ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 563, 2016-12-14 09:45

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

באסל גטאס: בוקר מצוין, אדוני.

באסל גטאס: איך אתה?

משה גפני: אני, ברוך ה', בסדר.

משה גפני: הבאתי תפילין למחר.

מיקי רוזנטל: לדעתי, אתה צריך גם ליום שישי.

משה גפני: כן, בדיוק.

מיקי רוזנטל: תביא גם את של ההבדלה.

מיקי רוזנטל: ..

משה גפני: אנחנו היינו אמורים להתחיל בדיון בחוק לעידוד השקעות הון.

משה גפני: מכיון שיש בקשה שאשב עם שר האוצר לפני הדיון בנושא הזה – יכול להיות שנגיע לשינויים ולהסכמות על נושאים שונים, כמו גם הנושא של מס על שלוש דירות ומעלה – ביקשתי ממנהל הוועדה לשים את שני החוקים האלה בסוף סדר-היום.

משה גפני: האמת היא שאני לא יודע מתי זה סוף סדר-היום, ואנחנו נראה זאת במהלך היום.

<קריאה: היום זה מחר.

משה גפני: יכול להיות שסוף סדר-היום זה מחר.

מיקי לוי: כמו שאומרים ביידיש: הכל מסחרה.

משה גפני: לא.

משה גפני: במקרה הזה, לא.

משה גפני: במקרה הזה, אני לא יודע מה השר מתכוון.

באסל גטאס: במקרה הזה, זה לא יידיש.

מיקי רוזנטל: "מסחרה" זה ביידיש.

מיקי רוזנטל: גם הפלסטינים הם מפולין.

מיקי רוזנטל: באסל, אתה עוד לא יודע את זה, אבל אנחנו נספר לך את זה.

מיקי רוזנטל: ..

משה גפני: אנחנו נעבור לתיקונים בחוק מיסוי מקרקעין.

משה גפני: אנחנו דנו בעניין הזה.

משה גפני: מהות החוק היא שהוא בא לקצר הליכים לקבלת אישורים ברשות המסים.

משה גפני: שגית, בבקשה, את יכולה להסביר מה סיכמנו עד היום?

<קריאה: חוק דירה שלישית לא יהיה עכשיו?

<קריאה: הוא לא יהיה?

משה גפני: הוא יהיה, היום.

יצחק וקנין: היום הוא ארוך.

יצחק וקנין: אם נכנסת ללילה – עד אמצע הלילה.

משה גפני: אתה פשוט לא מקשיב למה שאני אומר.

<קריאה: באנו במיוחד.

משה גפני: בסדר-היום יש את כל החוקים שאנחנו צריכים לאשר.

משה גפני: על-פי בקשת השר או על-פי בקשת מה שאמרו לי בשמו, אני משנה את סדר-היום.

<קריאה: זה לא שונה.

<קריאה: זה מראש - - -

משה גפני: כן, כן.

<קריאה: - - -

משה גפני: זה לא יהיה אצלי.

משה גפני: שלא יחזור אלי.

משה גפני: אני לא רוצה להחזיק את זה פה.

מיקי רוזנטל: תקים תת-ועדה, ותעביר את זה אלי.

מיקי רוזנטל: אני אומר לך: ככה נפתור את הבעיה הכי טוב.

מיקי לוי: אחלה רעיון.

מיקי רוזנטל: תאמין לי שאתה תהיה מרוצה מהתוצאה.

משה גפני: לא, אין תוצאה בהוא.

משה גפני: אין ויכוח.

מיקי רוזנטל: אני יודע.

מיקי רוזנטל: אני צוחק.

מיקי רוזנטל: מה נשאר לנו חוץ מלצחוק, לאור המצב הנוראי הזה?

מיקי רוזנטל: באמת.

מיקי לוי: על עצמנו.

מיקי רוזנטל: אנשים יצאו ב-06:00 בבוקר מצפת ומדימונה, ואנחנו עושים מהם צחוק.

משה גפני: בסדר.

<איתן צחור: אז, אנחנו לא נישאר פה.

<איתן צחור: אנחנו, נציגי לה"ב, לא נישאר פה.

<איתן צחור: אנחנו רק מודיעים ש-300,000 עצמאים בישראל מתנגדים לחוק הזה של מיסוי הדירות.

משה גפני: בסדר, אבל אתה לא - - -

<קריאה: מה לעשות.

<קריאה: ..

משה גפני: אבל אתה לא חייב לבוא.

משה גפני: אני לא ביקשתי ממך.

<קריאה: הגענו עם כל מזג-האוויר.

משה גפני: מה אתה רוצה?

משה גפני: אני לא מנהל את המדינה.

משה גפני: אני, כולה, מייצג סיעה קטנה שמחולקת לשניים.

משה גפני: מה אתם רוצים ממני?

<קריאה: רק שניים?

משה גפני: אני לא שר האוצר, אני לא ראש הממשלה, אני לא שר הביטחון.

מיקי לוי: אבל שמו את כל הצרות עליך.

משה גפני: אני לא שר החוץ.

משה גפני: מה אתה רוצה ממני?

מיקי לוי: אדוני, אני רוצה להבין.

מיקי לוי: קיבוצים - - -

משה גפני: טוב, לא חשוב.

משה גפני: את מה שהיה כאן בדיונים ומה שלא עיכבו אותנו בממשלה העברנו את זה כאן, וברוב המקרים פה אחד בחוקים מסובכים.

<קריאה: אם אתה לא, אז מה אני?

<איתן צחור: 300,000 עצמאים בישראל מתנגדים חד-משמעית לכל הנושא של הדירה השלישית.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: לא נתתי לכם רשות דיבור.

משה גפני: אני לא מזכיר כבר חודש את המילים "דירה שלישית", ואתה מביא לי את זה ככה סתם בקריאת ביניים?

<איתן צחור: למעשה, זה ירד מסדר-היום.

משה גפני: זה לא ירד מסדר-היום.

משה גפני: זה מופיע בסדר-היום, ותסתכל בסדר-היום.

<איתן צחור: ב-24:00 בלילה.

משה גפני: המיקום בסדר-היום השתנה רק לגבי נושא עידוד השקעות הון, ולא מעבר לזה.

משה גפני: לגבי תיקונים בחוק מיסוי מקרקעין, מה סיכמנו עד היום?

אחמד טיבי: מה לגבי הקיבוצים?

משה גפני: מה לך ולקיבוצים עכשיו?

מיקי רוזנטל: הוא מדבר בשם הקיבוץ הפלסטיני...

באסל גטאס: קיבוץ הגלויות.

באסל גטאס: ..

משה גפני: שגית, בבקשה.

<שגית אפיק: למעשה, נעבור על הנוסח.

<שגית אפיק: אני נמצא בעמוד 2 בפסקה (2): בהתאם להחלטת הוועדה נוספה הודעה של רשות המסים למי שנרשמה לו הזכות במקרקעין על המחיקה, ואני אקריא את התיקון: "(2) הערה כאמור בפסקה (1) לא תמנע ביצוע עסקאות בזכות במקרקעין ולא תגביל כל פעולה במרשם המקרקעין והיא תימחק בידי הרשם רק לאחר שאישר המנהל, בהודעה ששלח לרשם ולמי שנרשמה לו זכות במקרקעין, כי העסקה הייתה פטורה ממס או ששולם המס המגיע בשלה".

<שגית אפיק: זה תיקון אחד שאנחנו מקריאים לפרוטוקול.

משה גפני: דיברנו על זה.

<שגית אפיק: כן.

<קריאה: - - -

משה גפני: אני לא רוצה את זה אצלי.

משה גפני: לא, לא יעבור אצלי.

<שגית אפיק: הייתה לנו הבקשה למסלול ירוק במס שבח, תשלום של 17% בלי שהנישום יצטרך להביא קבלות והוכחות על השבח שהוא עשה.

<שגית אפיק: למעשה, אנחנו הקראנו את זה.

משה גפני: אני ביקשתי 17%.

<קריאה: הקראתם כהסתייגות.

משה גפני: כן, כן.

<שגית אפיק: קראנו כהסתייגות.

משה גפני: מה זה "כהסתייגות"?

<שגית אפיק: הסתייגות של הוועדה.

<שגית אפיק: הוועדה מבקשת.

משה גפני: אני יושב-ראש הוועדה.

משה גפני: מה שאני אומר כהסתייגות הופך להיות חלק מהחוק.

משה גפני: אתם – הסתייגות.

<דורון סמיש: אנחנו מתנגדים.

<שגית אפיק: אתם?

משה גפני: מתנגדים.

משה גפני: אני רק רוצה להגיד לכם כך: אם אתם מתנגדים, אני הצעתי הצעת פשרה.

משה גפני: מדברים על העברת כספים.

משה גפני: מדובר על מעמד ביניים כאן, ולא מדובר על אנשים.

משה גפני: ..

משה גפני: אם אתם עומדים על העניין של 20%, אני לא הולך לריב אתכם ויש לי מריבות יותר מעניינות, ואתם לא מקבלים את הצעת הפשרה שלי – החברים הציעו 15% ואני הצעתי 17% או 17.5% או לא חשוב, פשרה באמצע – אם אתם עומדים על 20%, אני מבקש להוריד את הסעיף הזה מסדר-היום.

מיקי לוי: בוא ונצביע.

משה גפני: לא, לא, לא.

מיקי לוי: למה לא?

משה גפני: לא.

מיקי לוי: 15%.

משה גפני: עוד לא עברתי לאופוזיציה, בחייך, מיקי.

משה גפני: אתה יודע שאם היית סגן שר אוצר, היית אומר שאני צודק.

משה גפני: אני מוריד את זה מסדר-היום.

משה גפני: יש לכם הצעת חוק רגילה, ושם מדובר על 20%, והיא תבוא לכאן, אלא אם כן יעבירו את זה לוועדה של מיקי זוהר.

מיקי רוזנטל: הקיבוצים.

משה גפני: כן.

מיקי לוי: צדק חלוקתי.

<קריאה: אלי כהן.

משה גפני: למשל: אלי כהן.

משה גפני: מכיון שמדובר על מסים, זה יבוא לכאן ונקיים את הדיון כאן.

משה גפני: מה אני צריך עכשיו לשים את זה פה.

משה גפני: מה, אתם צריכים להביא את זה פעמיים?

משה גפני: אם אתם מסכימים לפשרה, אני מביא את זה עכשיו.

משה גפני: אם אתם לא מסכימים - - - מה אתה עושה לי ככה עם הראש?

משה גפני: הפרוטוקול לא רואה את זה.

<קריאה: לפרוטוקול: אנחנו לא מסכימים.

משה גפני: נציג משרד האוצר סובב את הראש מימין לשמאל ואחרי זה משמאל לימין.

<דורון סמיש: לפרוטוקול: אנחנו לא מסכימים.

משה גפני: אם אתם לא תסכימו, זה לא יהיה על סדר-היום.

משה גפני: זה יירד.

משה גפני: אני מבקש להוציא את הסעיף זה.

משה גפני: נדון בזה, כשיבוא החוק הרגיל על 20%.

<שגית אפיק: אוקיי, ורק נגמור את התיקון.

משה גפני: בטח.

באסל גטאס: זה לא נקרא פיצול?

משה גפני: זה לא פיצול.

משה גפני: אני מוריד את זה.

משה גפני: אני נגד זה.

באסל גטאס: מחוק ההסדרים אתה מוריד את זה.

משה גפני: אני מוריד את זה.

משה גפני: יש חוק אחר שלהם.

משה גפני: זה לא פיצול.

באסל גטאס: הבנתי, אבל לא דרוש אישור?

משה גפני: לא, לא.

<קריאה: זה לא פיצול, כי הוא הוסיף את זה - - -

משה גפני: אני מוריד את זה.

מיקי לוי: אדוני, זה לא נושא חדש?

מיקי לוי: אני מבקש לשאול את היועצת המשפטית.

מיקי לוי: גברתי היועצת המשפטית.

משה גפני: מיקי לוי שואל האם זה נושא חדש.

<שגית אפיק: מה נושא חדש?

מיקי לוי: הורדה של הסעיף היא נושא חדש.

<קריאה: מה שהוא מציע זה בסדר.

מיקי לוי: טוב, ניסיתי.

משה גפני: הלאה.

<קריאה: זה ירד?

משה גפני: זה עוד לא ירד.

משה גפני: אמרתי: "אם...".

<שגית אפיק: נעבור על הכל.

רחל עזריה: אתה ידוע במהירות שלך, כבוד היו"ר.

רחל עזריה: אז הוא חשב שאיך שזה אז זהו.

מיקי לוי: אדוני, מצביעים על הסעיף, אם הוא יורד?

משה גפני: לא, לא, לא.

משה גפני: עוד לא, עוד לא, עוד לא.

מיקי לוי: למה?

מיקי לוי: נעשה את זה פשוט.

משה גפני: לא.

משה גפני: זה בגלל שיכול להיות שהם ישנו את דעתם.

<שגית אפיק: בעמוד 3 בפסקה (4) – סעיף 73 עוסק במועדים.

<שגית אפיק: כיון שההצעה הזאת בעצם באה לקצר את כל המועדים לרישום נכס, ביקשה הממשלה במקור לקצר את הזמנים - -

משה גפני: רבותי, לא להפריע.

<שגית אפיק: - - של הנישום ושל עורך-הדין שלו מ-40 ימים ל-20 ימים.

<שגית אפיק: הוועדה שינתה את זה כך שזה יהיה 30 ימים.

משה גפני: זה ירד מ-40 ימים ל-30 ימים.

<שגית אפיק: זה יורד מ-40 ל-30.

<שגית אפיק: הם ביקשו לרדת ל-20 ימים, והוועדה אישרה: 30.

<קריאה: לאחר שירד מ-50.

<שגית אפיק: הלשכות ביקשו לבחון תיקון נוסף לגבי חגים ומועדים בתוך 30 היום האלה.

<יוסי אלישע: כן, אנחנו רק ביקשנו לפחות בעניין חגי תשרי, קרי בסוכות ובפסח, שהתוצאה היא שבפועל יש מספר ימי עבודה מאד-מאד מצומצם, אם היום האחרון נופל בסוכות או בפסח – שיתווספו רק חמישה ימים.

<יוסי אלישע: לפחות את זה.

<דורון סמיש: אני יכול להציע הצעת פשרה, הצעת פשרה שלא דנו בה?

משה גפני: שמה?

<דורון סמיש: שבמקום "30 ימים" יהיה "20 ימי עסקים".

<דורון סמיש: זה יפתור את הבעיה.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: זה חוכא ואיטלולא.

מיקי לוי: ממש לא.

מיקי לוי: להפך, צריך להוסיף עוד חמישה ימים, אם זה נופל בסוכות או בפסח.

משה גפני: בסדר, די.

מיקי לוי: תגידו לי: אם הם יאחרו ולא יביאו לעשות את ההסדרים האלה, מה אתם - - - ?

משה גפני: מיקי, אין דיון כזה.

משה גפני: דיברנו על זה.

משה גפני: מה שסיכמנו זה מה שיהיה.

באסל גטאס: בכלל למה ממשיכים?

מיקי לוי: ואם זה ייפול בחג הקורבן?

מיקי לוי: אנחנו גם מבקשים.

<קריאה: אם זה ייפול בחג הקורבן, אתה לא מוסיף חמישה ימים?

משה גפני: רבותי.

<יוסי אלישע: השאלה שלו – אני לא יודע את אורך החג, אבל אם אורך החג מעל שבעה ימים, כמו שקורה בפסח ובסוכות, אז אין ימי עבודה להגיש.

<יוסי אלישע: אנשים פשוט יאחרו.

<יוסי אלישע: זה מה שיקרה.

<יוסי אלישע: חבל.

<יוסי אלישע: היו 50 ימים, ירדנו ל-40, ועכשיו ירדו ל-30.

<יוסי אלישע: קיצרנו את התקופה.

<קריאה: אדוני, הוא צודק.

רחל עזריה: אז עדיף "ימי עבודה".

<יוסי אלישע: קיצרנו את התקופה בחצי.

<קריאה: זה לא הגיוני.

רחל עזריה: אז עדיף "ימי עבודה", ואז אין לנו את כל המצבים.

<יוסי אלישע: אני חייב להגיד לךְ שאני מעדיף "ימי עבודה", ולדעתי, לרשות תהיה - - - מאוד קשה.

<דורון סמיש: אנחנו מעדיפים שזה יהיה "30 ימים".

רחל עזריה: אבל, לרשות.

רחל עזריה: מי הציע?

רחל עזריה: זה האוצר שהציע.

<דורון סמיש: לא, לא.

<דורון סמיש: האוצר הציע, אבל רשות המסים – 30 ימים רגילים זה - - -

<קריאה: - - - תפעוליות עם זה.

רחל עזריה: אה, עם "ימי עבודה"?

רחל עזריה: עם ההגדרה?

<יוסי אלישע: אני חושב שזה ראוי.

מיקי לוי: הבעיה היא שכאשר הם יתחילו להתעסק עם ימי עבודה, ערב חג וכו', - - -

<קריאה: מעדיפים 30 ימים רגילים.

רחל עזריה: בסדר, בסדר.

רחל עזריה: נכון.

רחל עזריה: גם אין הגדרות בישראל.

מיקי לוי: 30 ימים רגילים עדיף.

משה גפני: רבותי, בסדר.

משה גפני: הבנו.

מיקי לוי: תסכימו לעוד חמישה ימים בגלל עיד אל-פיטר, בגלל פסח, בגלל חג הקורבן וסוכות.

משה גפני: הלאה.

<שגית אפיק: אני בעמוד 4 – סעיף התחילה.

<שגית אפיק: רשות המסים ביקשה לאחר את התחילה בשלושה חודשים, ולכן במקום "90 ימים" זה יהיה "180 ימים.

<ישי פרלמן: רק נזכיר שזה מהאישור של הדו"ח.

משה גפני: מה זה?

<ישי פרלמן: זה מהכניסה לתוקף של התקנות של הדו"ח.

<שגית אפיק: זה יהיה 180 ימים.

<קריאה: כן.

<שגית אפיק: בעצם, עכשיו, אנחנו מגיעים לנושא של אישור עירייה, נושא שגם נגענו בו אתמול.

<דורון סמיש: שגית, התקנות טרם אושרו.

<דורון סמיש: - -

<שגית אפיק: אנחנו יודעים שהתקנות טרם אושרו.

<דורון סמיש: - - זאת אומרת זה 180 יום מאישור התקנות ולא מהאישור.

<שגית אפיק: מאישור התקנות.

<קריאה: זה לא מהאישור – זה מיום התקנות.

<קריאה: זה לבקשתכם.

משה גפני: חבר'ה, עם כל הכבוד, אני מבקש לא להתערב.

משה גפני: היום הזה זה לא יום שאנחנו.

משה גפני: .. בבקשה.

<שגית אפיק: אבל, לכן, זה מה שכתוב.

<שגית אפיק: בסדר?

<שגית אפיק: אתה רק אומר לי שהתקנות לא אושרו.

<שגית אפיק: אנחנו יודעים.

<דורון סמיש: לא.

<דורון סמיש: זה כדי שהוועדה תבין.

משה גפני: בסדר, נו.

<שגית אפיק: לא.

<שגית אפיק: פשוט יש לנו המון זמן.

<שגית אפיק: ..

משה גפני: הלאה, הלאה.

משה גפני: אפשר גם להשהות את התקציב בעוד שנתיים.

<שגית אפיק: בעצם, הגענו לסעיף האחרון, והוא בעמוד 5, וזה נושא אישור העירייה.

<שגית אפיק: כיון שבהליך רישום נכס יש גם את הנושא שנדרש אישור עירייה על מנת להתקדם בתהליך, עלתה כאן בקשה שגם הרשויות המקומיות יוכלו להתחייב למועדים מסוימים.

<שגית אפיק: עלתה אבחנה בין מצב שבו אין לבעל הנכס חוב כלשהו ונאמר שהוא יכול לעשות את זה, כלומר העירייה יכולה להוציא אישור במצבים האלה או במועד הבקשה או יום-יומיים אחרי, ועלתה כאן הצעה אפילו מאגף התקציבים שאפשר לתת עד שבעה ימים, ואני לא יודעת אם זה לא ארוך מדי אבל זה עלה פה.

<קריאה: - - -

משה גפני: תכף נראה.

<שגית אפיק: בהתקיים חוב, יש שני מצבים: יש מצב בו החוב הוא חוב רגיל של ארנונה או חוב אחר, ויש מצב שבו החוב הוא חוב של היטל השבחה.

<שגית אפיק: במצב של היטל השבחה, הרשות המקומית צריכה לעשות הליך שהוא טיפה מורכב יותר, ולכן אנחנו חשבנו לקצוב את זה עד למצב שבו הרשות המקומית מוציאה את השומה לגבי סכום החוב.

משה גפני: לא האישור.

<שגית אפיק: לא האישור הסופי שלה, אלא רק את השומה.

<שגית אפיק: ואז, זה כבר בידי הנישום.

<שגית אפיק: אם הוא מחליט לשלם במקום, הוא שילם במקום.

<שגית אפיק: אני חשבתי ש-60 ימים להוצאת שומה במצב של היטל השבחה זה זמן סביר יחסית, ולכן זה מה שהנוסח אומר.

משה גפני: זאת אומרת, יום, יומיים או שבוע, - -

<שגית אפיק: אם אין חוב, ו-60 ימים – בהתקיים - - -

<בני ביטן: לא.

<בני ביטן: 50 יום.

משה גפני: שנייה, בני.

<בני ביטן: סליחה, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: 60 יום - - -

<שגית אפיק: 60 יום עד להוצאת שומה במצב שבו יש היטל השבחה.

משה גפני: הוצאת שומה ולא אישור.

<שגית אפיק: רק הוצאת שומה.

<שביט מס: רק לחדד: זו הוצאת שומה שכנגד תשלומה התקבלו האישורים כמובן.

משה גפני: ברור, ברור.

<שביט מס: שגית, זה צריך להיכתב.

<יאיר רביבו: שכחת לדבר על בנייה בלתי חוקית.

<יאיר רביבו: היום, הדרך היחידה שלנו לאתר בניות בלתי חוקיות זה בסף של המעבר, ואז שולחים פקח לכל בית לראות אם יש פגיעה בטיחותית.

<יאיר רביבו: אתה מבין מה זה אומר?

משה גפני: לא.

<יאיר רביבו: הדרך היחידה של עיריות להתמודד ולתפוס את הבנייה הבלתי חוקית היא בשלב המעבר.

<יאיר רביבו: אם יש בנייה בלתי חוקית, זה סיפור אחר לגמרי.

משה גפני: מה אתה עושה בבנייה בלתי חוקית?

<יאיר רביבו: בבנייה בלתי חוקית – אתה בא ורואה שהנכס הוא לא כמו הנכס המקורי, ואתה אומר לבעל הנכס - - -

משה גפני: אני יודע מה זה "בנייה בלתי חוקית", אבל במה זה נוגע למה שאנחנו מדברים עכשיו?

<יאיר רביבו: זה נוגע לזה שהנכס השתנה, והאדם צריך עכשיו להוציא אישורים להסדיר את הנכס שלו והוא לא יכול למכור נכס שיש בו חריגה של בנייה בלי חוקית.

<קריאה: לגליזציה.

<יאיר רביבו: לכן כשיש בנייה בלתי חוקית, הסיפור אחר לגמרי והוא יכול לקחת גם שנה.

<יאיר רביבו: הדרך היחידה לעשות לגליזציה היא רק במעבר בין דירות.

<שביט מס: אבל הוא לא מסדיר את התשלום של הבנייה הבלתי חוקית?

<שביט מס: הוא צריך להסדיר את זה.

<יאיר רביבו: מישהו צריך לצאת ולאמוד את ההיטלים.

<קריאה: הוא אומר שכל העסקה נכנסת ל-delay.

<יאיר רביבו: זו בעיה של העבריין.

<שגית אפיק: תוך כמה זמן אתם שולחים את הפקח כדי לבדוק?

<יאיר רביבו: בעיריית לוד עשינו רפורמה, ובה עשינו מסלול ירוק; דירות שהן לא דירות גן או גג, שם יש את העבירות הכי גדולות, לבן-אדם יש שמונה קומות - - -

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: אל תיכנס לזה.

משה גפני: מה עשיתם?

<יאיר רביבו: שלושה ימי עבודה – נותנים לו.

<יאיר רביבו: אם אין חוב והוא לא דירת גן או גג, אז זה שלושה ימי עבודה ונותנים לו אישור לטאבו.

<יאיר רביבו: אם יש לו דירת גן או גג, יוצא פקח, ואז אנחנו אומרים: 30 יום קודם כל שהפקח ייצא.

<יאיר רביבו: אם אין בעיה בדירה, הפקח צריך לבדוק שהדירה תואמת לרישום בספרי העירייה.

<יאיר רביבו: דעו לכם שזה עוצר עבריינים.

<יאיר רביבו: מה קורה?

<יאיר רביבו: זה כדי שחוטא לא ייצא נשכר.

<יאיר רביבו: בן-אדם הרחיב את דירתו באופן לא חוקי ומוכר אותה לצד ג', והוא משביח את הנכס שלו.

משה גפני: מה אתה מציע?

משה גפני: הרי, בסופו של דבר, פה זה שירות לאזרח.

<יאיר רביבו: כשאתה אומר "חוב", תכתוב "חוב או בנייה בלתי חוקית".

משה גפני: אני מציע: אם אין לו חוב – זה שבעה ימים.

משה גפני: אם יש חוב או בנייה בלתי חוקית או לא חשוב מה – זה יהיה 90 יום.

<קריאה: נשק מצוין.

<קריאה: מה זה בנייה בלתי חוקית?

<קריאה: חוב למים?

<קריאה: חוב לארנונה?

משה גפני: אם יש חוב או יש טענה על בנייה בלתי חוקית, - -

<יאיר רביבו: יש שני סוגי חובות.

משה גפני: - - בתוך 30 יום לשלוח פקח?

משה גפני: ואז יש אפשרות של 30 יום.

<קריאה: אדוני היושב-ראש, רק - - -

משה גפני: הבנייה הבלתי חוקית – כשיש טענה שהוא שולח פקח בתוך 30 יום, הוא מעמיד את הנכס הזה במצב כאילו יש לו חוב.

<שביט מס: אבל, ייתכן שלנכס כזה אין חוב, ואז הוא לא נכנס לסעיף (א).

משה גפני: יש את החלק הראשון:

משה גפני: אם אין חוב – זה שבעה ימים.

משה גפני: אם יש חוב – 90 יום.

משה גפני: בסדר?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: יש דירה שאין לה חוב אבל העירייה טוענת שיש שם בנייה בלתי חוקית.

משה גפני: אם נשלח פקח והוא חוזר עם זה שבאמת יש בנייה בלתי חוקית - - -

<קריאה: תוך כמה זמן?

משה גפני: 30 יום.

משה גפני: אם חוזר פקח לעירייה וכותב בעירייה שהנכס הזה נבנה באופן בלתי חוקי, הוא נכלל בקטגוריה השנייה של ה-90 יום.

משה גפני: בסדר?

<יוסי אלישע: אדוני, ואם לא?

משה גפני: שנייה.

משה גפני: באמת.

<יוסי אלישע: אבל השבעה ימים - - -

משה גפני: אני לא נותן לך, בסדר?

<שגית אפיק: יוסי, אם לא, אז תוך שבעה ימים.

<יוסי אלישע: אבל הוא מוציא פקח רק אחרי 30 ימים, אז איך זה מסתדר?

<קריאה: הוא צריך להודיע על היעדר חוב אחרי הפקח.

<קריאה: צריך לשלוח גם מודד.

<קריאה: מה תעשה?

<קריאה: מה תעשה עם מודדים?

<יוסי אלישע: היעדר החוב מתברר רק אחר כך ולא תוך שבעה ימים על דירה כזו.

<קריאה: 30 יום זה בערך זמן מינימאלי להוציא.

<קריאה: אם יש לו חריגת בנייה, זה בכלל לא מותנה בעניין של חוב או לא.

<קריאה: הוא צריך להסדיר את החריגה.

משה גפני: טוב.

משה גפני: אז נשאיר את זה ככה.

משה גפני: זה יהיה 90 יום, ושבוע.

משה גפני: אוקיי, לא נכנסים לבנייה הבלתי חוקית.

משה גפני: זה באמת לא קשור לפה.

משה גפני: רבותי, אני מסיים בזה את הדיון.

<קריאה: אדוני, אפשר בבקשה?

<אילן שוחט: שאלה קטנה – כראש עיריית צפת, יש לנו אנשים שלא משלמים.

<אילן שוחט: יש להם קנסות ועיקולים בבנקים, והם מצפצפים על כולם.

<אילן שוחט: המקום היחידי שאני יכול לתפוס אותם, השלב האחרון לתפוס את אותם אנשים, זה הרגע הזה.

<אילן שוחט: עברו 90 יום – יש עיריות, וכרגע אני מדבר בשם עיריות אחרות, שאצלן זה יותר מסורבל ולוקח זמן – ויום אחד, אז מה?

<אילן שוחט: אותו בן-אדם, אותו עבריין, הרוויח?

<אילן שוחט: זהו?

<אילן שוחט: הוא לא ישלם?

<שגית אפיק: שים לב: "עד 90 ימים" זה להוצאת שומה.

<שגית אפיק: אתה צריך להוציא שומה לבן-אדם תוך 90 ימים על גובה החוב שאתה חושב שהוא צריך לשלם לך.

<שגית אפיק: אין פה התנייה שאתה תיתן את האישור.

<שגית אפיק: האדם יצטרך ללכת ולשלם את החוב.

<אילן שוחט: אם, נניח, לא הוצאתי את השומה אחרי 90 יום?

משה גפני: אז זה לא בסדר.

משה גפני: זו עבירה על החוק.

<שגית אפיק: אז תיתן לו אישור.

משה גפני: תיתן לו אישור.

<אילן שוחט: מה זה אומר לגבי החוק?

<אילן שוחט: הוא יקבל אוטומטית?

<שגית אפיק: 90 ימים להוציא שומה, באמת.

<בני ביטן: לא.

<בני ביטן: הם רצו לתת "30", ובא היושב-ראש ואומר "90".

<בני ביטן: זה הגיוני.

<קריאה: 90 זה סביר לחלוטין.

<בני ביטן: אם אנחנו לא יכולים להוציא אחרי 90 יום - - -

<קריאה: בתוך 90 יום, ברגע שיש לך שומה, אתה נכנס לתקנות של תכנון ובנייה ואין לך בעיה.

<יוסי אלישע: שגית, תוסיפי רק שכנגד התשלום יתקבל אישור, כדי שזה יהיה ברור.

<אילן שוחט: חשוב שזה לא יפגע.

<אילן שוחט: אם עברו 90 יום, שזה לא יפגע בחוקיות החוב.

<קריאה: מיקי, מה קורה פה?

מיקי לוי: בלגאן.

<אילן שוחט: שזה לא יהווה עילה למחיקת החוב.

<קריאות: - - -

יעקב אשר: היושב-ראש, אפשר מילה אחת?

יעקב אשר: מיקי, שנייה.

מיקי לוי: יוסי, אין בעיה.

מיקי לוי: אישור התשלום הוא אוטומטי.

<יוסי אלישע: ממש לא.

<יוסי אלישע: אתה שמעת פה שיכולות להיות בעיות אחרות.

<יוסי אלישע: צריך שיהיה כנגד התשלום אישור, וזה ברור.

<אילן שוחט: שזה לא יהווה עילה - - -

משה גפני: יעקב אשר, בבקשה.

יעקב אשר: אני רוצה שהיועצת המשפטית גם תקשיב.

<שגית אפיק: אני מקשיבה.

יעקב אשר: מבחינת לוח-הזמנים הזה, הוא סביר לחלוטין.

יעקב אשר: יש רק דבר אחד שיכול להדאיג כל ראש רשות: מבחינה משפטית, ברגע שמוציאים את האישור, שהאישור לא יהיה לצורך עניין זה דבר שהוא בעצם מונע מהעירייה - - -

משה גפני: איזה אישור?

יעקב אשר: אותו אישור לטאבו, וזה נושא הדיון.

משה גפני: איזה אישור?

<שגית אפיק: אישור עירייה.

יעקב אשר: האישור של העירייה.

יעקב אשר: ברגע שהעירייה נותנת אישור, השאלה היא האם אפשר רק להגביל את זה.

יעקב אשר: בזמנים זה מצוין.

יעקב אשר: בעצם, האישור הזה משמש לכך שכשבא אותו יזם או אותו בן-אדם הוא אומר: אין לי חובות, הנה קיבלתי אישור.

יעקב אשר: אז, לצורך זה, זה לא יוכל לשמש.

יעקב אשר: זאת אומרת, גם העירייה לא עשתה את כל מה שהיא צריכה לעשות במסגרת 90 היום, שזה לא יהווה אסמכתא לבית-משפט להגיד שאין חוב.

<קריאה: מה עשינו בזה?

יעקב אשר: את הבנת מה שאני שואל?

<שגית אפיק: אני מבינה.

<שגית אפיק: אתה אומר שלא הוציאו שומה בתוך 90 ימים, והוא יקבל אישור עירייה לצורך רישום נכס, - -

יעקב אשר: רגע, דקה.

יעקב אשר: זה לרוץ קדימה.

<שגית אפיק: - -אבל העירייה עדיין תוכל להוציא לו שומה לצורך תשלום.

<קריאה: בדיוק.

יעקב אשר: נכון.

<שגית אפיק: בסדר גמור.

יעקב אשר: לעגן את זה, וגם להודיע את זה בפרוטוקול שיבינו שזה לא פוטר אותו.

<שגית אפיק: ננסח את זה.

יעקב אשר: שלא ישתמשו בזה.

<יוסי אלישע: שגית, זה אותו מסלול למס שבח.

<יוסי אלישע: גם שם משלמים, והחוב ממשיך לרוץ.

יעקב אשר: בדיוק, בדיוק.

<שגית אפיק: בסדר גמור.

<שגית אפיק: כן, זה מה שעשו רשות המסים.

מיקי לוי: ברושי, מה עם הקיבוצים?

איתן ברושי: הקיבוצים יושבים איתן.

משה גפני: רבותי, אני מסיים כאן את הדיון.

משה גפני: אני אצטרך תשובה לגבי הנושא של הפשרה של ה-17.5%.

משה גפני: אני אדבר על העניין הזה.

משה גפני: אני ארצה תשובה, לקראת ההצבעה, לגבי העלאת עניין השבתות והחגים.

באסל גטאס: זה לא ירד מסדר-היום?

<שגית אפיק: הוא הציע.

<שגית אפיק: חן, תחזור על ההצעה.

משה גפני: מה ההצעה?

<חן לב: ימי עסקים.

<שגית אפיק: אה, אתה הצעת: ימי עסקים.

משה גפני: לא, לא.

<שגית אפיק: יוסי, מה אתה הצעת?

<יוסי אלישע: הצעתי חמישה ימים בסוכות ובפסח, חגים שהאורך שלהם הוא מעל שבעה ימים.

מיקי לוי: זה כסף קטן.

מיקי לוי: בחייכם, זה סביר.

<שגית אפיק: חן, אתה מסכים להצעה של יוסי?

<ישי פרלמן: סליחה, אנחנו, רשות המסים, לא - - -

<שגית אפיק: רשות המסים?

<ישי פרלמן: הנושא של ימי עסקים זה לא הצעה.

<שגית אפיק: "ימי עסקים" לא מקובל גם עלינו.

<שגית אפיק: מה עם ההצעה של עורך-הדין אלישע?

מיקי לוי: לא "ימי עסקים" – 30 יום עגול פלוס חמישה ימים בפסח ובסוכות.

<ישי פרלמן: גם היום, אם יום המועד, מועד ההצהרה, נופל בחג, יש יום נוסף לפי חוק הפרשנות.

משה גפני: רבותי.

<שגית אפיק: איך?

<שגית אפיק: מה?

<שגית אפיק: יום נוסף.

משה גפני: לא.

משה גפני: אחריו.

<קריאה: ביום למחרת.

<ישי פרלמן: הרי ממילא גם אם ההצהרה – הרי אחת מהטענות של לשכת עורכי-הדין היא שצריך לאסוף קבלות וחשבוניות – מוגשת ללא החשבוניות והן מוגשות אחר כך בנפרד, זה עדיין נחשב הצהרה במועד.

<ישי פרלמן: אני לא רואה את הסיבה המיוחדת - - -

<שגית אפיק: אבל, יוסי, אם כבר אתה עושה עסקה לפני החג, כבר תגמור אותה ותגיש.

<שגית אפיק: מה?

<יוסי אלישע: אבל, לאנשים לוקח זמן עד שהם משלמים תשלומים ועד שהם הולכים גם לעירייה.

<יוסי אלישע: יש פה תהליך.

<יוסי אלישע: זה גם עד שרושמים הערות.

משה גפני: תודה.

משה גפני: רבותי, אני מבקש שתחשבו עוד פעם - - -

מיקי לוי: אני – רביזיה על העניין הזה.

מיקי לוי: אני לא מוכן.

משה גפני: עוד אין רביזיה.

משה גפני: עוד אין הצבעה.

מיקי לוי: אני לא אסכים.

מיקי לוי: אתם סתם מכבידים את ידכם על האזרחים.

מיקי לוי: זה פשוט לא יאומן.

מיקי לוי: מה הוא ביקש?

מיקי לוי: חמישה ימים?

משה גפני: מיקי.

משה גפני: אני מבקש, לפני ההצבעה, שתהיה במשך היום מאוחר יותר, לגבי נושא המסלול הירוק, שתבדוק עוד פעם האם להוסיף ימים בחגי תשרי ובפסח.

מיקי לוי: עיד אל פיטר - - -

<קריאה: אבל, יש הערה לנוסח.

משה גפני: מה?

<דורון סמיש: אני חושב שעדיף פשוט "35" וזהו.

<דורון סמיש: זה יותר פשוט.

משה גפני: 35?

מיקי לוי: מצוין.

מיקי לוי: מקובל.

מיקי לוי: 35 יום.

מיקי לוי: כל השנה 35 יום?

מיקי לוי: מקובל.

<דורון סמיש: מעדיפים שזה יהיה פשוט ואחיד.

מיקי לוי: רצינו פחות, ונתתם עכשיו יותר.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: אני לא רוצה.

משה גפני: אני מסכים שזה יהיה 33.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: הוא נותן 35 על כל השנה.

משה גפני: זה לא טוב, בגלל שהאזרח מחכה לאישור.

משה גפני: אנחנו רוצים לקצר.

<שגית אפיק: רצינו לקצר.

<קריאה: 36 – פעמיים ח"י.

משה גפני: אפשר לעשות ארבע פעמים ח"י – רק שהאזרח כבר לא יהיה חי כל כך...

<ישי פרלמן: שגית, אנחנו רוצים שזה יהיה אחיד.

<ישי פרלמן: הרי אנחנו כרגע עשינו - - -

<שגית אפיק: כן.

<שגית אפיק: אתם צודקים.

<יוסי אלישע: יש הערה לנוסח של המסלול הירוק.

<שגית אפיק: יוסי, היום הכל "30", והמקום היחיד שקיצרנו הוא מ-40 ל-30.

<יוסי אלישע: אני אומר לךְ בכנות: זו לא מלחמת העולם, וזה לא הדבר.

<יוסי אלישע: אבל אני חושב שבזמן שבו אין זמן עבודה, ראוי לאפשר.

<יוסי אלישע: לא תאפשרו – מה שיקרה הוא שיהיו תיקוני שומה.

<יוסי אלישע: הם יסבלו מזה.

<יוסי אלישע: יגישו דיווחים לקויים.

<שגית אפיק: בסדר.

<שגית אפיק: איזה תיקון נוסח?

<ישי פרלמן: אז בכמות העסקאות הקטנות האלה, שנעשות ממש כמה ימים לפני החג, אנחנו נסתדר עם זה.

<ישי פרלמן: בסדר.

משה גפני: מה הם שינויי הנוסח?

<קריאה: בסעיף רשמתם את הפחת- - -

<שגית אפיק: אה, אתה מדבר על המסלול הירוק.

<קריאה: כן.

<קריאה: רשמתם פחת פעמיים.

<קריאה: את הפחת ניכיתם פעמיים.

<קריאה: צריך לסדר את זה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תרשמי את זה, אם אנחנו נחזור לזה.

משה גפני: אמרתי שאם המצב יהיה שהם לא ילכו לפשרה, אני מוריד את הסעיף הזה.

משה גפני: יש הצעת חוק רגילה בעניין הזה, ואז נדון.

<אריאל צבי: שגית, אפשר שאלה לגבי ההסדר שיחול על רשויות מקומיות?

<אריאל צבי: המועדים שקבועים בו, ברגע שהם חולפים, אפשר להגיש את העסקה לרישום או שזה רק - - -

<שגית אפיק: כן.

<אריאל צבי: זה לא מופיע בנוסח.

<שגית אפיק: אנחנו ננסח.

<שגית אפיק: עכשיו חידדנו את הנוסח ככה: בהיעדר חוב – זה שבעה ימים להוציא את התעודה.

<שגית אפיק: בהתקיים חוב – צריך להוציא שומה בתוך 90 ימים, כאשר ברגע שהוא משלם את השומה הוא מקבל תעודה.

<שגית אפיק: לא הוצאה שומה בתוך 90 ימים – הוא מקבל את התעודה, ועדיין חייב בחוב.

<אילן שוחט: השבעה ימים הם שבעה ימי עסקים, כן?

<שגית אפיק: שבעה ימים.

<קריאה: זו הייתה הערה שהוספנו.

<אילן שוחט: שבעה ימי עבודה.

<קריאה: יש את ההערה שהוספנו.

<שגית אפיק: איך?

<שגית אפיק: אני לא שומעת.

<אריאל צבי: צריך שתהיה הערה בפנקסי המקרקעין בדבר הזה, כמו שיש לגבי - - -

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: סיימנו את הדיון בזה.

משה גפני: אנחנו נצביע במשך היום.

משה גפני: לגבי הימים, אני משאיר את זה - - -

<שגית אפיק: תשאיר: 30.

משה גפני: למה?

<קריאה: אתם גורמים לזה שחריגות בנייה יהיו - - -

יעקב אשר: זה לא קשור.

<קריאה: לא.

<קריאה: זה עדיין עוצר.

יעקב אשר: זה לא קשור.

יעקב אשר: אתה יכול תמיד לטפל בו גם הלאה.

יעקב אשר: הוא עשה את העבירה – אתה יכול לטפל בו גם הלאה.

משה גפני: אני מבקש התייעצות עם חברי הוועדה אצלי בחדר על קרן הארנונה.

משה גפני: אחרי זה נחזור לסדר-היום.

<קריאה: אני יכול לבוא?

משה גפני: לא.

משה גפני: ראשי ערים – לא.

<קריאה: כמה זמן הפסקה?

משה גפני: רבע שעה.

משה גפני: אחר כך אני ממשיך עד 11:45.

משה גפני: אצלי בחדר עכשיו עם חברי הוועדה – על קרן הארנונה.