (א) מנהל הרשות הממשלתית, וכן כל אחד מהמפורטים להלן אם מנהל הרשות הממשלתית הסמיכו לכך, בכתב, רשאים, לשם פיקוח על ביצוע ההוראות לפי חוק זה, לבצע פעולה לשמירה על המים לרבות סגירה של מקור מים, ניתוק או סילוק של כל מיתקן הפוגע בשמירה על המים או ניתוק מקור כוח למיתקן ולעשות פעולה כאמור בסעיף 150כ(4) עד (6): (1) עובד המדינה ברשות המים הממשלתית או עובד המדינה במשרד התשתיות האנרגיה והמים; (2) עובד המדינה במשרד ממשלתי אחר – בהסכמת השר הממונה על אותו משרד; (3) עובד של רשות כמשמעותה בסעיף 20יב ועובד של רשות מים ארצית לפי סעיף 46 לחוק – בהסכמת ראש הגוף אליו שייך העובד; (ב) הוראת סעיף כא, לעניין תנאים למינוי והוראות סעיפים 150יט ו- 150כג יחולו, בשינויים המחויבים, לעניין הסמכה והפעלת סמכויות לפי סעיף זה.

<רוני טיסר: (ג) על עובד של רשות שהוא חברה לפי סעיף 20יב ועל עובד רשות מים ארצית לפי סעיף 46...." וכאן אני מוסיפה גם: "על עובד של רשות ניקוז", כיוון שגם עליהם לא חל דין משמעתי – "...

<רוני טיסר: יחולו הוראות סעיף 8ב לחוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה), תשע"א-2011, החלים על משרת בשירות אזרחי-ביטחוני ויחול עליו הדין המשמעתי לפי אותו סעיף בשינויים המחויבים ובשינויים אלו: (1) בסעיף קטן (ב), לא יקראו את המילים "היעדרות מתפקיד בלא הצדק סביר"; (2) בסעיף קטן (ג), פסקה (2) תימחק ובמקומה יבוא: "(2) השר רשאי להסמיך כדן יחיד את עובד הרשות הממשלתית ובלבד שהוא בדרגת סגן מנהל כללי ומעלה.

<רוני טיסר: – כאן, במקום "השר, צריך לקרוא: "שר התשתיות, האנרגיה והמים".

<רוני טיסר: כאן אני אומרת שיש הסתייגות של רשות המים והם יגידו אותה בהמשך.

דוד אמסלם: מה ההסתייגות שלכם?

<ניר וילנר: אין הסתייגות.

<ניר וילנר: חשבנו רק שמודל מקובל הוא שמנהל מסמיך הסמנכ"ל ולא שר.

<תומר רוזנר: זה הסדר מאוד ייחודי פה.

דוד אמסלם: השר, זה מה שאתה רוצה?

יובל שטייניץ: אני לא מכיר את הסוגיה לעומק, זה לא נורא לי מהותי.

דוד אמסלם: תסגרו את זה עם הממשלה.

דוד אמסלם: עד הסוף תסגרו את זה עם הממשלה.

יובל שטייניץ: סגור את זה עם שאול, מה שתסגרו מקובל עלי.

דוד אמסלם: דרך אגב, מה שסגור עם שניהם גם מקובל עלי.

<רוני טיסר: אני ממשיכה בקריאה: מינוי מפקחים של הרשות הממשלתית 150יח.

<רוני טיסר: (א) מנהל הרשות הממשלתית רשאי למנות, מבין עובדי הרשות הממשלתית, מפקחים, שיהיו נתונות להם הסמכויות לפי פרק זה, כולן או חלקן, לשם פיקוח על ביצוע ההוראות לפי חוק זה (בפרק זה- מפקחים).

<רוני טיסר: לשם מילוי תפקידו, יהיו למנהל הרשות הממשלתית כל הסמכויות הנתונות למפקח לפי פרק זה.

<רוני טיסר: תנאים למינוי 150יט.

<רוני טיסר: לא ימונה מפקח לפי סעיף 150יח, אלא אם כן מתקיימים בו כל אלה: (1) הוא לא הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי, לדעת מנהל הרשות הממשלתית, להיות מפקח ; (2) הוא קיבל הכשרה מתאימה בתחום הסמכויות שיהיו נתונות לו לפי פרק זה, כפי שהורה מנהל הרשות הממשלתית ; (3) הוא עומד בתנאי כשירות נוספים, כפי שהורה מנהל הרשות הממשלתית בהתייעצות עם השר והשר לביטחון פנים.

<רוני טיסר: סמכויות פיקוח 150כ'.

<רוני טיסר: לשם פיקוח על ביצוע ההוראות לפי חוק זה, רשאי מפקח – (1) לדרוש מכל אדם למסור לו את שמו ומענו ולהציג לפניו תעודת זהות או תעודה רשמית אחרת המזהה אותו; (2) לדרוש מכל אדם הנוגע בדבר למסור לו כל ידיעה או מסמך; בפסקה זו, "מסמך" – לרבות פלט, כהגדרתו בחוק המחשבים, התשנ"ה–1995; (3) לערוך מדידות לרבות מדידת כמות המים או ליטול דגימות של חומרים, וכן למסור את המדידות והדגימות למעבדה, לשמור אותן או לנהוג בהן בדרך אחרת; (4) לפעול לשם חשיפת מקורות מים על ידי איתור מקור המים או המערכות לאספקת המים אל וממקור המים: (5) לבצע מדידת תפוקתם ותכונותיהם של מקורות מים, וכן לבצע בדיקה של מתקני מדידה, בדיקת קרקע, צמחיה ותנאים מקומיים אחרים לשם קביעת הצריכה במים; (6) להיכנס למקום, ובלבד שלא ייכנס למקום המשמש למגורים אלא על פי צו של בית משפט.

<רוני טיסר: זיהוי מפקח 150כא.

<רוני טיסר: מפקח לא יעשה שימוש בסמכויות הנתונות לו לפי פרק זה, אלא בעת מילוי תפקידו ובהתקיים שניים אלה: (1) הוא עונד באופן גלוי תג המזהה אותו ואת תפקידו; 2) יש בידו תעודה חתומה בידי מנהל הרשות הממשלתית, המעידה על תפקידו ועל סמכויותיו, שאותה יציג על-פי דרישה.

<רוני טיסר: הרשאה לביצוע פעולות 150כב.

<רוני טיסר: פעולות כאמור בסעיף 150יז(א), למעט סגירה של מקור מים בשל חריגה מכמויות שנקבעו ברישיון וכן פעולה לחשיפת מקור מים לפי סעיף 150כ(4), לא יעשו, אלא בהתקיים אחד מאלה: (1) לעושה הפעולה קיים חשש ממשי כי אם לא תינקט פעולה תיגרם פגיעה באספקת המים, באיכותם או ביכולת של מקור או תשתית המים לשמש לייעודם האמור או חשד לביצועה של עבירה על הוראה מהוראות חוק זה; (2) ניתנה הוראת מנהל הרשות הממשלתית או מי שהוא הסמיך לשם מתן ההוראה, ובלבד שהוא עובד הרשות הממשלתית בדרגת סגן מנהל כללי ומעלה או הממונה הבכיר על האכיפה ברשות הממשלתית, הכפוף ישירות למנהל הרשות הממשלתית; הסדרת הפיקוח והאכיפה כלפי המדינה ומוסדותיה 150כג.

<רוני טיסר: (א) המפקח רשאי להפעיל את סמכויותיו לפי פרק זה כלפי המדינה ומוסדותיה.

<רוני טיסר: (ב) על אף הוראות סעיף קטן (א), לא יעשה מפקח שימוש בסמכויותיו לפי פרק זה כלפי מערכת הביטחון, אלא לאחר שעבר התאמה ביטחונית כפי שנקבעה בכללים לפי סעיף 15 לחוק שירות הביטחון הכללי, התשס"ב – 2002.

<רוני טיסר: (ג) בסעיף זה- "מערכת הביטחון" – כל אחד מאלה: (1) משרד הביטחון ויחידות הסמך של משרד הביטחון; (2) צבא הגנה לישראל; (3) יחידות ויחידות סמך של משרד ראש הממשלה, שעיקר פעילותן בתחום ביטחון המדינה; (4) מפעלי מערכת הביטחון כמשמעותם בסעיף 20 לחוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים, התשנ"ח – 1998, שאינם יחידות כאמור בפסקה (3), ואשר שר הביטחון הודיע עליהם לשר האנרגיה והמים; (5) משטרת ישראל, שירות בתי הסוהר והרשות להגנת על עדים;

דוד אמסלם: הערות?

איתן ברושי: בפרק 50, סמכויות פיקוח סעיף 150יז (א)(3) יימחקו המילים: "עובד של רשות המים הארצית לפי סעיף 46 לחוק..." הגוף אליו שייך העובד".

איתן ברושי: הסתייגות נוספת – 150יז.

איתן ברושי: סמכויות פיקוח.

איתן ברושי: יימחקו המילים "ועל עובד רשות מים ארצית".

איתן ברושי: שתי ההסתייגויות נקלטו?

יובל שטייניץ: לגבי השאלה – "יסמיך ראש רשות המים" – זה לא דבר ששר צריך להיות מוטרד בו.

<ניר וילנר: זה מה שרציתי להגיד.

<ניר וילנר: נושא שני, לגבי כניסה למקרקעין של מערכת הביטחון – הגשנו נוסח שאושר על ידי משרד המשפטים, הוא נוסח מקובל על הממשלה, וכאן מבקשים להוריד אותו ולהוריד את הנוהל כניסה.

דוד אמסלם: איזה נוהל?

<תומר רוזנר: אתה זוכר את הנוהל של המשרד להגנת הסביבה?

<תומר רוזנר: אז הם רוצים את אותו הדבר פה.

<תומר רוזנר: במשך 5 שנים אין נוהל.

<תומר רוזנר: שיהיה כאן אותו הדבר.

<ניר וילנר: - - -

דוד אמסלם: מה ההצעה בעצם אומרת, לגבי הכניסה?

<ניר וילנר: שהיא תהיה כפופה לנוהל.

<ניר וילנר: יש מתקני הפקה גם בבסיסים.

<ניר וילנר: אנחנו צריכים להיכנס לבדוק אותם.

דוד אמסלם: לבדוק את מה, את איכות המים?

דוד אמסלם: שהבסיס מפיק או שאתם מספקים לו?

<ניר וילנר: שהוא מפיק.

דוד אמסלם: יש בסיסי צה"ל שמפיקים מים בעצמם?

דוד אמסלם: הצבא הוא בעצמו ספק המים, לעצמו?

<ניר וילנר: יש מקומות כאלה ויש מקומות שהפיקוח הוא לא רק - - -

דוד אמסלם: אני אגיד משהו מאוד פשוט בעניין הזה- מבחינת המים, צה"ל זה כמו כל גף אחר במדינת ישראל כי אני מניח שאתם בודקים את איכות המים כדי להגן על משתמשי המים או שותי המים, אז זה לא משנה אם זה אזרח או חייל או מבוגר בבית חולים, או שזה חייל בבסיס צה"ל.

דוד אמסלם: לכן, מבחינתי – עשינו את זה בזמנו גם לגבי הנושא של הביוב, וכו'.

דוד אמסלם: הם עמדו על הרגליים האחוריות אבל בכל אופן, אנחנו חושבים שבנושאים האזרחיים והבריאותיים צה"ל הוא כמו כל גוף אחר, למעט שמי שנכנס צריך להיות עם סיווג ביטחוני מתאים.

דוד אמסלם: זאת אומרת, לוקחים פקחים שנותנים להם סיווג ביטחוני ואז הוא נכנס לבסיס בלי לשאול את מפקד הבסיס או הרס"ר אם הם מרשים לו להיכנס או לא.

דוד אמסלם: ברור?

דוד אמסלם: זה החוק.

<קריאות: מקובל.

<תומר רוזנר: אנחנו עוברים לסעיפים הפרפראות.

<רוני טיסר: אני קוראת: הוספת סעיף 155א "ערבויות של בעל רשיון 155א.

<רוני טיסר: (א) מנהל הרשות הממשלתית רשאי, לפי כללים שקבעה מועצת הרשות הממשלתית, לדרוש ממי שמבקש רישיון לפי חוק זה או מהמבקש לחדשו, ערבות בתנאים שעליהם יורה.

<רוני טיסר: ..."

<דובי אמיתי: זה אמיתי?

<דובי אמיתי: ערבוית?

דוד אמסלם: הכל אמיתי.

<רוני טיסר: אני ממשיכה בקריאה: "...

<רוני טיסר: כתנאי למתן הרישיון או לחידושו, אם ראה כי הדבר נדרש לשם הבטחת תשלומים שנקבעו לפי חוק זה או לשם הבטחת רציפות אספקת או הפקת המים ואם לא נקבעו כללים כאמור- באישור מועצת הרשות הממשלתית; מועצת הרשות הממשלתית רשאית לקבוע כללים לפי סעיף קטן זה לכל בעלי הרישיון או לסוגים מסוימים של בעלי רישיון, ורשאית היא לקבוע הוראות שונות לסוגים שונים של בעלי רישיון; לענין זה, "תנאים" - לרבות סכום הערבות, נוסח ההתחייבות שנכללת בכתב הערבות, התנאים למימושה ודרכי מימושה בידי מנהל הרשות הממשלתית.

<רוני טיסר: (ב) ערבויות שהומצאו לפי סעיף קטן (א), והכספים שנתקבלו במימושן, אינם ניתנים לעיקול או לשעבוד.

<תומר רוזנר: זה סעיף שמקובל בשירותי תשתית רבים, השר שטייניץ בוודאי מכיר את זה ממשק החשמל.

<תומר רוזנר: כשאתה ספק שירות חיוני המאסדר רוצה שתהיה בידו בטוחה שאתה עומד בהתחייבויות שלך ושהוא יכול לממש את אותה בטוחה.

דוד אמסלם: מה קורה היום?

<תומר רוזנר: היום אין, כי אין להם סמכות כזו בחוק.

דוד אמסלם: זאת אומרת שהיום ספק היום עושה את מה שהוא רוצה ולכם אין סנקציה מולו.

<קריאה: כמעט.

<תומר רוזנר: אפשר לשלול לו את הרישיון, שזה לא ריאלי.

<שירה ברגמן: - - -

<יורם ראב"ד: אם אפשר להרחיב קצת בנקודה הזו, זה קיים בתשתיות רק אם זה נעשה מראש.

<יורם ראב"ד: מעולם לא דרשו ערבות בתהליך.

<יורם ראב"ד: מעולם לא נדרש בעל הרישיון בשלב התהליך להפקיד ערבות.

<יורם ראב"ד: ערבות נדרשת רק כאשר אדם מראש רישיון – ואומרים לו: תקבל רישיון אם יש תנאים כאלה וכאלה, כולל ערבות.

<יורם ראב"ד: מה שקורה פה שבעלי הרישיונות הקיימים, משום שהרישיונות הן לשנה, תיאורטית יכולה הרשות בעוד שנה לבוא אל כולם ולומר להם – הפקידו ערבויות בנקאיות.

דוד אמסלם: חידוש הרישיון הוא שנתי?

<קריאות: כן.

דוד אמסלם: אני רוצה לשאול משהו.

דוד אמסלם: הרי לכאורה אנחנו רוצים לעשות פה שינוי, אני מבין את העניין.

דוד אמסלם: אני שואל – הרי יש להם חידוש שנתי של רישיון?

דוד אמסלם: למה לא תתנו את השינוי במעמד החידוש?

<קריאה: על זה מדובר.

<יורם ראב"ד: על זה מדובר, בדיוק.

<יורם ראב"ד: אני אומר שאין מצב בשום תשתית אחרת במשק שכאשר מתחדש הרישיון ישנה אפשרות - - -

דוד אמסלם: אבל אני רוצה לשאול שאלה אחרת: הרי לכאורה, המדינה רוצה להסדיר את העניין כי עד היום – ודרך אגב, תמוה בעיניי עד היום איך זה עבד.

דוד אמסלם: אני מבין ששירות כמו מים במדינת ישראל, לפי איך שאני מבין, זה היה משהו כמעט פילנתרופי פה.

דוד אמסלם: היו מוכרים, נותנים, לא נותנים.

דוד אמסלם: רוצה – נותן לך, לא רוצה – לא נותן, כנראה.

דוד אמסלם: ברגע שאין להם שום סנקציה המשמעות היא שאתה עושה מה שאתה רוצה.

<יורם ראב"ד: יש להם סנקציה כי הם הכניסו גם עיצום כספי וגם את חוק המסים (גבייה).

דוד אמסלם: אני אומר כזה דבר: באה המדינה ואומרת שעד היום זה התנהל לא נכון.

דוד אמסלם: האמת היא שכמו שאמרתי קודם, שאני עד היום בשוק איך זה התנהל עד עכשיו.

<דובי אמיתי: קיבלנו ערבויות בעגבניות, מהחקלאים.

<דובי אמיתי: נתנו לנו ערבויות.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין.

דוד אמסלם: באה המדינה ואומרת שהיא רוצה להסדיר את העניין.

דוד אמסלם: אם היה מדובר על שירות שמוכר במבות לא הייתי מבקש כלום.

דוד אמסלם: לא ערבויות ולא רישיונות.

דוד אמסלם: מי שירצה יקנה ומי שלא – לא, אבל מדובר על מים.

דוד אמסלם: באה המדינה ואומרת – אני רוצה בהזדמנות זו להסדיר את הרצינות.

דוד אמסלם: אז מביאים מעכשיו כללים לספק, יכול להיות שיש סנקציות מול "מקורות" אבל מול הספקים אין להם, והם אומרים שהיות והנושא חיוני כל כך אנחנו רוצים גם סנקציות כספיות - - -

<יורם ראב"ד: גם עיצום כספי, גם פקודת המסים (גבייה) וגם ערבות בנקאית.

<רעיה עדני: עיצום כספי לא חל.

<רעיה עדני: אין כפילות.

<רעיה עדני: אין עיצום כספי.

יצחק וקנין: יש לי רק שאלה אחת שנוגעת למה שאתה שואל – לא נקוטה בחקיקה פה מה גובה הערבות.

יצחק וקנין: כי יכולים לבקש פה גובה ערבות שעבור הספק זה מעמסה.

דוד אמסלם: אני מבין שאתם רוצים, רעיה – סוגיית הסנקציות, הערבות היא לא בגלל סנקציה אלא כדי שלא תפר אותה.

דוד אמסלם: כל הקנסות זה אחרי שכבר הפרת את זה, לכן זה שני דברים שונים.

<רעיה עדני: אין קנסות לגבי מה שיש לגביו ערבות, כלומר, אין כפילות.

<רעיה עדני: הקנס מושת רק על - - -

דוד אמסלם: הבנתי מה אמרת.

דוד אמסלם: הקנס הוא לא ערבות.

דוד אמסלם: הקנס הוא בדיעבד.

דוד אמסלם: אחרי שהבן אדם עבר את העבירה.

<רעיה עדני: לא, לא.

<רעיה עדני: זה לא מה שאמרתי.

<שירה ברגמן: זה סוגים שונים של עבירות.

<תומר רוזנר: היבטים שונים של ההסדרה.

<שירה ברגמן: כן.

<שירה ברגמן: היבטים שונים של ההסדרה.

<שירה ברגמן: על חלקן יש ערבות שאפשר לפדות אותה אם לא מבצעים את ההסדרה כפי שנדרש, ועל חלקן מוטלות סנקציות.

<שירה ברגמן: אין על אותו הדבר גם ערבות וגם סנקציה.

דוד אמסלם: זה ברור לי.

דוד אמסלם: אני דווקא מתחבר למה שאמר חבר הכנסת וקנין.

דוד אמסלם: על הקנסות יש לנו גובה מקסימלי.

דוד אמסלם: לגבי הערבות יבוא מישהו ויבקש לא מיליון שקל אלא 10 מיליון שקל.

דוד אמסלם: הרי גם ערבות צריכה להיות סכום באחוזים, בסכום מסוים.

<דובי אמיתי: גם עיצום כספי, גם ערבות – הכל?

דוד אמסלם: העיצום הכספי לא קשור כרגע, ל - - -

<יורם ראב"ד: הוא קשור כי מה שאמרה הגברת לא כתוב בחוק, זה בנוסף.

דוד אמסלם: תראה, בחוק הרבה פעמים יש סנקציה של קנסות וסנקציה של ערבויות.

דוד אמסלם: לפעמים אני לוקח ערבות כדי להסדיר את הקנס.

דוד אמסלם: לכן אני אומר שזה שני דברים שונים.

דוד אמסלם: היא אומרת – אנחנו, על מספר מסוים של אסדרות עושים קנסות ועל אסדרה אחרת אנחנו עושים ערבות.

דוד אמסלם: הרי ברור שאם אתה בעצם מפר את תנאי הערבות אז מחלטים לך וזה הופך להיות קנס.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין מכם האם יש לכם גובה לערבות.

<קריאות: - - -

יצחק וקנין: שהערבות לא תעבור את גובה הקנס.

יצחק וקנין: הקנס הוא 150 אלף שקל?

יצחק וקנין: 200?

יצחק וקנין: צריך לתחם את הדבר הזה, אי אפשר להשאיר את זה פתוח.

יצחק וקנין: אולי צריך לעשות את זה באחוזים.

יצחק וקנין: באחוזים מהמחזור, או כל דבר אחר.

אורי אריאל: כמה פעמים נתקלתם בבעיה שספק לא עמד והייתם תיאורטית צריכים לגבות את - - -

<שירה ברגמן: אנחנו נתקלים הרבה פעמים בבקשות טריביאליות שלא צריך - - -

אורי אריאל: לא על זה שאלתי.

אורי אריאל: אתם לא עונים.

אורי אריאל: אני לא חושב שהיו לכם בעיות שלא סופקו מים.

דוד אמסלם: עד סוף ההקראה אני מבקש שתתנו לנו נוסחה לגבי זה.

<יורם ראב"ד: החוק הזה במקור אמר ש "מקורות" תשמש כמסלקה.

<יורם ראב"ד: זאת אומרת, היא תגבה את הכספים, היא תשלם למפיקים.

<יורם ראב"ד: באה ההצעה הנוכחית ושינתה את הנוהל הזה.

<יורם ראב"ד: לא דיברו על זה עד הרגע.

<יורם ראב"ד: באה ההצעה הנוכחית ומשנה את זה לחלוטין.

<יורם ראב"ד: במקום ש "מקורות" תהיה מסלקה, כל מפיק הוא מסלקה בפני עצמו.

<יורם ראב"ד: הוא אחראי לגבייה עבור המים, והוא משלם ומקבל את ההפרש ל "מקורות".

<יורם ראב"ד: אין יותר גבייה של "מקורות".

<יורם ראב"ד: זאת אומרת שכל מפיק לפי התיקון הנוכחי הוא בעצם החברה שמבטיחה את האשראי של "מקורות".

<יורם ראב"ד: הטילו על המפיק את האחריות.

<יורם ראב"ד: אני רוצה להסביר.

<יורם ראב"ד: החיוב שלו נעשה לפי כמות הפקת המים ולא לפי הכספים שהוא גבה.

<יורם ראב"ד: זאת אומרת שתיאורטית, אם הוא לא הצליח לגבות כספים מלקוחות שהוא סיפק להם מים הוא בכל מקרה חייב ל "מקורות" את הכסף, ואם הוא לא שילם אז יש את פקודת המסים (גבייה), יש עיצום כספי ויש ערבות בנקאית.

<יורם ראב"ד: אני חושב שלא לזה התכוונתם.

דוד אמסלם: אני מבקש לשמוע את העמדה שלכם לגבי מה ששאל - - -

אוסאמה סעדי: למה לא לחזור למקור?

דוד אמסלם: אומר עורך הדין ראב"ד – הרי האגודה ממשיכה להיות הספק וגם לעשות התחשבנות מול ספק הקצה.

דוד אמסלם: היא אמורה לשלוח את ה "בילים", לקבל ולהעביר.

דוד אמסלם: נניח שיש לנו בעיה עם ספק הקצה, הרי אנחנו אמורים להעביר את ההפרש – הרי לכאורה אנחנו מתווך שלכם.

דוד אמסלם: זה מה שבראש שלו.

דוד אמסלם: אז איך אתם מגבים אותנו בזה שאנחנו לא ניכנס כתוצאה מזה שאנחנו היינו בסדר.

<תמי שור: הפרשנות שלנו בשינוי שנעשה זה בדיוק הפוך.

<תמי שור: קודם כל היום, כש "מקורות" מוכרת לספק שהוא לא מפיק, המצב של הספק הוא בדיוק כמו המצב שאנחנו מדברים עליו כרגע – יש לו צרכנים שיכול להיות שישלמו לו, יכול להיות שלא ישלמו לו.

<תמי שור: הוא מקבל את המים במד המים שבו מוכרים לו את המים בתמורה לתשלום שנקבע, לתעריף שנקבע.

<תמי שור: מה שמופיע פה זה משהו אחר.

<תמי שור: עבור הפקת המים שנקבעת באותו מד מים מגיע לו תשלום.

<תמי שור: פה "מקורות", צריכה לשלם, לא שישלמו לה.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: אני שואל שאלה אחרת – יש לנו לגבי הפקה, המים שלנו.

דוד אמסלם: עושים למפיק מחיר מטרה ואומרים לו – עלות ההפקה שלך היא חצי שקל.

דוד אמסלם: על כל מה שאתה מפיק – חצי שקל.

דוד אמסלם: אחרי זה יש לנו את מחיר ההולכה, והיא עולה עוד חצי שקל.

דוד אמסלם: במצטבר זה שקל.

דוד אמסלם: הוא מוכר את זה ללקוח, בקצה, ב-1.80 שקל.

דוד אמסלם: מה שאמרנו לו זה – אתה מעביר אלינו את כל הכסף ואנחנו מחזירים לך חלק.

דוד אמסלם: אבל בואו נניח שאנחנו כבר נהיה קצרים בתוצאה ונגיד לו – עזוב, את השקל תשאיר אצלך ותעביר לנו את היתרה.

דוד אמסלם: אז הוא אומר – אין בעיה.

דוד אמסלם: מאיפה הוא לוקח?

דוד אמסלם: – מהלקוחות שלו.

דוד אמסלם: באים הלקוחות שלו ונניח שבאופן תיאורטי אף אחד לא רוצה לשלם לו.

דוד אמסלם: אז עכשיו אנחנו מתקשרים אליו ושואלים – איפה השקל שלך כל חודש?

דוד אמסלם: והוא אומר – אבל ההוא שמשלם לי 1.80 שקל לא רוצה לשלם לי בכלל.

דוד אמסלם: אז אני אומר – זה לא מעניין, אתה תשלם את השקל ואם לא, נפעיל את פקודת המסים.

אוסאמה סעדי: זה המים שלו.

<קריאה: זה לא המים שלו.

<קריאה: זה המים של הציבור.

דוד אמסלם: אני שואל, זה פעם אחת.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש זו בעיה שלא קיימת, כי בהפקת מים זה לא כמו הפקת זהב או נחושת שאתה צובר, ויכול להיות שישלמו לך.

יובל שטייניץ: בהספקת מים מה שאתה מפיק – אתה שואב מים מאיזה מעיין או פלג – אתה מספק.

יובל שטייניץ: אם לא משלמים - - -

<קריאות: - - -

<קריאה: כבוד השר, בדיוק הפוך.

<קריאה: קודם מספק ואחרי זה גובה.

<תמי שור: אני אנסה להסביר את עצמי יותר טוב.

<תמי שור: ספק היום במשק המים שהוא לא מפיק מחויב בכניסה לתחומו על ידי "מקורות".

<תמי שור: אותה בעיה שמתארים פה, אם הוא יצליח או לא יצליח לגבות מהצרכנים שלו קיימת היום לכל ספק.

דוד אמסלם: זו בעיה שלו.

<תמי שור: אבל הסעיף הזה עושה משהו אחר.

<תמי שור: הוא היה יכול להגיד – תסתכלו על זה בנפרד.

<תמי שור: מצד אחד הוא צריך לשלם, ובצד אחד אנחנו נשלם לו.

<תמי שור: ואז היה יכול הספק לשאול – איך אני יכול להבטיח שמשלמים לי.

<תמי שור: נניח שאני שילמתי.

<תמי שור: אולי יום אחד יחליט הספק הארצי, המסלקה הארצית, שהיא לא תשלם לי.

<תמי שור: אז פה סידרנו אותו מראש.

<תמי שור: אמרנו לו – במקום לשלם בנפרד ולקבל בנפרד, כל קוב שאתה לוקח מראש מנכים לך את מה שהיו צריכים לשלם.

<יורם ראב"ד: אני סומך על "מקורות" - - -

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: התשובה שלהם היא פשוטה.

דוד אמסלם: היום "מקורות" לא מספקים לספק מים, נניח לעיריות.

דוד אמסלם: אז הוא אומר – גם בעיריה יש מצב, הרי אני לא שואל את העיריה – אני סיפקתי לכם אלף קוב, בואו תספרו מי שילם לכם ומי לא.

דוד אמסלם: הוא מביא את זה לשער העיר, מודד לו את זה ואומר לו – זו העלות שלך, תשלם.

דוד אמסלם: אני רק אחדד את השאלה בעוד דבר אחד, קטן: זה נכון לגבי ההולכה.

דוד אמסלם: מה לגבי ההפקה?

<תמי שור: אותו הדבר.

<תמי שור: מקזזים לו אוטומטית מהתשלום גם את עלות ההפקה וגם את עלות ההולכה.

דוד אמסלם: זאת אומרת – כל מים שאתה מפיק, מובטח לך שתקבל את העלות שלהם, זה מה שאומרים.

<יורם ראב"ד: אני חושב שעושים פה קצת סלט, עם כל הכבוד.

<יורם ראב"ד: כשספק קונה מחברה מים או מקבל מים – הוא חייב לה כסף.

<יורם ראב"ד: אני לא במצב הזה.

<קריאות: - - -

<דוד אלחיאני: אדוני היושב-ראש, אני מבין שבשביל לדבר אני צריך להיות עורך דין?

<דוד אלחיאני: מה אתה נותן לו לדבר, הוא חבר כנסת?

<קריאות: - - -

דוד אמסלם: אני מחליט מי מדבר, גם אם הוא לא חבר כנסת, בסדר?

דוד אמסלם: היום "מקורות" מספקת לעיר, כמו שאמרנו?

דוד אמסלם: המים של המדינה, לא של "מקורות".

דוד אמסלם: המדינה אמרה ל "מקורות" – נא למכור את המים לעירית ירושלים ובקצה יש שעון, העיריה משלמת.

דוד אמסלם: המים הם לא של האגודה מהיום, הם של המדינה.

דוד אמסלם: המדינה באה לאגודה ואומרת לה – תעשו שתי פעולות בשבילי, כמדינה.

דוד אמסלם: אחד, תפיקו את המים, ואני משלמת עבור הפקה, וגם – אתם מוכרים את המים לצרכנים בקצה.

דוד אמסלם: אתה, מבחינתו, בעצם, בדיוק כמו כל עיריה, בהיבט הזה.

<יורם ראב"ד: אני עוד לא מבקש את זה, אתה כופה עלי.

דוד אמסלם: אם היית רק מפיק, לא ספק – התשובה שלך היתה במקום, בומבה.

דוד אמסלם: הייתי אומר להם – רבותי, הוא מפיק, קנו אתם ממנו את המים, אתם תמכרו את זה.

דוד אמסלם: אין לכם למכור – תשלמו על זה.

<קריאה: שיגבו, שיגבו ישירות.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: אם אתה רוצה שהם יתחשבנו, אתה רוצה שהם יגבו את ה "בילים"?

דוד אמסלם: ישלחו?

דוד אמסלם: נקודת המוצא שאנחנו נלחמנו עליה, תקשיב – היתה שאנחנו בעצם חשבנו שיש הלאמה.

דוד אמסלם: זה בדיוק לזה.

דוד אמסלם: אם בסוף הוא בא במגע עם צרכן הקצה באותו רגע הוא הלאים אותך.

דוד אמסלם: לכן התעקשנו שזה לא יהיה.

דוד אמסלם: למה?

<יורם ראב"ד: אני מסכים, אבל אתה לא יכול להטיל עליהם את האחריות, את האחריות הכספית.

דוד אמסלם: תן לי להתקדם.

דוד אמסלם: אתה לא יכול לאחוז את העסק משני הקצוות.

דוד אמסלם: יותר מזה – גם בהתחשבנות אתו, תהיה לך תקורה גם על הגבייה.

דוד אמסלם: זה לא רק עלות הגבייה, תהיה לך גם תקורה על זה.

דוד אמסלם: אני מניח- - -

<יורם ראב"ד: הבעיה היא לא גבייה, הבעיה היא האחריות על הגבייה.

דוד אמסלם: כמו שבדיוק בעיריה, העיריה מקבלת את זה בקצה - - - העיריה תגיד – עזוב אותי, לך אתה מול הצרכן.

דוד אמסלם: אלא מאי?

דוד אמסלם: העיריה, היא הגובה, יש לה תקורה.

דוד אמסלם: מה זה תקורה?

דוד אמסלם: זה מה שעולה להם פלוס מה שהיא מרוויחה.

דוד אמסלם: זה הסיפור.

יצחק וקנין: יש בעיה אחת והוא צודק לחלוטין, ואני אסביר את זה.

יצחק וקנין: לעיריה וגם ל "מקורות" יש את פקודת המסים (גבייה).

יצחק וקנין: למפיק המים הפרטי אין סמכות.

יצחק וקנין: אין לו סמכות.

<קריאות: - - -

אבשלום וילן: ל "מקורות" יש ערבות מדינה.

אבשלום וילן: רשות המים - - - לה, היא חייבת להיות - - -.

אבשלום וילן: גם הצרכנים משלמים את זה.

<קריאות: - - -

דוד אמסלם: מה התשובה?

דוד אמסלם: הרי אני רוצה להשוות לכאורה בין "מקורות" - - - תראה, גם לעיריה יש סמכויות גבייה.

דוד אמסלם: הרי גם הם נשענים על אותה פקודת עיריות.

דוד אמסלם: הם גובים ארנונה, וכו'.

דוד אמסלם: יש להם סנקציה קשה ומידית מול הצרכן בקצה.

דוד אמסלם: שואל עורך הדין ראב"ד – עד היום התנהלתי מולם ככה.

דוד אמסלם: לקחתי את הסיכון.

דוד אמסלם: עכשיו אתה גם רוצה לקנוס אותי, אז תן לי כלים כדי שגם אני אוכל להביא את הכספים.

דוד אמסלם: מה אתם אומרים?

יצחק וקנין: אני אפילו הייתי מרחיק לכת טיפה, והייתי אומר, כיוון שאני מכיר את זה מהצד החקלאי, עד כדי כך ש "מקורות" במקרה של המפיקים הפרטיים היא פסיבית לחלוטין, פסיבית לחלוטין.

אורי אריאל: מה זאת אומרת?

יצחק וקנין: מה היא עושה?

יצחק וקנין: קוראת את השעון, זה הכל.

יצחק וקנין: את כל שאר הפעולות - - -

דוד אמסלם: הוא לא עוזר לו בכלום חוץ מלקרוא את השעון, הוא אומר.

דוד אמסלם: אני רוצה לסכם את השאלה.

דוד אמסלם: השאלה שהוא העלה היא שאלה טובה, בגלל שהוא לא תפור עד הסוף – מצד אחד אנחנו לא יכולים להטיל עליו את האחריות המלאה וסנקציות ומצד שני לא נותנים לו כלים לגבות.

יובל שטייניץ: אני לא מבין.

יובל שטייניץ: עד היום המפיקים הפרטיים סיפקו מים לכל מיני לקוחות.

יובל שטייניץ: אם חלק מהלקוחות – קיבוץ אחד שילם, קיבוץ שני לא שילם, אז מה, המשיכו לספק מים לקיבוץ שלא שילם?

<קריאות: כן, כן.

<קריאות: כן.

יובל שטייניץ: לקחו את הסיכון הזה - - -

<קריאה: כן, כן.

<קריאות: - - -

יובל שטייניץ: זאת אומרת שאנשים קיבלו מים בלי לשלם בכלל?

יובל שטייניץ: טוב שאנחנו מתקנים את זה.

<קריאה: היה להם מספיק כסף לסבסד אותם.

<תמי שור: יש תשובה לזה, זה לא משהו בעייתי.

<תמי שור: אל"ף, בניגוד למה שנאמר פה, כיוון שמדובר על אספקת מים שהמהות שלה היא אספקת מים לחקלאות, זה לא נכון שאסור לסגור מים.

<תמי שור: חקלאי שלא שילם עבור - - -

דוד אמסלם: עכשיו השאלה – אני רוצה להשוות אותו ל"מקורות" בדיוק.

דוד אמסלם: אם יש לו סמכות יש לו אחריות, ואם לא אז לא.

<שירה ברגמן: ניתוק.

<שירה ברגמן: ניתוק - - -

דוד אמסלם: אם אנחנו רוצים לתת לו סמכויות ומטילים עכשיו סנקציות, איומים והכל - מה שלא היה לו אתמול ומה שאין ל "מקורות", גם.

דוד אמסלם: אז אני מבקש לתת לו גם את הסמכויות איך הוא יכול בעצם גם לגבות, לא רק בניתוק, ניתוק זה אחד.

דוד אמסלם: אתם ביקשתם את פקודת המסים ל "מקורות".

דוד אמסלם: אז בואו נוריד ל "מקורות", רק שינתקו.

דוד אמסלם: מה הבעיה?

דוד אמסלם: למה אצלכם כן ואצלם לא? אני רוצה להבין את ההיגיון.

דוד אמסלם: בגלל שהם "מקורות" והם לא?

דוד אמסלם: תלכו, תתייעצו.

דוד אמסלם: אל תעשו אותו פעם פרטי ופעם ציבורי.

דוד אמסלם: הוא לטובת העניין חייב סמכויות לגבייה.

דוד אמסלם: אין דבר כזה, גם אם הוא פרטי, הוא חייב סמכויות לגבייה.

דוד אמסלם: זה לא באופן וולונטרי.

דוד אמסלם: תלכו, תנו לי את התשובה אחר כך בעניין הזה.

חיים ילין: אם יש לך בנק מרכזי וסניף בנק, את לא יכולה להתנהג אחרת.

עבדאללה אבו מערוף: האוצר מחויב להקצות 300 מיליון שקל שנתית לשימוש בהוזלת תעריפי המים לאזרח הפרטי.

דוד אמסלם: תוסיף את ההסתייגות הזו.

איתן ברושי: ההסתייגות האחרונה אולי מסמלת משהו מההתייחסות - - - אני מתפלא על ההערה של השר שטייניץ, ובטח דבריו של השר - - - שטייניץ, אתה אמרת - - - אתה בטח יודע שיש בחקלאות - - - משקים שנופלים, וחלק מהבעיה זה עם משקים שנופלים ולא משלמים.

איתן ברושי: לכן היה מפליא שהתקוממת על זה.

איתן ברושי: אנחנו מציעים למחוק את הסעיף הזה.

איתן ברושי: לא לתקן אותו, אלא למחוק אותו, משום שיש בסעיף הזה הכבדה.

איתן ברושי: יש בו איזשהו מבט על השקפתם של תאגידים.

איתן ברושי: לכן צריך למחוק את זה.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: בבקשה, המשך הקראה.

<תומר רוזנר: הסעיפים הבאים הם תיקונים טכניים של ביטול היטל ההפקה ותיקונים עקיפים שמתחייבים מהתיקון הזה בחוקים אחרים.

<רוני טיסר: אני קוראת: 23.

<רוני טיסר: ביטול התוספת השנייה התוספת השנייה לחוק העיקרי – בטלה.

<רוני טיסר: 24.

<רוני טיסר: תיקון חוק מדידת מים בחוק מדידת מים, התשט"ו–1955 – (1) בסעיף 1 – (א) בהגדרה "הספקת מים", לפני "הספקת מים" יבוא "הפקת מים או"; (ב) בהגדרה "הספקה במדידה", בסופה יבוא "או המופקים, לפי העניין"; (ג) אחרי ההגדרה "חוק המים" יבוא: ""מדידת מים" – מדידה של כמויות מים באמצעות מכשיר המונה וסוכם את כמויות המים המופקות או המסופקות;"; (2) בסעיף 6(א), אחרי "לספקם במדידה" יבוא "או לאפשר לרשות המים הארצית כמשמעותה בסעיף 46 לחוק המים, למדוד את המים המסופקים לו או על ידו"; (3) סעיף 9 – בטל.

<רוני טיסר: 25.

<רוני טיסר: תיקון חוק הפיקוח על קידוחי מים בחוק הפיקוח על קידוחי מים, התשט"ו–1955, בסעיף 5, במקום "רישיון הפקה" יבוא "רישיון לפי סעיף 23 לחוק המים".

<רוני טיסר: 26.

<רוני טיסר: תיקון פקודת בריאות העם בפקודת בריאות העם, 1940‏, בסעיף 52ט(א), במקום "רישיון הפקה" יבוא "רישיון הפקה או הספקה".

<רוני טיסר: 27.

<רוני טיסר: תיקון חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה בחוק הרשות הארצית לכבאות והצלה, התשע"ב–2012‏, בסעיף 46(ד), המילה "הפקה" – תימחק.

<רוני טיסר: 28.

<רוני טיסר: תיקון חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 ו-2010) בחוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 ו-2010), התשס"ט–2009‏, בסעיף 81, בהגדרה "ספק", "ספק מים", במקום "לפי רישיון הפקה" יבוא "לפי רישיון הספקה"; 29.

<רוני טיסר: תיקון חוק תכנית החירום הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2002 ו-2003) בחוק תכנית החירום הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2002 ו-2003), התשס"ב–2002‏, סעיפים 23 ו-24 – בטלים.

חיים ילין: יש לי שתי הסתייגויות – אחת בתוך החוק ואחת לא.

חיים ילין: מישהו מהאוצר יצטרך לענות על זה.

חיים ילין: אני מוסיף סעיף חדש: "הוספת סעיף 33(א) מוקמת בזו ועדה לבחינה אשר תעקוב מיום התחילה ועד תום 7 שנים או 5 שנים, את השפעת התיקון על החקלאות, ואלה חבריה: 1.

חיים ילין: נציג משרד האוצר 2.

חיים ילין: נציג משרד החקלאות 3.

חיים ילין: נציג רשות המים 4.

חיים ילין: שני נציגי איגודים חקלאיים.

חיים ילין: (ב) הוועדה תדווח אחת לחצי שנה לוועדת הכלכלה או לוועדת הפנים או לוועדה המשותפת על עמדתה והמלצותיה".

<אודי אדירי: אנחנו מבקשים, בהקשר הזה, אנחנו חושבים שזה לא נכון.

דוד ביטן: לא, לא בחוק.

דוד ביטן: זה יהיה במסגרת הצהרה.

חיים ילין: אין לי בעיה שזה גם יהיה במסגרת הצהרה, אבל שתקום.

חיים ילין: בכל הוועדות של הבנקאות שעכשיו הקמנו יש ועדות, ויש גם פיקוח.

חיים ילין: 34".

חיים ילין: פיצויים לחקלאות ותעשייה חקלאית מצאה הוועדה כי בשל קביעת תעריפים מים גבוהים מאלה שהיו ערב חקיקת החוק נפגעים אזורי חקלאות או גידולים או תעשייה חקלאית ברמה שאינה סבירה, יפוצו החקלאים לפי גודל חלקם".

חיים ילין: למה אני אומר את זה?

חיים ילין: כי אני לא חושב שברגע שאתה עושה אמבטיה אחידה ומחיר אחיד, אתה לא יכול לפצות דרך מים, אתה צריך לפצות דרך גורם אחר.

חיים ילין: עשינו את זה בעוטף עזה דרך דונמים – אם יש 100 אלף דונם לחקלאות, יש חקלאות שמזינה את התעשייה.

חיים ילין: החשש פה שהחקלאות הזו תיפול והתעשייה תיפול יחד אתה, ואז אנחנו בברוך.

חיים ילין: לא זו הכוונה, ולכן את שני הדברים האלה צריך לעגן, או בחקיקה או בפרוטוקול או בכל דבר שתמצא לנכון, היושב-ראש.

דוד אמסלם: ההערות האלה מתואמות אתם?

חיים ילין: אחד נכנס ואחד זה הצהרה.

<קריאות: - - -

חיים ילין: אמרו לי שאי אפשר להכניס את זה לחוק.

דוד אמסלם: לגבי ההערות של חיים – אני מבין שהוא מתכוון לוועדה, לאיזו ועדה?

דוד אמסלם: מה היא תעשה?

<אודי אדירי: לגבי הוועדה אנחנו מדברים על ועדה בהשתתפות נציגי משרד האוצר, משרד החקלאות והתאחדות החקלאים, שהוועדה הזו - - -

חיים ילין: רשות המים אתה צריך גם.

<אודי אדירי: אין לי התנגדות שתהיה גם רשות המים.

<אודי אדירי: בכל מקרה, הוועדה הזו תעסוק במעקב אחרי ההשלכה של המהלך הזה על החקלאות ודיברנו גם בדיון הקודם, אמר יושב-ראש הוועדה, על דעתנו, שאנחנו גם התחייבנו להקצות סכום כסף לתמיכה, טיפול והשקעות, והוועדה הזו למעשה תהיה הגוף שיקבע איפה מקצים וכמה מקצים ואיך מקצים בהתאם להשלכות הצפויות או ההשלכות שהיא תראה על החקלאות, של החוק הזה.

<קריאות: - - -

<דוד אלחיאני: רגע, רגע.

<דוד אלחיאני: התאחדות החקלאים לא מייצגת אותנו.

אורי אריאל: מה הסכום הכספי שמוקצה לתיקונים?

אורי אריאל: הוא אומר כ-100 מיליון.

חיים ילין: אני מחכה עדיין ל-150 של פינוי-בינוי.

<קריאות: - - -

דוד אמסלם: אנחנו מסכמים את הוועדה.

דוד אמסלם: אנחנו סיכמנו את זה כבר מזמן אתם, ודיברנו אתך על זה בבוקר.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על סכום של 100 מיליון.

דוד אמסלם: אם זה יהיה 110- - - זה הרי בסוף לפצות את החקלאים.

דוד אמסלם: בבסוף אנחנו רוצים פתרון לחקלאים, לא לפי הכסף, לפי הרעיון.

דוד אמסלם: לכן סיכמנו אתו כרגע סכום של 100 מיליון, כל שנה 50 מיליון, ואם צריך להקדים את כל ה-100 מיליון לשנה, אז הוא יעשה את זה.

דוד אמסלם: דבר שני, ביקשנו שתוקם ועדה – אחד ממשרד האוצר, אחד ממשרד החקלאות – הרי בכל אופן מדובר בחקלאים, משרד האנרגיה או רשות המים – תחליטו.

<קריאות: רשות המים.

דוד אמסלם: רשות המים, ושני נציגים של החקלאים – אחד מהמושבים ואחד מהקיבוצים.

דוד אמסלם: בסדר?

<דובי אמיתי: ואם אני לא קיבוצניק ולא מושבניק?

<קריאות: - - -

<אודי אדירי: אני אגיד לך מה אני מציע - - -

דוד אמסלם: מספיק.

דוד אמסלם: יש חמישה נציגים, תעשו את ה fine tuning אחר כך.

דוד אמסלם: שישקף את הנושא של החקלאות.

דוד ביטן: אחד מהצפון ואחד מהדרום.

<קריאות: - - -

דוד אמסלם: חמישה נציגים, כמו שאמרתי, בראשות האוצר.

דוד אמסלם: שיהיה גם הבדל גיאוגרפי וגם דיפרנציאציה בין המגזרים.

<קריאה: אני רק מבקש להוסיף נציג או של משרד המשפטים או של החשב הכללי כדי שהדבר הזה גם יוכל - - -

חיים ילין: והוועדה מדווחת – למי?

חיים ילין: שיגיד את זה לפרוטוקול, לא בחוק.

דוד אמסלם: אני לא מבקש כרגע דיווח, בסדר?

דוד אמסלם: אני לא צריך לעשות כרגע fine tuning על מטע בננות בעמק הירדן, כן או לא וכמה.

דוד אמסלם: מספיק.

דוד אמסלם: הנושא השני שחיים העלה.

<אודי אדירי: את הנושא השני אנחנו כן מציעים להכניס להצעת החוק.

<אודי אדירי: זה עוסק בנושא של הסדרת היכולת לאפשר לספק מים לצאת החוצה.

<אודי אדירי: חנה, היועצת המשפטית של רשות המים תציג את ההצעה שאנחנו מציעים שנותנת מענה למה שהעלה חבר הכנסת ילין וגם נציגי החקלאות.

<חנה פרנקל: אנחנו נקרא את הנוסח, ביסוד הנוסח עומדת האפשרות העקרונית - - -

דוד ביטן: לא אפשרות.

דוד ביטן: אין אפשרות.

דוד ביטן: אפשרות זה לא טוב.

<קריאות: - - -

דוד אמסלם: אני צריך להבין על מה מדובר.

דוד אמסלם: מה ההתייחסות שלכם לגבי ההצעה של חבר הכנסת ילין?

<חנה פרנקל: חיובית.

<חנה פרנקל: יש לנו סעיף לנוסח - - -

דוד אמסלם: תסבירו לחברים על מה מדובר.

<חנה פרנקל: בעל רישיון – הועלתה פה השאלה אם בעל רישיון הפקה אומר אחרי התיקון הזה שלא כדאי לא, לא יכול – הוא רוצה להשתמט מהחובה הזו.

דוד אמסלם: זאת אומרת – הוא אומר: בוא קנה אותי.

<חנה פרנקל: כן.

<חנה פרנקל: אני מזכירה שהסיטואציה היא רישיון הפקה.

<חנה פרנקל: אנחנו מציעים להוסיף סעיף 28 - - -

<תומר רוזנר: זה לא יהיה בסעיף 28, זה בהוראות מעבר.

דוד אמסלם: אתה מסכים שזה יהיה לא סעיף 34?

חיים ילין: מה שתומר אומר אני מסכים.

<חנה פרנקל: הכותרת תהיה: "קביעת התמורה וההסדרים הכספיים להעברת תשתית לבקשת בעל רישיון.

<חנה פרנקל: מועצת הרשות תקבע בכללים את התנאים לביטול או לאי חידוש רישיון לבקשת בעל רישיון, למעט רשות מים ארצית".

<חנה פרנקל: כלומר, אנחנו מדברים על ביטול או אי חידוש רישיון כי יש לנו רישיון שנתי.

<חנה פרנקל: אני מזכירה – רישיון, אפשרנו גם לרישיון אספקה - "...

<חנה פרנקל: בכלל זה את המועדים ואת ההסדרים הכספיים להעברת תשתית לבעל רישיון אחר וקביעת התמורה בעדה לפי עיקרון העלות, והכל תוך התחשבות בהמשך הבטחת אספקת מים לצרכני בעל הרישיון ובכפוף לשיקולי משק המים ולניצול מיטבי של המים".

<קריאות: - - -

חיים ילין: עד העלות, הכל היה בסדר.

חיים ילין: הסכמתי לכל מילה.

חיים ילין: כל מה שעלות – אני מקבל.

חיים ילין: מה שאת ממשיכה הלאה – לא.

חיים ילין: אני אסביר למה.

חיים ילין: את לא יכולה להיכנס לכיס של המפיקים.

חיים ילין: הם אומרים – מהיום והלאה אנחנו לא רוצים לעשות גבייה, זה כאב ראש.

דוד ביטן: זה מוגבל בזמן זה לא לכל החיים.

דוד אמסלם: אמרנו – בשנתיים.

חיים ילין: אין לי בעיה.

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין - תסביר לי מה מפריע לך.

חיים ילין: אני רוצה לשכל אחד נקי – לא רוצה להיות מפיק, שימכור.

דוד אמסלם: אני הבנתי כזה דבר – מי שלא רוצה בא אליהם ומודיע להם.

דוד אמסלם: אומרים לו – נבדוק כמה השקעת, כמה עלה, יש כאלה שקיבלו מענקים, יש כאלה שיש להם פחת הרבה שנים והעסק כבר לא שווה, אז הם עושים אתם התחשבנות.

דוד אמסלם: יש בסוף עלות נטו.

דוד אמסלם: אומרים לו – מגיע לך 20 שקלים בעד העניין הזה, כפוף להכל, זה מה שנקרא - - -

חיים ילין: לא, זה לא מה שהיא אומרת.

חיים ילין: כפוף למשק המים.

דוד אמסלם: אני אסביר מה שהבנתי: הם מדברים על עלות נטו.

דוד אמסלם: בשביל ביטן זה בהפחתת פחת, מענקים והכל.

<קריאות: - - -

<קריאה: מה פתאום עלות נטו?

<קריאה: שווי.

חיים ילין: סיבכתם את הכל.

דוד אמסלם: מה שאומר עורך הדין ראב"ד: יש עלות ויש שווי.

דוד אמסלם: השקענו במפעל 100 שקלים אבל הוא שווה אלף או אפס.

דוד אמסלם: מה אתם אומרים לו על העניין הזה?

<אודי אדירי: אני אומר ששווי זה תלוי רגולציה.

<אודי אדירי: לא כל כך רלבנטי פה.

<אודי אדירי: הרי לפני תיקון החוק, מתקנים שלקחו מים בזול יכלו למכור אותם - - - אתה יודע, אנחנו מדברים על עיקרון העלות.

<אודי אדירי: זה העניין פה, זה לא עניין מסחרי.

<אודי אדירי: יש פה מישהו, השקיע - - -

דוד אמסלם: הוא אומר כזה דבר: היות ואנחנו מדברים על מוצר בסיסי ואנחנו לא מתכוונים לעשות מזה ביזנס, גם כמדינה, גם כשנתנו לכם את הרישיונות אנחנו נתנו לכם לספק את המוצר.

דוד אמסלם: אז הוא אומר – אתה גם לא חייב למכור.

דוד אמסלם: אם הייתי מאלץ אותך אז הייתי נכנס לעומק של השאלה שלך.

דוד אמסלם: היות והוא לא מחייב אותך למכור, זה רק אם אתה רוצה למכור אז הוא אומר לך: זה המחיר שאני מוכן לשלם.

דוד אמסלם: לכן הטענה של המדינה כאן מבחינתי היא סבירה.

<יורם ראב"ד: ממש לא, עם כל הכבוד.

<יורם ראב"ד: מה שאודי אומר היה רלבנטי אם הייתי מבקש תשלום עבור המים.

<יורם ראב"ד: אני לא מבקש תשלום עבור המים.

<יורם ראב"ד: אז לא נתנו לי מים ולא לוקחים לי מים ולא משלמים לי עבור מים.

<יורם ראב"ד: התשתית שאני הקמתי – השקעתי בה כסף - - -

<דוד אלחיאני: והרווחת כסף.

<דוד אלחיאני: ים של כסף.

דוד אמסלם: אני מבקש שתצא החוצה.

<דוד אלחיאני: למה הוא יכול לדבר ואני לא?

<דוד אלחיאני: זה לא הוגן.

<יורם ראב"ד: אם השקעתי בתשתית לצורך העניין – ערך התשתית היום שווה יותר, בין אם קניתי בזול, ואלף ואחת סיבות.

<יורם ראב"ד: זה לא מעניינו, לא מעניינה של המדינה.

<יורם ראב"ד: צריך מעריך שווי ומעריך השווי יקבע.

דוד אמסלם: כאן אני אחלק את העסק לשני חלקים.

דוד אמסלם: אומר עורך הדין ראב"ד- השווי מורכב משני חלקים.

דוד אמסלם: יש את ההשקעה נטו ויש את פוטנציאל הרווח, שהוא בעצם המוניטין ופוטנציאל הרווח.

דוד אמסלם: לפעמים העסק לא שווה הרבה, בגדול, ברמת ההשקעה, אבל הרעיון שווה הרבה ולכן יש לו עסק.

דוד אמסלם: אז אני מבין שאת הפוטנציאל – אתה אומר שאנחנו לא ביזנס.

דוד אמסלם: אבל הוא אומר שהוא השקיע בצנרת.

דוד אמסלם: הוא השקיע 10 שקלים והיום הצנרת שווה אלף שקל.

דוד אמסלם: נניח שמחיר הברזל או הפלסטיק או הנחושת עלו ב-4,000 אחוזים.

<אודי אדירי: זה לא העניין וזו גם לא השאלה.

<אודי אדירי: לכן אני מבין גם שזה מקובל על חברי הכנסת שבסוף, שווי – מה זה שווי?

דוד ביטן: - - - מהתאגיד לעיריה.

<קריאות: - - -

<אודי אדירי: אני חושב שעיקרון העלות הוא דבר הוגן וסביר כאן.

<אודי אדירי: הרי מה זה השווי?

<אודי אדירי: יגידו לי – השווי ערב תיקון החוק הוא שווי מאוד גבוה, כי הדבר הזה ידע לייצר מים ב-60 אגורות.

<אודי אדירי: השווי אחרי העברת החוק לשיטתם הוא שלילי.

<אודי אדירי: אז אני לכן אומר - - -לא רוצים בתי משפט, רוצים פרקטיקה.

דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לך מה הוא אומר, אלא אם כן אני לא מבין.

<דובי אמיתי: בעיריות שאתה היית עשו - - - בעיריות, שהעבירו לתאגידים – דוד ביטן ואתה מכירים את זה, אז עשו שווי לנכסים.

<אודי אדירי: חייבו.

<אודי אדירי: חייבו להעביר את הנכסים.

<אודי אדירי: שם חייבו אותם.

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם.

דוד ביטן: אמרנו – לפי עלות.

דוד ביטן: נקודה.

דוד אמסלם: מה שהם אומרים – השווי של חברה מורכב משני חלקים.

דוד אמסלם: נניח שאנחנו רוצים לקחת את פוטנציאל ההשקעה ואת פוטנציאל הרווח.

דוד אמסלם: את פוטנציאל הרווח נשים בצד, זה לא חשוב, זה לא ביזנס.

דוד אמסלם: מה שהוא אומר – יש שווי בספרים, ויש שווי בפועל, ואלה שני דברים שונים.

דוד אמסלם: יכול להיות שבספרים הצינורות לא שווים לירה, בגלל שהפחתנו אותם כל הזמן.

דוד אמסלם: והוא אומר – בכל זאת זה מפעל שלי, אתה לוקח לי אותו, הוא שווה כמה לירות.

דוד אמסלם: אם נביא מעריך רק לגבי הברזלים.

<קריאות: - - -

<קריאה: למה לא ללכת על שמאי?

יצחק וקנין: לא צריך שמאי.

דוד אמסלם: זו לא שאלה של שמאי או לא שמאי.

<שאול מרידור: תקשיבו רגע, הסיפור הוא כזה.

<שאול מרידור: הרי לא מדובר פה לא על חיוב ולא על שום דבר.

<שאול מרידור: ביקשו פה נציגים מסוימים ואמרו – יש אנשים שהולכים להיפגע מאוד מהמהלך הזה, תנו להם אפשרות לתת לכם את הנכס.

<שאול מרידור: אז אנחנו אומרים בצורה ברורה: אין פה חיוב.

<שאול מרידור: מי שרוצה לתת את הנכס נותן אותו ובמחיר עלות.

<שאול מרידור: מחיר עלות אומר – כן, אם הוא כבר הפחית - - -

<קריאות: - - -

<שאול מרידור: אם בסופו של דבר הנכס הזה כבר הופחת במלואו כל השנים וקיבלו עליו חזרה את כל הכסף - - -מחיר עלות, זה מה שיש.

<שאול מרידור: אני מזכיר: זה השסתום ביטחון שיש לנו.

<אודי אדירי: חיים, שנייה.

<אודי אדירי: הבעיה של חיים היתה עם התנאים.

<אודי אדירי: דיברנו על שני תנאים.

חיים ילין: עד עלות – אני מבקש לאשר את זה.

<חנה פרנקל: קיבלנו.

<חנה פרנקל: אבל מתוך השלושה שיקולים יש שיקול שכל בר דעת יקבלץ דירנו – תוך התחשבות בהמשך אספקת מים לצורך - - - זה בסדר?

דוד אמסלם: זה בוודאי.

<חנה פרנקל: נסביר למה.

דוד אמסלם: מבחינתי זה הנושא כמעט הכי חשוב.

דוד אמסלם: לפני שאנחנו מדברים על כסף אנחנו מדברים על אספקה.

<חנה פרנקל: סעיף קטן (ב): "אין באמור בסעיף זה כדי לגרוע מחובת בעל רישיון לספק מים לפי כל דין אחר".

<חנה פרנקל: אני אסביר.

<חנה פרנקל: פה נתנו לכל אחד רישיון הפקה, רישיון אספקה, והוא יכול להגיד שהוא לא רוצה, אבל אם הוא חייב על פי כל דין אחר, כי ככה תאגיד מים וביוב לא יכול להגיד שהוא לא רוצה לספק, אז אנחנו רוצים לאפשר את כל זה.

<חנה פרנקל: המטרה, היא הרי, לבעלי רישיונות הפקה פרטיים, אבל לא למי שיש חובה על פי דין אחר לספק.

דוד אמסלם: מה שאת אומרת – שאם יש חובה לספק מים אחר שלא קשור כרגע אליהם - - -

<חנה פרנקל: אז הוא לא יכול דרך הסעיף הזה - - -

<קריאות: - - -

דוד ביטן: אז תכתבי – זה לא חל על תאגידי מים לפי חוק תאגידי מים.

דוד אמסלם: לא הבנתי, חנה, לגבי הסעיף האחרון.

<חנה פרנקל: בעלי רישיונות הפקה, אין להם רק את חוק המים, אז אפשרנו את זה.

<חנה פרנקל: יש שתי קבוצות שחייבות לפי דין שלא קשור לחוק המים לספק מים – תאגיד מים וביוב חייב לספק מים.

<חנה פרנקל: הוא לא חייב להפיק.

דוד אמסלם: והשני?

<חנה פרנקל: רשות מקומית.

<חנה פרנקל: עזוב רשויות מקומיות שלא התאגדו.

<חנה פרנקל: מועצות אזורית וכו', יש להם את פקודת העיריות, יש להם חטיבה מוניציפלית - - -

<תומר רוזנר: זה לא לפי רישיון.

<תומר רוזנר: .

דוד ביטן: תחריגי את מי שאת צריכה להחריג.

<קריאות: - - -

<חנה פרנקל: "אין האמור בסעיף זה כדי לגרוע מחובת רשות מקומית או חברה כמשמעותה בחוק תאגידי מים לספק מים".

דוד אמסלם: מצוין.

דוד אמסלם: למה לא היית יכולה לעשות את זה מהתחלה?

<תומר רוזנר: הנוסח הזה – שמעתי אותו בפעם הראשונה כאן, לא ראיתי אותו קודם, אבל על פניו לא עונה על הצורך שאתם מבקשים לטפל בו, חברי הכנסת.

<תומר רוזנר: מה שאתם מבקשים ליצור היא איזושהי הוראה שתאפשר למי שיש לו רישיון למכור אותו בכפייה על הצד השני והצד השני חייב לקנות.

<תומר רוזנר: פה אין שום הוראה כזו.

<תומר רוזנר: אין שום הוראה שאומרת מי הקונה - - -

דוד אמסלם: תומר אומר – נא לחדד.

דוד אמסלם: זה לא קונה מרצון או מוכר מרצון.

דוד אמסלם: זה לא המצב.

דוד אמסלם: מתכוונים פה למצב כזה שיש מוכר מרצון אבל אין לנו קונה מרצון.

דוד אמסלם: ברגע שהאגודה רוצה למכור – חייבים לקנות, באותם עקרונות של מכירה, שאמרנו.

דוד אמסלם: מה הנוסח?

דוד אמסלם: תצאו החוצה ותסכמו את הנוסח.

דוד אמסלם: תביאו משהו מוסכם ותחזרו.

<קריאות: - - -

<אודי אדירי: הם לא רוצים את החוק.

<אודי אדירי: הם רוצים להפיל את החוק.

<אודי אדירי: ישימו לי כל מיני מלכודות, אני לא שם.

<קריאות: - - -

<אודי אדירי: אנחנו נמצא פתרון, כי במהות אנחנו שם.

דוד ביטן: פקודת המסים (גבייה) בשום פנים ואופן לא צריכה לחול על רשויות מקומיות.

דוד אמסלם: אנחנו מחילים אותה על הרשויות?

<שירה ברגמן: בנוסח שלנו – לא, בנוסח של הוועדה - - -

דוד ביטן: אז אני מבקש - - -

דוד אמסלם: נמשיך בהקראה.

<תומר רוזנר: נורו לנו שלושה סעיפים אחרונים בהצעת החוק המתייחסים לתחילת התחולה והוראות מעבר וכללים ראשונים.

<רוני טיסר: יהיו כמה תיקונים בהפניות בעקבות התיקונים שעשינו.

<רוני טיסר: אני קוראת: כללים ראשונים 30.

<רוני טיסר: (א) כללים ראשונים כאמור בסעיף 33א(א) לחוק העיקרי, כנוסחם בסעיף 13, 18(ב) ו-18(ג) לחוק זה, ייקבעו בידי מועצת הרשות הממשלתית עד יום ב' בטבת התשע"ז (31 בדצמבר 20162017).

<רוני טיסר: (ב) כללים ראשונים כאמור בסעיף 150ז(ב) לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 22 לחוק זה, ייקבעו באישור ועדת הפנים והגנת הסביבה עד ליום התחילה.

<רוני טיסר: תחילה 31.

<רוני טיסר: תחילתו של חוק זה ביום כ"ב בניסן התשע"ו (30 באפריל 2017, (בחוק זה להלן – יום התחילה).

<רוני טיסר: הוראות מעבר 32.

<רוני טיסר: (א) בלי לגרוע מסמכויות הרישוי של מנהל הרשות הממשלתית לפי סימן ג' לפרק השני לחוק העיקרי, מי שבידו, ערב יום התחילה, רישיון הפקה לפי סעיף 23 לחוק העיקרי כנוסחו ערב יום התחילה, יראו אותו כבעל רישיון הפקה או רישיון הספקה, לפי העניין, לפי סעיף 23 לחוק העיקרי כנוסחו בסעיף 2 לחוק זה, עד תום תקופת הרישיון.

<תומר רוזנר: פה אנחנו נוסיף את ההוראה שאומרת שבעצם לא יעשו באותם רישיונות שינויים מהותיים, כמו, למשל, לדרוש ערבויות, עד מועד תקופת תוקפם.

<רוני טיסר: אני ממשיכה בקריאה: (ב) היטלים בעד מים שהופקו לפני יום התחילה וטרם נגבו לפני יום התחילה, יראו אותם כתעריפים לעניין חוק זה, ואולם על אף האמור בסעיף 19 לחוק זה, יחולו לגביהם ההוראות לפי סעיפים 116(ב) ו-(ג), 117, 119 ו-120 לחוק העיקרי כנוסחן ערב יום התחילה.

<רוני טיסר: (ג) עררים שהוגשו לפני יום התחילה לפי סעיף 117 לחוק העיקרי כנוסחו ערב ביטולו בסעיף 19 לחוק זה, ושביום התחילה תלויים ועומדים לפני בית הדין לענייני מים, ימשיכו להידון לפני בית הדין האמור בהתאם להוראות לפי החוק העיקרי כנוסחן ערב יום התחילה.

<רוני טיסר: (ד) על אף הוראות החוק העיקרי כנוסחו לאחר יום התחילה, לעניין גובה התעריפים שקובעת מועצת הרשות הממשלתית, גובה התעריפים בעד מים שיופקו מיום התחילה עד יום ב' בטבת התשע"ז (31 בדצמבר 2017 או עד תחילתם של כללים כאמור בסעיפים 11 או 112 החלים לגבי אותה הפקה, לפי המוקדם, יהיה בשיעורים המפורטים בתוספת השנייה לחוק העיקרי כנוסחה ערב ביטולה בסעיף 23 לחוק זה.

<רוני טיסר: (ה) בתקופה שמיום התחילה עד יום ב' בטבת התשע"ז (31 בדצמבר 2018), רשאית רשות המים הארצית להתבסס על הנתונים המצויים בידי הרשות הממשלתית לצורך חיוב בעל רישיון לפי סעיף 33א לחוק העיקרי כנוסחו בסעיף 13 לחוק זה.

<רוני טיסר: (ו) על אף הוראות החוק העיקרי כנוסחו לאחר יום התחילה, סעיפים 150ד עד 150יד לא יחולו באין קביעת כללי הפחתה כאמור בסעיף 150ז(ב) ( להלן – הכללים) והמועדים הנקובים בסעיפים האמורים לגבי הודעה על כוונת חיוב ימנו לאחר שחלפו שבעה ימים מיום פרסומן של הכללים; מנהל הרשות הממשלתית ישלח בתוך שבעה ימים מיום התקנתם של הכללים הודעה למפר על התקנתם של הכללים וזכותו של המפר לטעון את טענותיו.

דוד אמסלם: תסבירו לי את סעיף (ו).

<תומר רוזנר: סעיף (ו) זו הבקשה שלך, כפי שקראנו בפרק שעוסק בעיצומים כספיים.

<תומר רוזנר: הפחתת העיצומים הכספיים טעונה כללים שתתקין מועצת הרשות באישור ועדת הפנים של הכנסת.

<תומר רוזנר: מה קורה עד שיתוקנו אותם כללים?

<תומר רוזנר: ביקש יושב ראש הוועדה, וכך ניסחנו, שכל עוד אין כללים, אמנם תוכל הרשות הממשלתית להטיל את העיצומים הכספיים כדי שלא ייווצר מצב שאין בידיה את הכלי הזה, אבל היא לא תוכל לממש אותם כל עוד אין את הכללים של ההפחתה.

<תומר רוזנר: מה זה אומר?

<תומר רוזנר: יש, נניח איזושהי הפרה שהרשות חושבת שהתבצעה – היא בהחלט יכולה להוציא הודעה על כוונה חיוב בעיצום כספי, אבל כל המועדים של הנילון, המפר – מוקפאים עד שיש כללי הפחתה.

דוד אמסלם: ומה הם רוצים?

<תומר רוזנר: הם לא רוצים.

דוד אמסלם: הם רוצים לגבות ישר?

דוד אמסלם: אני אסביר את הבעיה – לנו הרי יש סנקציות ששמנו אותן.

דוד אמסלם: לכל אדם יש גם את האופציה לערער על הסנקציות.

דוד אמסלם: זה מה שאתם בעצם צריכים להסדיר.

דוד אמסלם: אני הייתי יכול להגיד - - -

<קריאה: - - -

<תומר רוזנר: כן, כן.

<תומר רוזנר: מתכוון לערער זה מבקש הפחתה.

דוד אמסלם: הוא אומר – רבותי, אני רוצה מנגנון – אני יתום, אין לי כסף, זו פעם ראשונה, תעשו לי הנחה.

דוד אמסלם: היות ואתם עוד לא התקנתם את הכללים האלה אז אתם אומרים – נגבה ממנו את הסכום עכשיו וכשנתקין את התקנות, עוד שנתיים נבוא ונבקש את ועדת ההנחות הזו.

דוד אמסלם: זה מה שאתם אומרים?

<שירה ברגמן: לא, אנחנו אומרים כזה דבר: אנחנו מוטרדים מזה שכל המנגנון הזה עומד על כך - - -

דוד אמסלם: את זה הבנתי.

דוד אמסלם: מה ההצעה?

<שירה ברגמן: אנחנו מציעים שנביא לוועדת הפנים עם תחולת החוק כללים, ונגדיר יחד זמן, משהו כמו חודשיים-שלושה, שבהם מאשרים את זה.

דוד אמסלם: אז כל הוויכוח שהיה פה זה על חודשיים-שלושה.

<שירה ברגמן: כן, כי אתה מתלה את הכל.

דוד אמסלם: אני רוצה להסביר לחברים, אולי הם לא מבינים על מה מדובר.

דוד אמסלם: יש מנגנון של סנקציה.

דוד אמסלם: יש מנגנון אחר שאתם אומרים להקים אותו שעושה הפחתה לסנקציה.

דוד אמסלם: זאת אומרת, מה שנקרא מנגנון הנחות.

דוד אמסלם: אתם כרגע עוד לא הקמתם את מנגנון ההנחות.

דוד אמסלם: אתם אומרים – אנחנו נקים את המנגנון תוך 4-3 חודשים, להלן – מנגנון ההפחתה.

דוד אמסלם: אבל עד אז ניתן לו קנסות רגילים.

<רעיה עדני: לא.

<רעיה עדני: אנחנו רק רוצים לקצוב זמן לוועדה להביא כללים.

<רעיה עדני: הם לא יחולו - - -

דוד אמסלם: אז אני שמח, אני חשבתי שאתם רוצים בינתיים לקנוס אותו.

<קריאות: לא.

דוד אמסלם: אז אם אתם לא רוצים לקנוס אותו אני רגוע.

דוד אמסלם: הרי אם אין סנקציה אין חוק.

דוד אמסלם: אם יש חוק תיאורטי אז אני עושה מה שאני רוצה, ממילא הוא לא קיים.

דוד אמסלם: אני חשבתי שאתם רוצים לקנוס אותו מעכשיו, כי אחרת, מי ישמע לכם בחוק?

דוד אמסלם: זה מה שחשבתי.

דוד אמסלם: היות ויש מנגנון הפחתה אבל הוא לא קיים, אז אנחנו נאפשר לכם לקנוס מתחילת כניסת החוק אבל אל תממשו את הקנס בפועל עד שלא תקימו את מנגנון ההפחתה.

דוד אמסלם: אם אם רוצים להכניס את זה ביחד, אין לי בעיה עם זה.

<שאול מרידור: הבעיה היא לא זו.

יצחק וקנין: אני אומר יתרה מזו.

יצחק וקנין: בוא נאמר שנלך לשיטה שלכם, ונביא את כללי ההפחתה לפה.

יצחק וקנין: לא יאושרו, יהיו כל מיני - - - ייקח 4,5 חודשים.

יצחק וקנין: מה נעשה?

דוד אמסלם: זו בעיה.

דוד אמסלם: תקשיבו לי.

דוד אמסלם: אני מסביר לכם, רבותי.

דוד אמסלם: אם אין סנקציה אין חוק, לא עשינו כלום.

דוד אמסלם: רבנו עם עצמנו.

דוד אמסלם: עכשיו צריכים סנקציות.

דוד אמסלם: כדי לממש את הסנקציות אתם צריכים מנגנוני הפחתה.

<שירה ברגמן: נביא אותם עד יום תחולת החוק.

דוד אמסלם: אז אתם יכולים להגיד לי שתחולת החוק תיכנס עם מנגנון ההפחתה.

דוד אמסלם: לי אין בעיה, לכאורה, שהחוק הזה ייכנס לתחולה עוד שלושה חודשים מבחינת הסנקציות.

דוד אמסלם: אנחנו נביא את התעריפים ממחר בבוקר - - -

<רעיה עדני: החשש שלנו שאנחנו נביא כללי הפחתה, כמו שהבאנו בעבר לוועדה אחרת בכנסת, והכללים לא יאושרו במשך שנים.

דוד אמסלם: אבל אתם אומרים לי שהחוק ייכנס עם כללי הפחתה.

<קריאות: - - -

<שאול מרידור: הבנתי את הבעיה ויש לי הצעה.

<שאול מרידור: אנחנו רוצים לוחות זמנים וביחד עם זאת אני מבין מה אומר חבר הכנסת וקנין, יכול להיות שלא נאשר לכם.

<שאול מרידור: זה כבר קרה.

<שאול מרידור: אני מציע להגיד את הדבר הבא – יש זמנים שבהם צריך להגיש את הכללים לוועדה ויש זמן שבו עד לזמן הזה הולכים לפי הכללים האלה.

<שאול מרידור: היה ותוך חצי שנה מיום הגשת הכללים הם לא אושרו בוועדה – אנחנו לא אומרים שכל החוק הוא בן ערובה כי אנחנו לא רוצים, אז נגיד – עד אישור הכללים בוועדה, כל העיצומים - חצי, לצורך העניין.

<שאול מרידור: זאת אומרת שמראש נגיד – כל עוד לא קבענו - - -

דוד אמסלם: אני אסביר.

דוד אמסלם: אני אעשה פה אנלוגיה לגבי דיון שעשיתי בנושא של אגרות הכיבוי.

דוד אמסלם: שם יש מנגנון הפחתה.

דוד אמסלם: זה היה באינטרס שלי לקדם את זה, כי אני רוצה שהם יפחיתו לאזרחים.

דוד אמסלם: אם אני לא מאשר אז אין הפחתה.

דוד אמסלם: לכן אני אעשה הפרדה בין בחוק ובין ההפחתה.

דוד אמסלם: זה דברים שונים.

דוד אמסלם: זה מה שעשיתי.

<רעיה עדני: אבל זה אוטומטי.

דוד אמסלם: אז אני עכשיו מנתק את האוטומט, בסדר?

דוד אמסלם: תבינו את האבסורד שלכם – יש פה חוק עם סנקציות.

דוד אמסלם: אתם מקימים ועדת הנחות.

דוד אמסלם: אנחנו החלטנו, ויש בזה היגיון – פעם ראשונה, אם זו הפעם הראשונה של האדם תשמעו למה הוא עשה את זה.

דוד אמסלם: פעם ראשונה נותנים אזהרה, או קנס מופחת – לא משנה, יש כללים שאתם קובעים אותם.

דוד אמסלם: מה אני טוען?

דוד אמסלם: תעשו את כללי ההפחתה, תביאו אותם לכאן.

דוד אמסלם: היות ואתם כבר קנסתם את האדם - - -

<שאול מרידור: כתוב.

<שאול מרידור: כתוב - - -

דוד אמסלם: אתה קונס אותו באופן רעיוני.

דוד אמסלם: הוא חייב לך.

דוד אמסלם: יש אבחנה בין הקנס לבין מתי אתה משלם אותו.

דוד אמסלם: יכול להיות שהמדינה מטילה עליך קנס והיא עדיין לא גובה אותו.

דוד אמסלם: אתם לא תעשו את סנקציית הגבייה לפני שאתם מקימים את ועדת ההנחות.

דוד אמסלם: מה יקרה?

<שאול מרידור: אני מבין את ההיגיון שלך.

<שאול מרידור: מאוד נכון והגיוני.

<שאול מרידור: אני רק מבקש דבר אחד – בואו לא נגיד שעד שלא מאושר – יוק, שום דבר.

<שאול מרידור: בואו נגיד – עד שלא מאושר - - - תגידו אתם לי.

<שאול מרידור: 10%?

<שאול מרידור: - - - הבעייה היא שיש אנשים ציניים, אנשים שידחו את המנגנון שאתה עשית וינצלו את זה שפה עכשיו אפשר למשוך ולמרוח - - -

דוד אמסלם: אז אני אתן לך את המנגנון.

דוד אמסלם: הכנסת תאשר לכם מנגנון הפחתה תך שלושה חודשים זה אחרי שאתם פניתם אלי תוך שלושה חודשים.

דוד אמסלם: אנחנו נדון על זה תוך שלושה חודשים.

<תומר רוזנר: אבל את זה לא כותבים בחוק.

<תומר רוזנר: אנחנו לא יכולים לכבול את הכנסת.

דוד אמסלם: הוא מגיש אלי את המנגנון של ההפחתה.

דוד אמסלם: במידה ואני לא דן בו חודשיים אז אין מנגנון הפחתה, אתה גובה 100%.

<תומר רוזנר: אין דבר כזה.

<תומר רוזנר: עיצום כספי הוא כלי שנועד הליך מנהלי פשוט להטלת סנקציות על מי שמפר את החוק.

<תומר רוזנר: הפחתת העיצום הכספי והאפשרות להפחית אותו, היא חלק אינטגרלי מהכלי עצמו.

<תומר רוזנר: כדי שהכלי הזה יעמוד במבחנים של איזון, של הגינות ושל חוקתיות ומדתיות – מנגנון הפחתה הוא חלק אינטגרלי מהכלי עצמו.

<שאול מרידור: אני לגמרי מקבל את זה ולכן הצעתי- - - 20%.

דוד אמסלם: אתם תביאו לי, אני אקדם את זה.

<שאול מרידור: הבעיה היא לא אתה.

<שאול מרידור: הוא אומר בצדק וביושר, היינו באירוע הזה שנים.

דוד אמסלם: אבל אני אסביר לך משהו.

דוד אמסלם: איפה הטעות הבסיסית שלך?

דוד אמסלם: אם אנחנו לא רוצים לקדם את החוק לא דנים בו בכלל.

דוד אמסלם: אנחנו גם מבינים שאם אין סנקציות אין חוק.

דוד אמסלם: הכל מובן לנו.

דוד אמסלם: תביאו לי בשבוע הבא - - -

<קריאות: - - -

דוד אמסלם: אני מסביר - תביאו לי את זה בשבוע הבא.

דוד אמסלם: דרך אגב, למה לא הבאתם את זה עכשיו?

<רעיה עדני: אין חוק.

<רעיה עדני: אסור לקבוע כללים לפני שהחוק חל.

דוד אמסלם: אבל אני שואל – למה לא הבאתם את זה לכאן.

<רעיה עדני: צריכים לאשר במועצת הרשות לפני שמביאים את זה לכאן.

<קריאות: - - -

יובל שטייניץ: אני מבין בדיוק מה אמרת, ואני מבין יפה.

יובל שטייניץ: אנחנו רוצים שיהיה גם חוק ושיהיו גם כללי הפחתה.

יובל שטייניץ: לכן, מה שצריך כדי למנוע תאונות, ולפעמים יש תאונות כאלה, יש לפעמים משבר לאומי, בחירות, צריך איזה מצב של default.

יובל שטייניץ: כלומר, יש חוק בכל מקרה, אנחנו מתחייבים להגיש כללי הפחתה לכאן תוך 60 יום, אתה גם תדון בזה, אבל עד שמאשרים כללי הפחתה יש חוק והסנקציה היא 50% כל עוד אין כללי הפחתה.

יובל שטייניץ: כדי שאם חלילה וחס, מסיבה כזו או אחרת - - -

דוד אמסלם: אני הבנתי, אני רוצה להסביר לך מה הם מתכוונים.

דוד אמסלם: מה שאומרת רעיה עדני זה דבר אחר – יש להם מודל כלכלי.

דוד אמסלם: זה אומר שאם הוא לא עומד בחוק, הוא מצפצף עליהם, לא מעביר מים, לא עושה כלום, אבל מבחינת החוק הם חייבים להביא את התעריפים.

דוד אמסלם: אז אם אני אגיד – 50% עלי, זה לא עומד.

דוד אמסלם: אני אומר דבר פשוט – אני מוכן לעשות משהו אחר אתכם.

דוד אמסלם: אני אצביע על החוק.

דוד אמסלם: תחולת החוק תתחיל עוד חודש ואז תביאו את הכל, קומפלט.

<תומר רוזנר: החוק נכנס במילא ב-30 באפריל.

דוד אמסלם: יפה.

דוד אמסלם: עד ה-30 באפריל אתם תביאו לכאן את כל הכללים של ההפחתה.

<קריאה: זה בדיוק מה שכתוב פה.

<שירה ברגמן: רק בלי התניה, זה העניין.

<שירה ברגמן: אנחנו נביא את זה מבחינתנו עוד שבועיים.

יצחק וקנין: אל תתפסי את המקל בשתי הקצוות.

דוד אמסלם: מה הכוונה?

דוד אמסלם: נניח שעכשיו אתם לא מביאים את כללי ההפחתה.

<קריאה: אז זה לא נכנס לתוקף.

דוד אמסלם: הרי, בסופו של דבר, אם הכנסת לא תאשר את כללי ההפחתה אז אני אגדיר את זה עם היועץ המשפטי שלי – היא אישרה הפחתה אפס.

דוד אמסלם: היא אישרה, וההפחתה אפס.

<שירה ברגמן: אז אין בעיה.

<שירה ברגמן: זה בסדר, אבל בגלל זה צריך - - -

דוד אמסלם: אז תהיה גם מוטיבציה של הכנסת לאשר.

דוד אמסלם: בסדר?

<קריאות: - - -

דוד אמסלם: אז ההפחתה תהיה אחוז אחד.

דוד אמסלם: זה יענה לך על משהו?

<תומר רוזנר: לא, זה לא עובד ככה.

<תומר רוזנר: כללי הפחתה צריכים להיות כללים סבירים.

<קריאות: אז 50%.

דוד אמסלם: אני אומר בגדול – יש לכם 4 חודשים להסדיר את זה.

דוד אמסלם: החשש שלכם שהכנסת לא תסדיר את זה הוא לדעתי לא נכון בגלל שממילא לא הייתי דן בזה עכשיו אבל יכול להיות, חס ושלום, שאני לא אהיה פה ב-4 חודשים ויבוא מישהו אחר ו - - - ואז בעצם הכנסנו את החוק בלי סנקציה.

דוד אמסלם: לכן אני אומר – רבותי, ההפחתה שנעשה אותה, זאת אומרת – במידה ולא, אז אנחנו נאפשר גבייה של – כמה רציתם?

דוד אמסלם: 50%.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: מקובל עליך?

<תומר רוזנר: אני לא חושב.

<תומר רוזנר: הסברתי.

<קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כמובן שאנחנו בעד הורדת תעריף המים, נצביע בעד החוק, אבל מאחר ושמעתי אותך הבוקר ושמעתי את השרים שאנחנו הולכים פה לשנות דברים שהם כבר עשרות שנים, ואתה אמרת שאתה מתפלא – איך זה שלא שינו את זה קודם.

אוסאמה סעדי: אני שומע פה גם חלק מזעקתם של החקלאים ואנחנו לא יודעים איך החוק יעבוד ולמה הוא יגרום.

דוד אמסלם: אתה מדבר אתי על הוראת השעה, עכשיו?

אוסאמה סעדי: בדיוק.

אוסאמה סעדי: אנחנו נתמוך בחוק אבל תמיד הממשלה מדברת על הוראת שעה.

אוסאמה סעדי: אני חושב שזה המקרה הקלאסי על מנת לבדוק את ישימות החוק, איך תוצאות החוק על החקלאים.

אוסאמה סעדי: לכן אני מציע הוראת חוק לחמש שנים, ארבע שנים, שלוש שנים.

אוסאמה סעדי: שנבחן את זה.

אוסאמה סעדי: גם אתם תבחנו את זה.

דוד אמסלם: הבנתי, מה העמדה שלכם בעניין?

דוד אמסלם: חבר הכנסת אוסאמה סעדי מדבר על הוראת שעה של חמש שנים.

<שירה ברגמן: אנחנו מנסים לעשות כאן שינוי - - -

אוסאמה סעדי: אבל יכול להיות שהשינוי הוא כזה שהוא לא בסדר.

<שאול מרידור: אני אגיד לכם מה הבעיה.

<שאול מרידור: זה פשוט אל חזור.

<שאול מרידור: צריך להבין.

<שאול מרידור: אנחנו אומרים לאנשים היום – משנים את עניין המים.

<שאול מרידור: אתן דוגמה.

<שאול מרידור: אנשים מחר בבוקר ילכו ויינטעו עצים, יחליפו גידול כתוצאה מהדבר הזה.

אורי אריאל: - - -

<שאול מרידור: מה זה לא מתחייב?

<שאול מרידור: המנגנון הוא מנגנון.

<שאול מרידור: בסופו של דבר הכיוון הוא אחד ולחזור ממנו אחורה יהיה הרבה יותר קשה.

דוד אמסלם: אני אתן את התשובה.

דוד אמסלם: בגדול, העקרונות הם ברורים ולכן אנחנו נכנסנו לתמונה, אבל תאר לך שמחר יישב כאן מישהו שרוצה דווקא את אגודת המים עוד חמש שנים, אז הוא מבטל את הכל בגלל משהו אחר לגמרי.

דוד אמסלם: אני שואל אם ההיגיון הוא היגיון נכון.

דוד אמסלם: אם הממשלה תרצה לשנות היא תמיד תביא יוזמה אחרת באופן יזום.

דוד אמסלם: לכן אני מקבל את העמדה שלו.

יובל שטייניץ: לא רק זה – הכנסת - - -

דוד אמסלם: לא צריך.

דוד אמסלם: לא צריך.

דוד אמסלם: כי היתה גם הערה של שר החקלאות שגם - - -

איתן ברושי: בעמוד 26 יש סעיף שאומר שבתקופה שמיום שהתחילה עד יום ב' בטבת, 31 בדצמבר, 2018 רשאית רשות המים הארצית להתבסס על הנתונים המצויים בידי הרשות הממשלתית לצורך חיוב בעל רישיון לפי סעיף 30(א).

איתן ברושי: אנחנו מציעים שזה יהיה עד סוף 2017 ולא עד סוף 2018.

איתן ברושי: מספיק שנה ולא שנתיים בסעיף זה.

איתן ברושי: הרעיון – לצמצם לשנה את תקופת המעבר, כשמתבססים על נתונים שנתיים אחורה זה לא מוצדק - - -

<תמי שור: לא, לא.

<תמי שור: זה עניין טכני.

איתן ברושי: הרבה דברים פה היו טכניים, אבל חשובים.

<תמי שור: אופן החישוב היום של היטלי הפקה מתבסס על איזושהי תוכנת מחשוב לא טריביאלית, שלוקחת בחשבון את כל מה שיש בתוך היטלי ההפקה ומוציאה בסוף חיוב.

<תמי שור: בסופו של דבר המפיקים יעברו לחיוב על פי אותה עלות מוכרת שתקבע על פי החוק הזה.

<תמי שור: אבל ישנה תקופת מעבר ותקופת המעבר אומרת שבשלבים הראשונים היטל ההפקה יעלה ב-26 אגורות בתקופה הקרובה, וב-26 אחר כך, כלומר, אופן החישוב עדיין נעשה לפי היטלי ההפקה.

<תמי שור: לכן הוא נעשה באופן הישן ולא החדש.

<תמי שור: השנתיים האלה הן לתקופת מעבר עד לתוכנה החדשה.

איתן ברושי: למה לא שנה?

<תמי שור: כי אז יהיה צריך לפתח מחדש את כל התוכנה בשביל להמשיך לתמוך בחקלאים שמחושב להם - - היטלי הפקה.

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין.

<תמי שור: בתקופה הראשונה, כשרשות המים הארצית תחייב בחיובים של היטלי הפקה את המפיקים - - -

<תומר רוזנר: אין היטלי הפקה.

<תמי שור: לא היטלי הפקה – תחייב את התעריפים החדשים, היא לא תבצע את התחשיב של עצמה.

<תמי שור: היא תקבל את התחשיב של רשות המים, כמו שרשות המים עשתה את זה עד היום.

<תמי שור: יש מנגנון שונה לגמרי באופן החיוב בעולם של ההפקה ובעולם של התעריפים, אבל בתקופת המעבר, כשאנחנו קובעים את תעריפי המעבר יש שם אמירה שאומרת שעד שלא הגענו לתעריף היעד שאמור להיות למפיק או לספק המקסימום שיעלה לו כל שנה, נניח – בשנה הראשונה זה 26 אגורות.

דוד אמסלם: אני לא מבין מה את אומרת לי.

דוד אמסלם: בשפה שלי – החוק נכנס, מהרגע שהחוק נכנס שינו את המדרגות.

דוד אמסלם: עכשיו אנחנו אמורים ללכת למפיקים ולעשות מה שנקרא מבחינתי – מחיר המטרה.

דוד אמסלם: זאת אומרת, כמה עולה לו.

דוד אמסלם: מה את רוצה להגיד בכמה עולה לו?

<קריאות: - - -

<תמי שור: כדי שהתשלום שאנחנו משלמים, מחיר היעד – לא יעלה בבת אחת, סוכם שיש דירוג של חמש שנים.

<תמי שור: בשנה הראשונה מעל 90% מהמפיקים בוודאות לא יגיעו, אם העלייה לתעריף היעד שלהם היא יותר גבוהה - - -תעריף היעד שלהם יהיה יותר גבוה מההיטל הקיים ועוד 26 אגורות, שזה מה שנקבע לשנה הראשונה.

<תמי שור: לכן, במעל 90% מהמפיקים, האופן שבו יחושב התעריף שהם צריכים זה באותו מנגנון של היטלי הפקה, פשוט – ההיטלים ועוד 26 אגורות.

<תמי שור: התוכנה שמחשבת את כל החישוב הזה עם כל ה- - -

דוד אמסלם: את אומרת שהיות שאנחנו עושים העלאה בחמש שנים הרי עד היום גבינו מהם היטלים – מה נעשה מחר בבוקר?

דוד אמסלם: נניח שזה ליניארי.

דוד אמסלם: נניח שעלות ההפקה שלו היא 1,30 שקל והוא אומר לשלם לנו 1.80 שקל, אז נעלה לו כל שנה ב-10 אגורות.

דוד אמסלם: היום הוא שילם היטלי הפקה, בלי קשר.

דוד אמסלם: עכשיו אנחנו אומרים – אנחנו לא רוצים לוותר על היטלי הפקה וגם להעלות לו במדרג.

דוד אמסלם: הרי אם אנחנו לכאורה לא מעלים לו, במדרג, אז אנחנו בעצם אומרים באותה פרופורציה להוריד לו את ההפקה?

דוד אמסלם: את ההיטלים?

דוד אמסלם: באותה פרופורציה?

<תמי שור: הכללים אומרים משהו מאוד פשוט: כל היטל שחל עליו עד היום, נניח שיש פה מפיק שעל הפקה מסוג מסוים שילם 20 אגורות, ועל הפקה אחרת שילם 30 אגורות.

<תמי שור: יש לו שני סוגי מקורות הפקה.

<תמי שור: על ההפקה שהוא שילם 20 אגורות, על השנה הראשונה הוא יצטרך לשלם 46 – 20 ועוד 26.

<תומר רוזנר: מה זה השנה הראשונה?

<תומר רוזנר: ממתי?

דוד אמסלם: זאת אומרת שהוא שילם – כמה?

<תמי שור: היטל ההפקה שהיה לו 20 אגורות לקוב, החיוב שייצא לו בשנה הראשונה אם לא הגיע לתעריף היעד זה 20 ועוד 26.

<תמי שור: 46 אגורות לקוב.

דוד אמסלם: ה-26 זה בעצם העלייה - - - אני רוצה להבין: את אומרת שבמדרג הוא ישלם גם את ההיטל וגם את העלייה.

דוד אמסלם: אבל השכל שלי אומר אחרת – אם העלינו לו 1 חלקי 5, 20% כל שנה, נניח שזה ליניארי, אנחנו גם נוריד לו את ההיטל ב-20%.

דוד אמסלם: זאת אומרת – אם אנחנו מעלים ב-20% בקטע שאנחנו מעלים לו את המחיר, אז אנחנו גם את היטל ההפקה מורידים - - -

<קריאה: לא.

יצחק וקנין: הבעיה שלי איתה זה רק על דבר אחד – את לא צריכה שנתיים.

יצחק וקנין: שנה מספיק לך.

יצחק וקנין: לא צריך לסבך את העניינים.

דוד אמסלם: נניח שמדובר בהפרש של שקל.

דוד אמסלם: נניח שההפקה עולה לו היום 80 אגורות והוא משלם היטל 20 אגורות.

דוד אמסלם: זאת אומרת, מבחינתנו, הרווח מההפקה זה 80 אגורות, אבל הוא משלם היטל – 20.

דוד אמסלם: נשאר לו 60.

דוד אמסלם: המחיר האפקטיבי שלו הוא שקל – ההפקה פלוס ההיטל.

דוד אמסלם: אנחנו הרי אמורים להשאיר את ההיטל בפנים.

דוד אמסלם: אנחנו לא מוציאים את זה החוצה.

דוד אמסלם: אנחנו קוראים לו בשם אחר.

דוד אמסלם: אתם אומרים שההפחתה היא מהמחיר פלוס ההיטל, זאת אומרת, הדלתא הזו – אז היא מופחתת - - -

<תמי שור: היא לא מופחתת, היא עולה.

דוד אמסלם: רק הדלתא עולה לו ב - - -

<קריאה: היה אמור לעלות ב-60, כביכול, עולה רק 29.

דוד אמסלם: זאת אומרת, מה שאתם אומרים – מבחינתו, המחיר האפקטיבי שהוא משלם זה עלות ההפקה פלוס ההיטל שהוא משלם ומהדלתא הזו אנחנו מחלקים לו את ה-1 חלקי 5.

דוד אמסלם: 1 חלקי 5 אם אנחנו עושים את זה ליניארי, כדי להביא אותו למחיר העליון.

דוד אמסלם: זה מה שאתם אומרים.

יצחק וקנין: לכן אני אומר – נגמור את זה מיידית.

איתן ברושי: לקצר את זה משנתיים לשנה, את תקופת הזמן - - -

יצחק וקנין: מה הם אומרים?

יצחק וקנין: כדי שהם יגיעו לתחשיב המקסימלי והאמיתי שלו, מה מגיע לו באמת, הם רוצים שנתיים.

יצחק וקנין: לא צריך יותר משנה.

דוד אמסלם: מה שהוא אומר זה כזה דבר : הרי בינתיים מעלים לו.

דוד אמסלם: אז יכול להיות – אנחנו הרי אמורים לדעת כמה להעלות לו.

איתן ברושי: תהיה פה שגיאה.

דוד אמסלם: הם אומרים כזה דבר: יש לנו את מחיר ההפקה.

דוד אמסלם: יש לנו את ההיטל של היום ויש לנו את מחיר המטרה הסופי.

דוד אמסלם: הדלתא מחולקת 1 חלקי 5, אבל איך אנחנו יכולים לדעת מה הדלתא אם אנחנו לא יודעים מה מחיר ההפקה האמיתי, בפועל?

דוד אמסלם: לכן, בעצם, בשנה הראשונה אנחנו נזרוק סתם איזשהו מחיר.

<תמי שור: לא, נעשה עבודה, נצא לשימוע.

דוד אמסלם: אז לכאורה או שאנחנו סתם זורקים מחיר, או שאנחנו נכנסים לפרטים ובודקים.

דוד אמסלם: אומר איתן ברושי, ובצדק – למה אתה צריך לבדוק אותי שנתיים - - -

<דובי אמיתי: אנחנו מסכימים לשנתיים.

דוד אמסלם: בא איתן ברושי ואמר – נצמצם את זה לשנה.

דוד אמסלם: לדעתי נכון לצמצם את זה אפילו לחצי שנה, כדי שהחקלאי יידע מה ההפקה שלו בפועל, הרי בסוף תתחשבנו אתם גם אם תטעו לטובתם וגם אם לרעתם.

דוד אמסלם: לכן כרגע אני חושב שהמפיק אמור לדעת נתוני אמת, מה אתם הולכים לשבת אתו.

<שירה ברגמן: פחות משנה אנחנו לא יכולים לתת לו.

<שירה ברגמן: בין שנה לשנתיים.

<שירה ברגמן: אם החקלאים רוצים לוותר - - -

יצחק וקנין: עד סוף 2017 - - -

דוד אמסלם: תצאו החוצה ומה שתחליטו מקובל עלי.

דוד אמסלם: כמה אתם רוצים, שנתיים?

אבשלום וילן: שנתיים.

איתן ברושי: אני לא מסכים.

דוד אמסלם: תצאו החוצה ותדברו על זה.

<ציון נאקש: הערה מהותית של השלטון המקומי.

<ציון נאקש: הסעיף שהוקרא של הוראת המעבר, 32(א) בעצם אומר שאותם ספקים שהחזיקו ברישיונות לפני הרפורמה, ערב התחולה, יראו אותם כאילו הם מחזיקים, אלא שצריך לזכור שמי שהיה לו רישיון הפקה עד היום החזיק גם ביכולת להפיק וגם ביכולת לספק מים.

<ציון נאקש: כעת, איך יתחשבו בו?

<ציון נאקש: לפי הנוסח, כתוב – יראו אותו כבעל רישיון הפקה או רישיון הספקה.

<ציון נאקש: הנוסח שצריך להיות הוא – כבעל רישיון הפקה וגם רישיון הספקה, לפי העניין.

דוד אמסלם: מקובל.

דוד אמסלם: בואו נסכם.

<תומר רוזנר: 4 נקודות פתוחות.

<תומר רוזנר: הנקודה הראשונה – הוראת המכירה שאנחנו מדברים עליה, לגבי האפשרות מפיק-ספק למכור את מפעלו.

אורי אריאל: ערך השווי.

<תומר רוזנר: הנושא השני הוא מה שהעלה חבר הכנסת וקנין לגבי הקביעה שהתעריפים כפי שייקבעו בכללים – ייקבעו על פי נוסחאות, ואותן נוסחאות לא ישתנו אלא בשינויים מהותיים.

דוד אמסלם: מבחינתי זה ייכנס לנוסח.

<שירה ברגמן: הבעיה היא לא קשורה רק לגבי תעריפים חקלאיים, זה על כל התעריפים - - -

דוד אמסלם: אני אכניס את זה לפרוטוקול הוועדה.

דוד אמסלם: אני רוצה שתגידי שבמסגרת הדיונים התכוונו לקבע, הכוונה היא כפי שסוכמה עם רשות המים ורק בשינויי קיצון ובשינויים מהותיים – אז יהיה שינוי בתעריף המים וזאת גם לאחר חמש שנים.

<שירה ברגמן: אני מציעה שאנחנו נביא לפה את רשות המים כדי שתגיד את מה שאנחנו רוצים שהיא תגיד.

<שירה ברגמן: לגבי החמש שנים אין שום בעיה, אנחנו גם - - - בסמכות מועצה.

<שירה ברגמן: אני לא יודעת להגיד.

<שירה ברגמן: אתם יודעים מה?

<שירה ברגמן: אנחנו ניתן לכם הצהרה, נראה - - -

דוד אמסלם: אנחנו דנו בנושא במשך הרבה זמן.

דוד אמסלם: הלכנו לקראת

דוד אמסלם: כם באופן ניכר מאוד אבל בוודאי שסיכמנו שזה יהיה חלק מפרוטוקול הדיון של הוועדה, שאתם תגידו – בגלל שאתם אומרים את זה, לא אני.

דוד אמסלם: לכן אני מבקש שתגידו את זה כדי שנבין על מה אנחנו מדברים.

<שירה ברגמן: אני אומרת שנראה לי הגיוני שנעשה את זה יחד עם רשות המים .

<שירה ברגמן: הם פשוט כרגע לא נמצאים.

דוד אמסלם: עוד מעט הם יגיעו.

<ניר וילנר: בואו נקריא, המועצה החליטה בדבר.

דוד אמסלם: אני מבקש שתגידו מה הסיכום שלי ושל יצחק וקנין אתכם.

דוד אמסלם: תנסחו את זה ותחזרו.

<תומר רוזנר: הנושא השלישי הוא נושא הערבויות.

<תומר רוזנר: ביקשתם שתוצע איזושהי תקרה.

דוד אמסלם: אנחנו נעשה הפסקה כרגע של 7-5 דקות.

דוד אמסלם: נחזור ותנו לנו את התשובה.

דוד אמסלם: (הישיבה הופסקה בשעה 18:40 והתחדשה בשעה 19:00)

דוד אמסלם: רבותי, אני מחדש את הדיון.

דוד אמסלם: לגבי השווי נקרא את הנוסח.

<תומר רוזנר: הבקשה לגבי סעיף 48(ב) שביקשה רשות המים לשקול – קיבלתי הודעה שזה לא עומד על הפרק.

<תומר רוזנר: נשארו שלושה נושאים.

<תומר רוזנר: הנושא הראשון – התעריף, שינויים מהותיים, מה שביקש חבר הכנסת וקנין.

דוד אמסלם: להגיד לפרוטוקול.

<אודי אדירי: קודם כל, הנוסחה שנמצאת בבסיס החוק והתחשיבים נועדו לקבוע את תעריפי המים האלה בצורה הזו כפי שהם קבועים והם לא אמורים להשתנות אלא אם כן יש שינויים מהותיים.

<אודי אדירי: יותר מזה – רשות המים גם בהחלטתה לקחה על עצמה למשך חמש השנים הקרובות שגם אם יהיו בשנים מסוימות במשך החמש שנים האלה שינויים גדולים, מתווה הזה יישמר גם בתוך השנים וישתנה רק באירועי קיצון.

<אודי אדירי: לגבי מה שביקשו פה מספר חברי כנסת, לגבי חובת דיווח לוועדה סיכמנו נוסח שאומר את הדבר הבא, ושיהיה בחוק: מנהל הרשות הממשלתית ידווח לוועדת הכספים של הכנסת בדבר התקדמות יישום המהלך של העברת הפקת המים למשטר תעריפים מבוסס עלות לפי עקרונות אחידים, לפי סעיף 111 ו-112 וכן אודות השלכות היישום על תעריפי המים לחקלאות ולצרכן הביתי.

<אודי אדירי: דיווח יינתן אחת לשנה לא יאוחר מה-31 לחודש מרץ למשך חמש שנים מיום תחולת תיקון החוק.

<אודי אדירי: לאחר חמש שנים ידווח מנהל הרשות אחת לשנה לוועדת הכספים של הכנסת על מצב משק המים והיערכות משק המים לחקלאות.

דוד אמסלם: מקובל.

דוד אמסלם: מה הדבר הבא?

<חנה פרנקל: מכירת נכסים.

<חנה פרנקל: סגרנו את הנוסח, אלא אם כן - - -

דוד אמסלם: זה מה שסוכם עם דוד?

<חנה פרנקל: אני מקריאה: קביעת התמורה וההסדרים הכספיים לבעל תשתית ולבעל רישיון: א.

<חנה פרנקל: מועצת רשות המים הממשלתית תקבע בכללים את התנאים לביטול או לחידוש רישיון לבקשת בעל רישיון למעט רשות המים הארצית ובכלל זה – 1.

<חנה פרנקל: את זהות בעל הרישיון האחר אשר יהיה עליו לקבל את הרישיון ובהיעדר הסכמתו העברת רישיון לרשות המים הארצית 2.

<חנה פרנקל: את המועדים ואת ההסדרים הכספיים להעברת התשתית לבעל רישיון אחר או לרשות המים הארצית, לפי העניין 3.

<חנה פרנקל: קביעת תמורה בעד העברת התשתית לפי עקרונות העלות הקיימים המקיימים את התמורה כאמור, לרבות התייחסות לערך נכסי התשתית לפי הפחת שלהם, והכל תוך התחשבות בהמשך הבטחת אספקת המים לצרכני בעל הרישיון.

<חנה פרנקל: ב.

<חנה פרנקל: אין באמור בסעיף זה כדי לגרוע מחובת חברה כהגדרתה בסעיף 1 לחוק תאגידי מים וביוב ורשות מקומית לספק מים.

<חנה פרנקל: ג.

<חנה פרנקל: בעל רישיון רשאי להגיש בקשה לפי סעיף זה תוך שנתיים מיום התחילה.

<קריאה: עד שנתיים.

<חנה פרנקל: עד שנתיים.

<חנה פרנקל: אני ממשיכה בקריאה: ד.

<חנה פרנקל: כללים ראשונים לפי סעיף זה ייקבעו לא יאוחר מיום ה-1 ביולי, 2017.

חיים ילין: זה לא הנוסח שסיכמנו אותו.

בצלאל סמוטריץ': זה לא - - -

<קריאות: - - -

<דוד אלחיאני: לא יאומן, שערורייה.

<דוד אלחיאני: איפה האחריות הציבורית שלכם?

דוד ביטן: התוספת הזו של הפחת זה לפי הדרישה שלהם.

חיים ילין: את מסכמת אתי משהו, אחרי זה - - - .

חיים ילין: למה?

דוד ביטן: התוספת הזו של הפחת - - - אם הם לא רוצים – הורדנו את זה.

דוד ביטן: לגבי הנושא של המחיר רציתי הצהרה, כמו שעשינו בחוק החשמל – תוך שנה אתם תקימו את הטריבונל שאפשר לערער על המחיר.

דוד אמסלם: דיברנו על זה.

דוד ביטן: אבל הם לא הציגו את זה - - -לא, זה לא בחוק.

דוד ביטן: תצהירו על זה לפרוטוקול.

דוד אמסלם: היות וזו הערה מהותית, אם אנחנו רוצים לעגן אותה, תומר אומר לי שאנחנו צריכים לעגן אותה בחקיקה.

דוד ביטן: אני אסביר.

דוד ביטן: מדובר על חוק נפרד שהממשלה צריכה לעשות לגבי כלל הדברים – חשמל, מים וכו'.

דוד ביטן: יש שם אפשרות לערער על המחיר, כי היום הרשות קובעת ונגמר הסיפור.

דוד ביטן: אמרנו שניתן אופציה לערער על רשות המים.

יובל שטייניץ: אני אסביר – הכוונה שיהיה איזה טריבונל שעל מחירי מים, חשמל ודברים דומים יוכלו לערער לאותו טריבונל גם אחרי החלטת הרשות.

<קריאות: - - -

דוד אמסלם: מה שאני מבין ממך – שהממשלה בכלל רוצה להקים טריבונל לערעורים, חוק נפרד לנושא מים, חשמל וכו', אז בוודאי שזה נכנס לתחולה הזו.

דוד ביטן: בחוק נפרד.

דוד ביטן: הם מצהירים על זה שתוך שנה - - -

דוד אמסלם: אז בוודאי.

<תומר רוזנר: אני רק רוצה להעיר הערה לגבי הנושא שהוקרא – כפי שאמרתי גם בפעם הקודמת, לצערי זה לא תוקן ברמה המשפטית, אני מציע שלהוראה שקראה חנה פרנקל בנושא של האפשרות למכור - - -חסרה הוראה מהותית שאומרת שבעל רישיון קיים ביום התחילה רשאי לבקש לבטל את רישיונו בתקופה הזו והכל לפי הכללים שהיא ציינה אבל ההוראה המהותית הזו לא - - -

דוד ביטן: יש את זה בסעיף הראשון.

<תומר רוזנר: הנושא האחרון – נושא התקרה של הערבות.

<תומר רוזנר: ביקשתם שתציע הממשלה תקרה לערבויות שיתנו ספקי המים - - -

דוד אמסלם: מה התקרה, רבותי?

<ניר וילנר: בסוף סעיף הערבות יבוא: ובלבד שבעל רישיון הפקה או הספקה לפי העניין לא יעלה סכום הערבות על מכפלה של - - -ב-10 אגורות.

<יורם ראב"ד: העליתי נושא ואמרת שאתה רוצה תשובה.

<יורם ראב"ד: הבטיחו לך תשובה - - -

דוד אמסלם: אז אמרתי – התשובה כרגע בניסוח.

<יורם ראב"ד: לא, היא לא בניסוח.

<יורם ראב"ד: היתה שאלה לגבי השוואת המעמד של המפיקים - - -

דוד אמסלם: הבנתי את השאלה.

דוד אמסלם: עלתה השאלה קודם איך אנחנו נותנים למפיקים שהם גם הספקים יותר סנקציה כדי לגבות את החובות שלהם.

דוד אמסלם: האם יש לכם עמדה בעניין?

<רעיה עדני: בפקודת האגודות השיתופיות יש את האפשרות להפעיל סנקציות כלפי חברי האגודה ובכל מקרה רשות המים נמצאת היום בתהליך מתקדם של קביעת כלי ניתוק לספקי מים שאינם תאגידי מים וביוב, והכללים האלה יחולו גם על הספקים האלה.

דוד אמסלם: זאת אומרת, בעצם, מה שאתם אומרים – שאתם נותנים להם עוד כלים מעבר לכלים הקיימים?

<רעיה עדני: כלי ניתוק לפי הכללים שייקבעו.

דוד אמסלם: והיום הם לא יכולים לנתק?

<רעיה עדני: הם כן יכולים לנתק.

דוד אמסלם: איזה כלים אתם רוצים לתת להם?

<רעיה עדני: ניתוק זה הכלי הכי חריף שיש.

דוד אמסלם: ניתוק זו הסנקציה הכי קשה.

דוד אמסלם: השאלה אם אתה נותן לו משהו בביניים.

<חנה פרנקל: אנחנו יכולים ללמוד מחוק תאגידי מים וביוב ששם כן הבטחנו לתאגידי מים וביוב את היכולת לגבות.

<חנה פרנקל: בסעיף 101 - - - שמועצת הרשות תקבע כללים להבטחת גביית תשלומים - - -נעשה סעיף דומה פה.

<חנה פרנקל: זו דרך המלך.

<תומר רוזנר: לא, אני לא מוכן.

<תומר רוזנר: מדובר פה בספקים פרטיים, אנחנו לא יכולים לתת להם עכשיו פה את פקודת המסים (גבייה) ו - - -כלי אכיפה צריכים להיות בפיקוח של הכנסת, זה לא יכול להיות דבר כזה.

דוד אמסלם: אני מבקש, אני לא רוצה לעצור את החוק כרגע.

דוד אמסלם: יש בזה מהות זו לא סתם טענת סרק, אבל מצד שני - - אני יכול לחוקק ושהם יביאו לנו איזו שהיא חבילה - - -

<תומר רוזנר: כן, באישור ועדת הפנים.

דוד אמסלם: אני רוצה שתשבו אתם, תשתפו את כל העולם ואשתו, אבל בסוף תתנו להם עוד כלים שהם יכולו לגבות את המחיר, ושזה לא יהיה רק הניתוק.

דוד אמסלם: מבחינתי ניתוק זה הקצה של הקצה.

דוד אמסלם: יש גם מדרג ביניים כמו שקורה בעיריות היום - - -

<משה גרזי: זה מה שאנחנו מציעים.

דוד אמסלם: מצד אחד, יש ספק פרטי ומצד שני הוא מספק שירות מאוד חיוני וציבורי.

דוד אמסלם: לכן תתאימו להם כללים ותביאו את זה לפה.

דוד אמסלם: חודש מהיום אתם צריכים?

דוד אמסלם: נסמיך אתכם בחוק להביא לנו את הכללים לאישור ועדת הפנים עד תחילת החוק.

<חנה פרנקל: - - -את הסעיף כמו בחוק תאגידי מים וביוב.

יצחק וקנין: זה הזוי.

יצחק וקנין: זה 10 מיליון שקל לתאגידים.

דוד אמסלם: הסעיף הזה נכנס בתחולת החוק?

<קריאות: כן.

<תומר רוזנר: נוסיף בחוק סעיף שאומר כך.

<תומר רוזנר: יתווסף בחוק סעיף שאומר שמועצת הרשות הממשלתית תקבע כללים – בנוסח דומה לסעיף 101ג' לחוק תאגידי מים וביוב שעניינו אמצעים להבטחת התשלום של הצרכנים לבעלי רישיונות אספקה.

<תומר רוזנר: הכללים האמורים יהיו טעונים אישור של ועדת הפנים של הכנסת.

<תומר רוזנר: כללים ראשוניים לעניין זה יוגשו לוועדת הפנים עד יום התחילה.

<יורם ראב"ד: - - - להבין באיזו פוזיציה המפיקים נמצאים- - -

דוד אמסלם: קיבלתי פחות או יותר את ההערה הבסיסית, כרגע אנחנו עיגנו אותה ואנחנו נתקדם.

דוד אמסלם: נעשה דיון נוסף עד שתחולת החוק תיכנס זה עוד ארבעה חודשים לדעתי.

דוד אמסלם: עד אז הם יביאו לנו.

דוד אמסלם: אני אקיים דיון פה.

<קריאות: - - -

<סער פאוקר: נאמר שהערבות היא 10 אגורות לקוב.

<סער פאוקר: מים לגליל מספקת - - - אנחנו מדברים על ערבות של עד 7 מיליון שקל.

<סער פאוקר: מאיפה יביאו את הסכום הזה?

חיים ילין: אני אומר בגלוי: אני מסכים לנוסח אבל חלק מאגודות המים הוקמו במאזן של אגודות המים.

חיים ילין: חלק גם הוקמו על ידי קיבוצים ומושבים, אגודות נפרדות שאוחדו לתוך הדבר הזה.

חיים ילין: כשאתם באים לבדוק לא את השווי אלא את הספרים של ההשקעה אתם מוצאים את עצמכם עם התאגיד אבל גם עם מושבים ועם קיבוצים שחלק מההשקעות האלה בוצעו על ידם.

חיים ילין: צריך להכיר בזה, זה הכל.

דוד אמסלם: תקראי עוד פעם את הנוסח.

<חנה פרנקל: אני קוראת: קביעת התמורה בעד העברת התשתית לפי עקרונות העלות הקיימים המגלמים את התמורה כאמור.

<חנה פרנקל: כמו שהבהרתי – אנחנו בודקים את עיקרון העלות לפי המהות, ולא בהכרח לפי ספרים או בלי ספרים.

<חנה פרנקל: מה שמשרת את משק המים.

דוד ביטן: לגבי החובה לרכוש.

דוד אמסלם: זה חשוב.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: אם הספקה רוצה - - - חובה לקנות.

<תומר רוזנר: מה שכתוב – שיהיו כללים, אבל ההוראה המהותית חסרה.

<חנה פרנקל: אנחנו מוסיפים.

דוד אמסלם: אני מבקש להכניס את זה שהרעיון פה - - - הרי אם כולם רוצים לקנות ולמכור אין בעיה.

דוד אמסלם: כשמישהו רוצה למכור והשני לא רוצה לקנות.

דוד ביטן: נוסיף את זה אחר כך.

<קריאה: במקום שנתיים – שנה.

<תומר רוזנר: לגבי מה?

דוד אמסלם: לגבי הנושא של תקופת המעבר.

<תומר רוזנר: אני מבהיר – אנחנו סיימנו את הנושא של התמורה ואנחנו עכשיו מתייחסים לסעיף 32(ה) – ההתבססות על נתוני שוק המים לצורך קביעת מחיר.

<תומר רוזנר: אנחנו משנים את זה לעד סוף 2017.

דוד אמסלם: שנה מיום תחילת החוק.

בצלאל סמוטריץ': רגע, מה עושים עם הערבות?

בצלאל סמוטריץ': זה סכומים מטורפים.

דוד אמסלם: אני רוצה להביא את ההסתייגויות להצבעה.

<תומר רוזנר: חבר הכנסת ברושי הגיש הסתייגויות – האם אתה מבקש להצביע על כל הסתייגות בנפרד?

איתן ברושי: תעשה הפוך – תגיד איזה הסתייגויות מקובלות.

דוד אמסלם: מה שקיבלנו – שינינו.

דוד אמסלם: מה שלא שינינו – לא מקובל.

דוד אמסלם: ביקשתם שנה, עשינו שנה.

דוד אמסלם: ביקשתם את התמורה, שינינו את התמורה.

דוד אמסלם: ביקשנו גובה ערבות?

דוד אמסלם: שינינו גובה ערבות.

איתן ברושי: ערבות לא היה בכלל גובה, היה ספק אם צריך.

דוד אמסלם: תגיד לי מה אתה רוצה.

איתן ברושי: תעבור אחת אחת.

<תומר רוזנר: יש הסתייגויות שמשותפות למספר חברי כנסת ואני רוצה להבהיר – חבר הכנסת ילין עומד על הסתייגויותיו?

חיים ילין: מושך את הכל.

חיים ילין: הסתייגות דיבור – כן.

אוסאמה סעדי: יש הסתייגות שלי ושל חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

<תומר רוזנר: חברי הכנסת סעדי ואבו מערוף מבקשים למשוך?

אוסאמה סעדי: כן.

אוסאמה סעדי: במקומם הסתייגות דיבור.

<תומר רוזנר: חבר הכנסת סמוטריץ מושך את הסתייגויותיו.

דוד אמסלם: אתם מסכימים להוריד את הערבויות ל-50%, זאת אומרת ל-5 אגורות?

<קריאות: כן.

איתן ברושי: אני מוריד.

דוד אמסלם: אתה רוצה זכות דיבור במליאה?

דוד אמסלם: רוצה.

דוד אמסלם: יש הסתייגויות נוספות?

דוד אמסלם: גם חבר הכנסת בן צור רוצה זכות דיבור במליאה.

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: כל חברי הוועדה רוצים זכות דיבור.

דוד אמסלם: יקבלו.

<תומר רוזנר: לאחר שנמשכו ההסתייגויות, ניתן להצביע על הצעת החוק כנוסח הוועדה בכפוף לכל השינויים במהלך הדיונים שהתקיימו היום.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר כמה משפטים לפני שאנחנו מביאים את זה להצבעה.

דוד אמסלם: קודם כל אני שמח שכל החברים הסירו את ההסתייגויות שלהם.

דוד אמסלם: אני רואה בשעה הזו באמת שעה היסטורית.

דוד אמסלם: אני באמת חושב שאנחנו עושים כאן שינוי היסטורי שיביא בשורה לחקלאים במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אז גם אם כולם לא ייצאו וכל תאוותם בידם, הגענו לעמק השווה שכל החקלאים יהיו שווים בפני מחירי המים.

דוד אמסלם: אני חושב שזה דבר אלמנטרי.

דוד אמסלם: לא האמנתי שזה המצב עד היום ואני שמח שבסוף ההליך שעבדנו עליו הרבה חודשים הגענו לאן שהגענו.

דוד אמסלם: אני רוצה בהזדמנות הזו להודות בראש ובראשונה ליצחק וקנין שבלעדיו לא היינו מתקדמים לאף מקום.

דוד אמסלם: הוא מכיר את הסוגיה בצד של החקלאים וגם ברמה של הכנסת.

דוד אמסלם: היינו נפגשים בשעה 7 בבוקר.

דוד אמסלם: הבחור היה קם ב-5 כדי להגיע לכאן, ולא עשינו את הישיבות בימים של כנסת.

דוד אמסלם: אני אוהב אותך כאדם בכלל, ואתה כאח לי ואני רוצה להודות לך בשם כל החברים על העבודה המסורה וההשקעה העצומה שהשקעת כאן.

דוד אמסלם: שמתם לב גם כשהוא דיבר בבוקר, הוא מדבר מדם ליבו הוא אפילו התרגש.

דוד אמסלם: זה גם ריגש אותי כמה שהבן אדם עם כל הנשמה שלו בתוך הסיפור הזה.

דוד אמסלם: אז אני שמח שהגענו לאן שהגענו, יש לנו בשורה לעם ישראל ובוודאי לחקלאים.

דוד אמסלם: אני רק מקווה שבסוף זה ישורשר למה שאני קורא "יוקר המחיה בסופר".

יובל שטייניץ: אני מודה לך, דודי, על המאמץ האדיר.

יובל שטייניץ: מגיעה לך תודה בשמי ובשם הממשלה.

יובל שטייניץ: תודה, אדוני.

דוד אמסלם: אני בסופו של דבר חבר ליכוד, הצטרפתי ביוזמתי ללובי החקלאים כי אני מאמין בחקלאות כערך.

דוד אמסלם: עיבוד הקרקע מבחינתי זה ערך.

דוד אמסלם: בימים אלה אני עובד קשה מאוד מול האוצר לגבי הנושא של האגרות של העובדים, המכסות.

דוד אמסלם: תאמינו לי.

דוד אמסלם: אני גם חושב שבסופו של יום, לאחר שנביא את המחיר לאן שנביא, ונעשה עליו דיון, ואם יסתבר שהמחיר הזה קשה לכל החקלאים אז גם נתקוף אותו ביחד, כולנו.

דוד אמסלם: אבל קודם כל בואו נביא את זה לבסיס נכון ומשם – אני, בכל מקרה, הולך אתכם באש ובמים כי אני חושב שאתם גם אנשים מדהימים, ברובכם.

דוד אמסלם: אנשי אדמה יש להם איזה ערך מוסף מסוים ואני אתכם באש ובמים בסיפור הזה.

דוד אמסלם: אני רוצה להודות לשר החקלאות.

דוד אמסלם: גם אם בתהליך, בשוליים אולי מישהו קצת נעלב ופגענו בכבודו, אני באופן אישי מתנצל.

דוד אמסלם: אני רוצה להודות גם לשר האנרגיה והתשתיות, יובל שטייניץ.

דוד אמסלם: בסוף צריך להבין שזה חוק שהוא הביא אותו בשם הממשלה.

דוד אמסלם: סוגיות המים יושבות בתחום שלו.

דוד אמסלם: גם פה, שאפו גדול לשרים ואני מפרגן לכם מכל הלב והנשמה.

דוד אמסלם: בלעדיכם כלום לא היה מתקיים.

דוד אמסלם: אתם בעצם הייתם היוזמים של כל העניין הזה.

דוד אמסלם: כמובן אני רוצה להודות – כשמזמינים אותנו לאירועים אנחנו באים לאירוע, אוכלים, שותים והולכים ולא זוכרים שיש גמדים קטנים שבאו וסידרו הכל, ניקו והכל.

דוד אמסלם: הם לא גמדים, הם אנשים ענקים מבחינתי, וכאן אני רוצה להודות לאודי וכל הצוות - רעיה ושירה המקסימות שנתנו הרבה יוזמה פה, לחנה שהצילה אותנו למשה וניר.

דוד אמסלם: באמת, כל הכבוד לכם.

דוד אמסלם: זה לא היה פשוט.

דוד אמסלם: אם הייתי חסר סבלנות בחוץ, האמת היא שאני עייף.

דוד אמסלם: ויש כמובן את שאול, שהתנצל שהבן שלו לא מרגיש טוב אז הוא עזב.

דוד אמסלם: נאחל לו רפואה שלמה.

דוד אמסלם: גם לחזי.

דוד אמסלם: לא הזכרתי גם את בן, מנכ"ל משרד החקלאות שהיה שותף כאן בצוות, וכמובן כמובן לצוות שלי כאן בוועדה – ללאה וליועצים המשפטיים שלי רוני ותומר.

דוד אמסלם: רוני ריכזה את הנושא הזה מבחינת תומר ובאמת השקיעה את הנשמה בהרבה מאוד סבלנות.

דוד אמסלם: אני רוצה להודות לכם על העניין הזה.

דוד אמסלם: כמובן – להודות לכל החברים, לסמוטריץ, גם אם פגעתי בכבודך זה בגלל שאני עייף.

דוד אמסלם: אחרי שהודיתי לכולם, אני רוצה להביא את הנושא להצבעה.

דוד אמסלם: היות וזו ועדה משותפת, נקרא בשמות חברי הוועדה ונביא להצבעה.

<לאה קריכלי: דוד אמסלם, בצלאל סמוטריץ, יואב בן צור, יעקב אשר, רויטל סויד – מיכל בירן מחליפה אותה, חאמד עמר, את עבדאללה אבו מערוף מחליף אוסאמה סעדי, דוד ביטן, את נורית קורן מחליף נאגוסה אברהם, רועי פולקמן, יצחק וקנין, את איתן כבל איתן ברושי, את יעקב פרי מחליף חיים ילין, ואת עיסאווי פריג – מחליף אילן גילאון.

דוד אמסלם: כולם פה?

דוד אמסלם: יופי.

דוד אמסלם: מי בעד החוק, כפי שקראנו אותו, עם כל השינויים?

דוד אמסלם: ירים את ידו.

דוד אמסלם: בעד החוק – 11

דוד אמסלם: נמנעים – 3

דוד אמסלם: 11 בעד, תודה רבה, רבותיי.

דוד אמסלם: אני מגיש רביזיה על החוק.

דוד אמסלם: בעוד חצי שעה נדון ברביזיה.

דוד אמסלם: אני מודה לכם הישיבה נעולה.