ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 414, 2017-01-17 10:30

יעקב אשר: רבותי, בוקר טוב, אני פותח את הישיבה של ועדת הכלכלה.

יעקב אשר: הישיבה היום היא לגבי צו התעבורה (עבירות קנס) (תיקון), התשע"ז-2016.

יעקב אשר: נתבקשתי על-ידי יושב ראש הוועדה, שנבצר ממנו להגיע לישיבה הזאת, לנהל את הישיבה במקומו.

יעקב אשר: גברתי מנהלת הוועדה, היועץ המשפטי, חברי חברי הכנסת, תראו, נדון היום בנושא הזה של אותן תקנות, ואני רוצה לומר את הרקע איפה שאנחנו נמצאים.

יעקב אשר: אנחנו נמצאים ברקע שסיימנו רק עכשיו שנה אולי מהשנים הקשות ביותר בנוגע לנגע של תאונות הדרכים.

יעקב אשר: ולדאבוננו הרב, אין יום שאנחנו לא מתבשרים על תאונות קשות וקשות יותר.

יעקב אשר: אגב, אנחנו גם שוכחים את הקשות פחות, כי לפעמים פצוע בינוני או פצוע קשה, זה לא נספר כל כך, אבל זה אדם שיכול להיות שחלק גדול מחייו משתנה בעקבות אותה התאונה.

יעקב אשר: ואנחנו עומדים די חסרי אונים.

יעקב אשר: אני רוצה לומר שאנחנו כמחוקקים, כחברי כנסת, ואני אומר אולי על האכסניה הזאת שנקראת ועדת הכלכלה, יעידו קירות החדר הזה כמה שעות, כמה דיונים, כולל שימוע ארוך ועמוק שנערך כאן, כולל הקמה של ועדת משנה לנושא הזה שאני עומד בראשה, כולל הקמה של ועדת משנה בנושא של תחבורה ציבורית, שגם היא אחד הזרועות כדי להגיע למצב שבו יהיו גם פחות תאונות דרכים ולא רק סתם בשביל התחבורה הציבורית, כי אנחנו יודעים מה ההשלכות של זה.

יעקב אשר: ואנחנו עומדים די חסרי אונים, כי אנחנו זועקים ועושים עבודה ועוקבים אחרי משרדי הממשלה, אבל לצערי הרב לא הצלחנו להביא לשינויים דרמטיים.

יעקב אשר: וכשאני מתכוון שינויים דרמטיים, זה אומר:

יעקב אשר: עדיין לא הצלחנו להגיע לאחד הדברים שאני רואה אותו הכי ברור מול העיניים, זה החוסר באכיפה ובהרתעה בכבישים.

יעקב אשר: אם היום במדינת ישראל יש ניידות, לאחר מאמץ גדול ולאחר בשורה גדולה שהביאו לנו באחת הישיבות, שהניידות יכפילו את עצמן ויגיעו ל-140, 160, אם נוריד את אלה של הבלאי אני לא יודע כמה נשאר לנו נטו, כשאנחנו יודעים כולם שהדעה המקצועית, גם של אגף התנועה במשטרה, גם של מומחי תחבורה, אין על זה ויכוח, שבמדינת ישראל בגודל שלה היום ובמספר הקילומטרים של הכבישים בכלל והכבישים המסוכנים בפרט, יש צורך לפחות ב-400 ניידות מאוישות מסביב לשעון.

יעקב אשר: ואנחנו רואים את הדבר הזה, ואין לנו ספק שאם הייתה אכיפה יותר גבוהה, ואם הייתה נראות יותר גבוהה – הנראות היא לא פחות מהאכיפה עצמה, הנראות היא כבר 50% מהאכיפה עצמה.

יעקב אשר: ואנחנו רואים את זה כנהגים.

יעקב אשר: אנחנו זוכרים תקופות שבהם לא היה מצב שהיית נוסע באיזה כביש ולא היית רואה שתיים-שלוש ניידות.

יעקב אשר: היום זה נדיר מאוד.

יעקב אשר: היה קצת בתקופה האחרונה, בחודש האחרון הרגשתי טיפה קצת יותר.

יעקב אשר: לא יודע, אולי היו הנחיות של ראש האגף החדש במשטרה, ראש אגף התנועה, אולי הם עשו איזה שינויים פנימיים.

יעקב פרי: זה היה לקראת ועדת החקירה.

יעקב אשר: ולכן אני שוב מנצל את הבמה הזאת.

יעקב אשר: נעשה כל מה שאנחנו יכולים כמחוקקים כדי למנוע את הקטל.

יעקב אשר: ולכן גם היום אנחנו הולכים להתעסק בעצם בדבר שנבחרי ציבור לא אוהבים להתעסק אתו: להעלות קנסות לאנשים, להשית על אנשים קנסות.

יעקב אשר: זה דבר שאנחנו לא אוהבים, זה לא ב-DNA של איש ציבור.

יעקב אשר: DNA של איש ציבור זה לראות איך להוריד מהאנשים את הנטל.

יעקב אשר: אבל אנחנו יודעים שיש לפעמים דברים שהם קשים אבל הם טובים, כי המטרה שלנו בסוף זה להציל חיים, והמטרה שלנו בסופו של דבר זה לגרום לאנשים להכניס לתת-מודע שלהם ולמודע שלהם את הנהיגה הנכונה והזהירה, והדרך לעשות את זה היא גם הדרכים הללו.

עוד פעם: אני מגיע כרגע מוועדת הכספים, שהוויכוח היה אם העודפים שיש עכשיו הם 7 מיליארד או 10 מיליארד.

עוד פעם: אני לא רוצה לא 7 מיליארד ולא 10 מיליארד.

עוד פעם: אם נוסיף, ואני אומר את זה אחרי בדיקה שעמדתי מול המשרד לביטחון הפנים, אם נוסיף לתקציב המשטרה, ייעודי לעניין הזה של ניידות בדרכים 300,000,000 שקל לשנה, אולי אפילו, נדמה לי, חלק הוא חד-פעמי, אז זה יכול להיות אפילו פחות, נגיע ל-400-300 ניידות שמסתובבות ברחבי הארץ 24 שעות ביממה.

עוד פעם: ואני אומר לכם את זה, בלי להיות יועץ תחבורה גדול, בלי להיות מומחה גדול, זה יוריד את הנתונים שאנחנו מתמודדים איתם.

עוד פעם: אני פונה לאוצר, אני מבקש שתעבירו את זה הלאה גם כן: לא יכול להיות שנמצא רק דרכים שלא עולות לנו כסף כדי לצאת מהעניין הזה, אלא נצטרך לשים את היד בכיס.

בקול רם: ואני לא מדבר כרגע דווקא לרשות הלאומית בדרכים או משהו מסוג כזה, אלא אם הכסף הזה ייצבע ויוקצה, למשל, עבור רכישת ניידות.

בקול רם: אם זה ייקבע, ויהיה תקציב תוספתי על התקציבים הקיימים היום, אני בתחושה, בתחושה ציבורית – בטח יסבירו לי תיכף למה זה קשה ואי-אפשר לעשות.

בקול רם: ודאי, אני בטוח שאשמע הרבה דברים בעניין הזה.

בקול רם: אבל אני מדבר רגע להיגיון של כולנו.

בקול רם: אני חושב שגם מבחינת זה שאנחנו באים לאזרח ומשיתים עליו, אבל הוא יודע שבסופו של דבר המחיר שהוא ישלם על הטעויות שהוא עשה ילך למטרה הזאת, אני חושב שזה גם יהיה נכון, זה גם אולי סוף-סוף יפתור לנו את הבעיה של אותן ניידות.

בקול רם: ולכן אני רוצה גם לקבל הערכות על בסיסים קודמים.

בקול רם: חברי חברי הכנסת, יעקב, אתה לא מוותיקי הבית אבל מוותיקי התחום הציבורי, וגם ידידנו חבר הכנסת חאג' יחיא ידידי, אני רוצה לחשוב על הדבר הזה.

בקול רם: אני לא אומר את זה כמשהו פופוליסטי, כאיזה זריקה מהמותן או מה.

בקול רם: אני באמת מתכוון לזה.

בקול רם: ואם משרדי הממשלה ילכו אתנו גם בעניין הזה, אני חושב שזו תהיה תעודת כבוד גם לכם כמשרתי ציבור, בגלל שלטעמי לטעמי, אני לא בטוח, ואני חושב שהרי בסופו של דבר זה גם מייצר הכנסות, זאת אומרת אלה הכנסות שבאות בגלל קנסות, אלה לא הכנסות שאנחנו רוצים אותן.

בקול רם: כשהייתי ראש עיר בבני-ברק, אני זוכר שתמיד אמרתי בפורומים כאלה ואחרים: מבחינתי אעדיף שהפקחים שלי לא יצטרכו לרשום אפילו דוח אחד.

בקול רם: אני יודע שאפסיד מזה כך וכך מיליוני שקלים בשנה לקופת העירייה, אבל אני מעדיף שלא.

בקול רם: ואני אומר גם כאן:

בקול רם: אני מעדיף ששנה הבאה יתברר שלא היינו צריכים אפילו לשים את זה פעם אחת.

בקול רם: אבל אם אנחנו מפעילים את זה, אם אנחנו משיתים את הקנס הזה, אז אני חושב שיהיה זה אך נכון, שבאמת זה יופנה, התקציב הזה, שהוא תקציב שהאוצר לא חשבן אותו לטעמי, אלא אם כן תיכף נשמע משהו אחר, אני לא חושב שישבתם בבואכם - - -

<דרור וגשל: אני לא מהאוצר.

יעקב אשר: איפה האוצר?

<לאה ורון: אין נציג של האוצר, משום שהם מסכימים.

<לאה ורון: אין צורך.

יעקב אשר: אין נציג של האוצר?

יעקב אשר: בטח שהם מסכימים.

<לאה ורון: הם מסכימים לצו - - -

יעקב אשר: איך נתת לזה לקרות, לאה, שהם לא יבואו?

<לאה ורון: משום שאני חושבת שברגע שאין להם input לתוך הדיון הזה, הם יכולים לא להגיע לדיון.

יעקב אשר: אני חושב שמן הראוי היה כן, אבל אם ניתן להם באישור אז אני לא מתווכח על זה.

<לאה ורון: לא, הם לא ביקשו אישור.

<לאה ורון: הם לא צריכים לבקש אישור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עד שהם לא פה, אנחנו מתנגדים.

<לאה ורון: נדבר על זה אחרי הישיבה.

יעקב אשר: כן.

יעקב אשר: תראו, הייתי שוקל אפילו לנסות לדחות את הדברים ולשמוע את דעתם בעניין הזה.

יעקב אשר: אוקיי, נדבר על זה בהמשך הדרך.

<לאה ורון: הצו הוא על דעתם.

יעקב אשר: הצו הוא ודאי על דעתם.

יעקב אשר: כל מה שקשור בסופו של דבר לגביית כסף, זה על דעתם.

<לאה ורון: וזה הנושא שהוא על סדר-יום - - -

יעקב אשר: כן, אבל הנושא הוא לא זה.

יעקב אשר: הנושא הוא האם קודם כול זה נכון להעלות את – ואם כן נשתכנע כך, אז גם נצביע על זה.

יעקב אשר: ומאחר שהדבר הזה גם מוסיף תקציב למשרד האוצר, אני מבקש שתהיה התחייבות של משרד האוצר, שהתקציב הזה יעבור לטובת המלחמה בתאונות הדרכים, קרי ניידות משטרה או דברים אחרים שיוחלט עליהם בצורה כזו או אחרת.

יעקב אשר: אבל שזה יעבור לזה.

יעקב אשר: אוקיי.

יעקב אשר: אני חושב שבתור הקדמה מיצינו את הדברים.

יעקב אשר: אתם רוצים רשות דיבור קודם?

יעקב פרי: אני רוצה שני משפטים, ברשותך.

יעקב אשר: אוקיי.

יעקב אשר: חבר הכנסת פרי, בבקשה.

יעקב פרי: קודם כול, אני בהחלט סומך את ידי על הפתיחה שלך.

יעקב פרי: ועדת הכלכלה באמת שמה לעצמה למטרה להילחם באופן אפקטיבי עד כמה שזה אפשר בתאונות הדרכים, ואי-אפשר לבשר על הצלחות מרשימות, לצערנו.

יעקב פרי: אני חושב שהצו שמביא היום משרד התחבורה, אם אני לא טועה, יש בו בעיה אמיתית לנבחרי ציבור, לוועדת הכלכלה, למצוא את האיזון בין ההקלה שאולי תהיה על בתי-המשפט, שלפי דעתי כאשר אתה מדבר על המלחמה בתאונות הדרכים, הוא נושא שצריך לעלות על השולחן אבל הוא לא מטרה.

יעקב פרי: כלומר, יבוא כל בר דעת ויגיד: שבתי-המשפט יתארגנו.

יעקב פרי: ואם יש עליהם עומס, שיעמדו בעומס.

יעקב פרי: מצד שני, אנחנו מכירים את המציאות, ואני חושב שהקלה על בתי-המשפט עשויה אולי גם לעזור.

יעקב פרי: אף אחד מאתנו לא יכול להגיד: כתוצאה מכך שהקנס יעלה ל-1,500 או שלא תהיה ברירת דין, זאת אומרת לא תהיה העמדה לדין אלא רק קנס, זה ייתן את הפתרון או יביא אותנו אל ההקלה או למינימום בתאונות הדרכים.

יעקב פרי: יחד עם זה, ראיתי את ההתייחסות של לשכת עורכי-הדין, אני לא יודע מי מייצג אתכם פה.

יעקב פרי: אתה?

יעקב פרי: אין בכלל?

יעקב פרי: ראיתי הערות של לשכת עורכי-הדין, שהם מתנגדים לחלק מן הארבעה או חמישה הסעיפים הראשונים.

יעקב אשר: לא הבנת למה?

יעקב פרי: גם אם אני מנסה להבין, אני חשוב באיזשהו מקום שמה שצריך לעשות, ואומר רק כללית: צריך בעבירות שנראות לנו כעבירות חמורות, שעד היום הייתה העמדה לדין, אני חושב שצריך להבדיל בין עבירה ראשונה לעבירה שנייה.

יעקב פרי: במילים אחרות, ורק אתייחס לנושא אחד, אם אני לא טועה, באחד הסעיפים הראשונים מדובר פה: רישיון נהיגה פקע למשל, בין שישה חודשים לשנתיים או בין ארבעה חודשים – אני חושב שבעבירה הראשונה אפשר להתייחס לזה בהחלט כקנס, אחר כך נדבר על גובה הקנס.

יעקב פרי: והעבירה השנייה זה כבר מה שנקרא חוזר לסורו.

יעקב פרי: כנ"ל לגבי שלושה או ארבעה הסעיפים הראשונים, שאחר כך נדבר עליהם אולי בפירוט.

יעקב פרי: אז אני חושב שצריך להבדיל בין עבירה ראשונה לבין עבירות שניות.

יעקב פרי: והדבר האחרון שאני רוצה להגיד זה שבהחלט יש הרבה מקום לשאול, גם את משרד האוצר, אם באמת יהיה מוכן להשתמש בכסף הזה לצורך מלחמה בתאונות דרכים.

יעקב פרי: וגם את בתי-המשפט, מערכת בתי-המשפט, האם האישור של הצו הזה, של התקנות האלה, באמת יביאו להקלה מסוימת?

יעקב פרי: ובאמת אם זה, אני לא יודע אם זה מקובל עליהם, אבל שהם רואים בזה איזושהי הקלה.

יעקב פרי: כתוצאה מכך נקדם את התורים ואת העומס ואת הפקקים בבתי-המשפט.

יעקב פרי: תודה.

יעקב אשר: אוקיי, תודה רבה, יעקב.

יעקב אשר: חבר הכנסת חאג' יחיא, בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זכרת את השם, אז מתחילים להתקדם.

יעקב אשר: זה יידיש מסובכת.

יעקב פרי: הוא דיבר עם חמד עמאר, והוא בחדר מיון, והוא מדבר והכול בסדר.

יעקב אשר: כן?

יעקב אשר: אנחנו מאחלים לו מכאן רפואה שלמה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: התקשרתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שהיועץ שלו ענה לי, אבל הוא אמר לי שהוא בסדר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תראה, אני חושב שכל התקנות האלה והגדלת הקנסות זה מה שנקרא בריחה קדימה, או שהמטרה היא להכניס יותר כסף לאוצר המדינה מאשר לטפל בעניין של תאונות דרכים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי אותם אנשים, אם אני לא מתגבר, אם אני לא מתגבר את בתי-המשפט, כי בכל קנס יש לי את האפשרות להתנגד ולהגיד: זה לא נכון, ואני רוצה בית-משפט.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז גם פה יחול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: וזה לא יבטל, אלא עדיין אותו עומס לבתי-משפט יישאר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לדעתי, זה לא יפתור את הבעיה, זה להכניס יותר כסף, כי אותו מספר ניידות שנמצאות, שיכולות לתפוס את האנשים שעוברים את העבירה, נשאר אותם כלים, אותם אנשים.

יעקב פרי: לא, הולכים להגדיל אותו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עוד לא הגדילו אותו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אחרי שיגדילו אותו יביאו את התגבור של הקנסות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אותם בתי-משפט – זה לא יוריד את העומס, כי אנשים יבקשו גם ללכת לשם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אחד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שניים, ראינו את העניין של המצלמות, מצלמות התנועה של המהירות, וראינו כמה דוחות לא הוגשו בכלל לבתי-משפט, וזה היה רק תוספת שלא עזרה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שהמקום הוא לא להגדיל את הקנסות, כי זה לא ירתיע, כי כולם יגידו: אותי לא יתפסו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי אנחנו יודעים שרוב הנהגים עם עבירות תנועה, ונחשב רק מה שנתפס.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני לא חושב שהגדלת הקנסות תפתור את הבעיה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: החמרת הקנסות הזו זה יותר עונשים והכנסה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא יפתור את הבעיה הקיימת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הבעיה הקיימת תיפתר אולי עם יותר ניידות ותגבור בתי-המשפט.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם יגידו: תשמע, התקציב הזה, שנעשה את התוספת, אתה יודע מה, כל הקנסות ילכו רק לזה, בלי לקרוא, בלי להסתכל על המספרים, הייתי חותם בעשר אצבעות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל פה אני לא חושב שבזה נבטל את תאונות הדרכים.

יעקב אשר: אגיד לך, ידידי, ואני חושב שאתה צודק במאה אחוז.

יעקב אשר: אין ספק שזו הדרך כאילו הקלה יותר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בורחים קדימה.

יעקב אשר: בורחים קדימה, הגדרת את זה ממש יפה.

יעקב אשר: אבל אני אומר מה שאמרתי גם בפתיחה: תראה, יש ממשלה ויש כנסת.

יעקב אשר: זאת אומרת, לנו יש את התפקיד שלנו ולממשלה יש את התפקיד שלה, ואנחנו רוצים ללחוץ על הממשלה.

יעקב אשר: זה שלא הצלחנו בתקציב האחרון לגרום לכך שיהיה תקציב גדול מאוד מיועד לתוספת ניידות ולתוספת של אמצעי אכיפה כאלה ואחרים, ואולי אפילו תוספת תשתיות, למרות שהתברר לנו שפחות או יותר בתשתיות יש השקעה, ואולי צריך לחדד אותה, קצת להוסיף עליה יותר.

יעקב אשר: זה שלא הצלחנו זה לא אומר שלא נצליח גם הלאה.

יעקב אשר: נמשיך הלאה לעשות את שלנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל הצו הוא לא תלוי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא קשרו אותו.

דבר אחד: עכשיו, אין ספק שבמסגרת הדברים הכוללים שקורים, זה ודאי גם יעזור.

דבר אחד: אבל התחושה שלך היא נכונה.

יעקב אשר: אלה בדיוק השאלות שאנחנו - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי אני יודע שלא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יודע שלא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז הגדילו את הקנס.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הגדילו את הקנס.

יעקב אשר: יש לי שאלה אבל.

יעקב אשר: נמצאים פה מהרשות לבטיחות בדרכים?

יעקב אשר: כן, אני מזהה.

יעקב אשר: האם חיוויתם דעתכם?

יעקב אשר: זאת אומרת, האם זה היה בהתייעצות אתכם?

<עמי רוטמן: אז אגיד, דיברתי גם עם יושב-ראש המועצה לפני הישיבה.

יעקב אשר: שם ותפקיד לפרוטוקול.

<עמי רוטמן: עורך-דין עמי רוטמן, היועץ המשפטי של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

<עמי רוטמן: ואגיד בעצם את מה שנתבקשתי להבהיר.

<עמי רוטמן: על פניו נראה שיש פה שיקולים כבדים לתמוך בתקנות.

יעקב אשר: שאלתי אותך שאלה, ואתה לא עונה לי.

יעקב אשר: האם הייתה התייעצות עם הגוף, שהוא הגוף שנוסד על-ידי הממשלה לצורך מניעת תאונות דרכים?

<עמי רוטמן: אגיד את החלק השני של המשפט.

יעקב אשר: אוקיי.

יעקב אשר: אז אמתין בסבלנות.

<עמי רוטמן: יחד עם זאת, לא נתבקשנו להעביר עמדה פורמלית לגבי התקנות האלה, לגבי הצו הזה.

<עמי רוטמן: גם לא היינו שותפים.

<עמי רוטמן: איכשהו בדרך ידענו על זה, אבל הגיבוש של זה והרעיונות, והאם יש כבר שיקולים או דרכים נכונות יותר?

יעקב אשר: או אם היה לכם רעיון - - -

<חוה ראובני: אם יורשה לי להתייחס להליך.

יעקב אשר: תתייחסי, כן.

יעקב אשר: אבל אתן לך את הרקע, למה אני רואה את זה בחומרה.

יעקב אשר: זאת אומרת, ולא בגלל שאני מנסה סתם להתעלק עליכם.

<חוה ראובני: אולי לפני שאדוני יראה את זה בחומרה.

יעקב אשר: אני לא יכול לסרב לבקשה כל כך מנומסת.

יעקב אשר: רק שם ותפקיד לפרוטוקול.

<חוה ראובני: תודה.

<חוה ראובני: חוה ראובני, עורכת-דין, משרד התחבורה.

<חוה ראובני: מה שיש כאן זה פועל יוצא שנגזר מכמה מקורות, שבחלק לא קטן מהם הרשות הלאומית הייתה שותפה.

<חוה ראובני: הנושא של העלאת הקנס על רמזור אדום למשל הוא נושא שמתגלגל במסדרונות החקיקה כבר שנים רבות, והרשות הלאומית הייתה שותפה לא לכתיבה של הצו הזה, אבל להחלטה שהתקבלה אי אז בשנת 2008.

<חוה ראובני: הרשות הלאומית הייתה שותפה לתמיכה של הממשלה בהצעת החוק של מירב בן ארי להעלות את הקנסות על עבירות של אופניים חשמליים, דבר שבא לידי ביטוי בצו הזה.

<חוה ראובני: אז הנייר עצמו - - -

יעקב אשר: אבל תרשי לי.

יעקב אשר: מאחר שהייתי גם נורא נחמד, אז כן אעצור אותך פה, ואגיד לך, שהתשובה שלך היא עם תירוצים טובים, ואמיתיים גם כן.

<חוה ראובני: תירוצים?

יעקב אשר: אני מסכים שיש היגיון בכך שאת אומרת, שלפני שנתיים הם תמכו באור אדום, והייתה גם תמיכה שלהם להצעת חוק שהיא די אקוויוולנטית, היא באותו נושא, וכו' וכו'.

יעקב אשר: אבל עדיין, ואני לא צריך ללמד אתכם ניהול, למרות שאני בא מהתחום הזה, אבל אני חושב, במיוחד שהממשלה מקימה גוף, והיום במיוחד אנחנו מחדדים את זה, אמר את זה גם השר, ונאמר כאן על-ידי גיורא כשהתמנה לתפקיד: לקחנו את הרשות והפכנו אותה במקום למקום שמחלק מתנות למשרדי ממשלה, ועובר דרכם כסף, במקום מקור להעברת כספים, אמרנו: הוא יהפוך לגורם מתכלל, לא רק מעשי אלא גם מקצועי.

יעקב אשר: זאת אומרת, הוא מסתכל על התמונה הכוללת, הוא השליח של מדינת ישראל שאמור לגבש את קואליציית הטיפול בתאונות דרכים של המדינה, של הממשלה, של המשרדים.

יעקב אשר: ולכן, למרות שיש היגיון במה שאת אומרת, שסביר להניח שהם לא היו מתנגדים, עדיין, אני חושב - -

<חוה ראובני: לא, הם תמכו באותם רעיונות בדיוק.

יעקב אשר: - - בבואנו היום לאשר חבילה מסוימת, שיכול להיות שחלקה לא הייתה לנגד עיניהם, אני חושב שכן היה צריך, ואני לא רק חושב אלא אני גם עומד על כך שזה יהיה בדברים הנוספים.

יעקב אשר: הקשר הזה חייב להיות הדוק יותר.

יעקב אשר: אני לא גרופי שלהם, אני חושב אבל שצריך לתת להם הצ'אנס גם, שאנחנו מכוונים אותו היום לחלק הזה, יכול להיות שהיה להם הארות גם בא' וגם בע', שהיו יכולים – ואני חושב שזה אגב התפקיד שלהם.

יעקב אשר: זאת אומרת, לא צריך לדלג על חוות דעת כזאת.

יעקב אשר: כמו שאנחנו לא מדלגים על חוות דעת של יועצים משפטיים, למרות שהם לא הוכשרו לשום דבר בתנועה, אבל יש להם הרבה מה להגיד על נושאים של תנועה ותחבורה, כי הם יועצים משפטיים, ודאי שהיועץ התחבורתי או יועץ תאונות הדרכים של המדינה, של הממשלה, צריך להיות שותף בעניין הזה, וצריך להביע את דעתו לפחות, ולבוא לישיבה כאן אחרי שהם באמת היו בתוך העניין.

יעקב אשר: אני אומר את זה כהערה לפרוטוקול.

יעקב אשר: ואני מבקש שבדברים הבאים זה לא יקרה כך.

<חוה ראובני: אני מבקשת להוסיף עוד משפט אחד.

<חוה ראובני: נתתי שתי דוגמאות.

<חוה ראובני: תיקונים אחרים שנמצאים פה הם פרי של החלטות של גוף כלל ממשלתי שנקרא ועדת תיאום בין משרדית, והרשות הלאומית חברה בה.

<חוה ראובני: והצו הזה גם כן מגלם המלצות של אותה ועדת תיאום, שבה נוטלת חלק הרשות הלאומית.

<לאה ורון: ועדת תיאום בין משרדית לאיזה נושא?

<חוה ראובני: לנושאי תעבורה.

<חוה ראובני: יש איזה פורום, הוא מכונה ועדת תיאום, יושבים בו אגפים שונים - - -

יעקב אשר: וכל הנושאים שאנחנו הולכים להצביע עליהם היום עברו שמה?

<חוה ראובני: גם.

<חוה ראובני: זאת אומרת, יש כאן שילוב של מקורות שונים.

יעקב אשר: אתן לך להגיב.

יעקב אשר: אני לא מחפש מלחמה ביניכם.

יעקב אשר: אני רוצה להגיע רק לאמת, כדי לפחות שבפעם הבאה זה יהיה כמו שצריך.

<חוה ראובני: הדברים, כמעט כולם – בצו הזה זה מגיע מכמה מקורות, אבל באופן כללי שינויים בדיני תעבורה, הן צו עבירות קנס, הן חלק ב' בתקנות התעבורה, דיני תעבורה, עוברים דרך הגוף הזה של ועדת תיאום, שבה מיוצגים אגפי משרד התחבורה, נת"י, הרשות הלאומית, משרד המשפטים, הנהלת בתי-משפט, משטרת ישראל.

<חוה ראובני: זה גוף שנועד בדיוק למטרה של התכלול הזה, וזה המנגנון שבו עוברים עבודות השגרה.

יעקב אשר: תודה.

<עמי רוטמן: שוב, אני באמת לא רוצה, כי חוה ואני באמת בקשרים טובים בכל - - -

יעקב אשר: כך צריך להיות.

<עמי רוטמן: אבל עניינית אני יושב בוועדה הזאת כבר שמונה שנים.

<עמי רוטמן: הוועדה ככלל דנה בהצעות לתיקוני תקנות מהותיים.

<עמי רוטמן: זאת אומרת, יש פה חלק מהתקנות שיזמנו, לא בפועל יוצא של הקנסות או רף הענישה של זה.

<עמי רוטמן: ולכן, עוד פעם, מהותית כל מה שיש פה צריך להיות מוסדר באיזושהי צורה.

<עמי רוטמן: אבל להגיד שכל זה עבר ברמה הזאת או אחרת - - -

<חוה ראובני: לא אמרתי שכל זה, אמרתי - - -

יעקב אשר: אז אני אמרתי.

יעקב אשר: גברתי היועצת המשפטית, אני אמרתי, ואני מבקש שזה יירשם לפרוטוקול, ולקחת את זה בחשבון.

יעקב אשר: משרד התחבורה, בבואכם להכין דברים כאלה ואחרים, גם ברור לי שיש לכם צוותים שכוללים משטרה וכו', הגיבוש של הדברים האלה צריך להיות ביחד עם הרשות שהקמנו.

יעקב אשר: אם אנחנו לא רוצים את הרשות הזאת, בוא נסגור אותה.

יעקב אשר: אבל אם אנחנו רוצים אותה וחושבים שהיא חשובה, וגם חידדנו את זה עכשיו, שהטיפול שלהם יהיה הרבה יותר מקצועי, מחקרי, התנהגותי, אז אם ככה בוא ניתן להם לעשות את העבודה הזאת.

יעקב אשר: זה רק יכול לשרת אותנו.

יעקב אשר: אין פה הרי ניגודי אינטרסים של משרד התחבורה ושל הרשות, שהיא בעצם חברת בת של משרד התחבורה.

<איתי עצמון: - - -

יעקב אשר: ודאי.

יעקב אשר: משרד התחבורה הקים את זה כדי לייעץ.

<קריאה: אין ניגודי אגו?

יעקב אשר: אוקיי.

יעקב אשר: אני מבקש לקבל קודם כול הערות כלליות אם יש למישהו, לפני שניכנס לבחינה של הדברים.

יעקב אשר: אבל אני מבקש תוך כדי הדיון גם באמת לראות ולבחון את העומק, מה המשקל של הנושא של קנסות אל מול התליה של רישיונות נהיגה – האם זה יותר טוב מזה?

יעקב אשר: מה הניסיון שלנו, שיש לנו בכל סוג של קנס כזה או אחר, ולקבל איזושהי חוות דעת בעניין הזה.

יעקב אשר: ולמה דווקא בחרנו את הקנסות הללו?

יעקב אשר: האם בגלל חומרתן?

יעקב אשר: האם בגלל שהן יותר מטילות עומס על בתי-המשפט וכו'?

יעקב אשר: אני מבקש פירוט בצורה עניינית, כדי שנעשה באמת דיון נכון ואמיתי לעניין הזה.

יעקב פרי: אין פה גם התייחסות, אדוני היושב-ראש, לעניין הנקודות.

יעקב פרי: עניין הנקודות נשאר כפי שהוא?

<חוה ראובני: הוא נמצא במקום אחר.

<לאה ורון: בתקנות אחרות, והוא יובא לאישור הוועדה - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל יש שינויים שם?

<חוה ראובני: מונח בוועדה, נשלחו חומרים לוועדה לבקשתה.

<לאה ורון: סוף-סוף.

<לאה ורון: הוא הועבר לוועדה בסוף 2015, התקיימה ישיבה אחת בראשותה של חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, שמילאה את מקומו של יו"ר הוועדה, והיא ביקשה מסוף 2015 לקבל מסמכים ומחקרים, בין היתר המחקר שנעשה בטכניון, מהי הסיבה להעלאה של הניקוד לעבירה זו?

<לאה ורון: מה בכלל כל תוכנית החינוך של הניקוד, וכיוצא בזה.

<חוה ראובני: כן, זכור לי.

<חוה ראובני: אני זוכרת את הדיון.

<חוה ראובני: מונח, היו חומרים שאכן לקח זמן, היו עיכובים בהעברה.

<לאה ורון: מ-2015, כן.

<חוה ראובני: כן.

<חוה ראובני: והועברו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שאי-אפשר לדון בזה בנפרד, כי יכול להיות שהניקוד – אפשר לדון, כן, אבל אני חושב שהם מאוד תלויים, כי אני יודע, ואני גם בטוח, שאנשים, חשוב להם יותר הרישיון מאשר אם יתפסו אותו עוד קנס.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז ההחמרה בניקוד היא עדיפה על עוד הכנסה לאוצר.

<יהודה בר אור: זה משפיע מאוד על הנושא הזה.

<חוה ראובני: אין קשר אוטומטי ישיר בין שני הדברים.

<חוה ראובני: יש עבירות שהן בעייתיות מבחינה רגולטורית, כשאין ביניהן צד בטיחותי.

<חוה ראובני: אתן לך דוגמה: הסעת נוסעים בשכר באוטובוס זעיר פרטי.

<חוה ראובני: זאת עבירה.

<חוה ראובני: זאת עבירה רגולטורית חמורה, חשוב לנו לאכוף אותה, כי אנחנו רוצים להסדיר את ענף ההיסעים, אבל זה אותו רכב, אותו מספר נוסעים, ואולי מבחינה בטיחותית זאת לא בעיה.

<חוה ראובני: אז זה לא מצדיק נקודות.

<חוה ראובני: יש הבדלים בין השניים אנחנו בתחום הבטיחותי מנסים לשמור אותם במדרגות דומים.

<חוה ראובני: יש עבירות שהן בכלל לא נמצאות בצו עבירות קנס, כי הן עבירות של הזמנה לדין, ונשפטים עליהן לפעמים אפילו בבית-משפט מחוזי, לא בית-משפט לתעבורה, כמו עבירת ההריגה במסגרת תאונת דרכים.

<חוה ראובני: וגם שם יש ניקוד.

<חוה ראובני: זאת אומרת, אין מתאם הכרחי ביניהן, ולכן צריך ואפשר לדון בשניהם, אבל כל אחד לחוד לפי הרציונלים שלו ולצרכים שלו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל לפחות שיהיו מונחים בפנינו שניהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שניהם יהיו מונחים, ואז נעשה גם את ההשוואה.

<חוה ראובני: אני אומרת שההשוואה הזאת איננה בהכרח נכונה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא בהכרח בכל סעיף, אבל בחלק מהסעיפים היא ממש - - -

<יהודה בר אור: באור אדום זה שווה נקודות.

<חוה ראובני: אפשר לעשות את ההתאמות בהמשך.

שאמרתי בהתחלה: אבל אני חושב, עוד פעם, כהערה, גם בדברים כאלה, כשאתם הולכים ולוקחים מגוון של עבירות, ומטפלים בהן גם מכיוון הקנס, גם מהכיוון המשפטי וגם מהכיוון של הנקודות, זה היה הרבה יותר חכם מאשר לבוא מה שנקרא בטור כל פעם - - -

<לאה ורון: וגם התליה של רישיון של הנהג.

יעקב אשר: וגם ההתליה.

יעקב אשר: כי זה בעצם יכול לעשות דיון אחד רחב ונכון על הכול, וידידי חאג' יחיא צודק במיליון אחוז בעניין הזה.

יעקב אשר: אבל שוב, אנחנו מתקדמים קדימה.

יעקב אשר: זו לטעמי החובה שלנו כרגע לעשות.

יעקב אשר: ואת הדברים הללו אני מבקש כן אבל לקחת לתשומת לבכם.

יעקב אשר: ואולי, גברתי מנהלת הוועדה, אולי אפילו נתייעץ ביחד עם יושב-ראש הוועדה, עם איתן, להוציא מכתב בעניין הזה, דבר ראשון לגבי הנושא הזה של התייעצות עם הגורם המקצועי של משרדי הממשלה, שיבואו בוחנים לישיבה ביחד ולא מסתמכים על הסכמות של העבר.

יעקב אשר: ודבר שני, גם אם יש תיקוני תקנות, במיוחד בתקנות, כי בחקיקה קשה לך לעשות דברים רחבים מאוד, כי לפעמים אתה מתקן סעיף מסוים.

<לאה ורון: להציג לוועדה את התמונה הכוללת של כל אמצעי הענישה.

יעקב אשר: אבל תקנות, לקחת באותו סעיף של תקנות את מכלול התקנו, במיוחד אם אתם כבר עובדים על זה.

יעקב אשר: הרי אתם עובדים במקביל על התקנות האלה והאלה, הרי זה כבר בדרך לוועדה פה לדיון.

יעקב אשר: מה היה קורה אם זה היה מגיע עוד שבוע או שבועיים ביחד, והיינו מקיימים דיון אחד גדול ומקבלים את ההחלטות שלו?

יעקב אשר: אוקיי.

יעקב אשר: גברתי תבדוק את זה עם יושב-ראש הוועדה.

יעקב אשר: הערות כלליות, נתחיל עם יאיר עאמר, סגן מנהל אגף הפיקוח עיריית תל-אביב.

יעקב אשר: אם יש עוד מישהו, שיודיעו עכשיו.

איתן כבל: תודה לך.

אני פה, אל תחשוב שהתפטרת ממני.

איתן כבל: לא, אני אומר תודה על זה שהחלפת אותי.

איתן כבל: אין לי עניין להתפטר ממך.

איתן כבל: שלום לכם.

איתן כבל: אני מתנצל.

אגיד לך איפה אנחנו עומדים, אדוני.

איתן כבל: כן.

דיברנו בהתחלה, רק באמת גם לחבר לעניין הזה, שאנחנו עושים, ושיבחתי מאוד את הוועדה, ואמרתי שקירות הוועדה הזאת יכולות להעיד כמה שעות של דיונים שיזמתם, ויזמת אתה, ועשינו בנושאים האלה של תאונות דרכים.

לצערנו הרב, אין לנו תוצאות מה שנקרא בשינוי תקציבי גדול, לפחות לא בנושאים שאנחנו רואים כולנו בעיניים, כמו חוסר הניידות ודברים מהסוג הזה.

אבל אנחנו עושים את שלנו ככל האפשר, ולא נרפה ולא ננוח ולא נשקוט.

היום אנחנו בעצם מטפלים בקנסות, שזה לא הדבר הכי חביב לחברי כנסת ולאנשי ציבור לעשות.

ולמרות שהיינו צריכים אולי שיעשו דברים נוספים, אנחנו הולכים קדימה במלחמה שלנו בעניין הזה.

אין פה את נציגי האוצר.

ביקשתי להעלות דבר, ואבקש את כבודו להמשיך לכדרר את זה, בוודאי יותר טוב ממני, לפחות אם אנחנו מעלים היום את הקנסות והדברים האלה, לנסות להגיע להבנה עם משרד האוצר, שהתקציב הזה – אני יודע שזה דבר שהוא לא קל, צריך לבדוק את זה ולראות, לפחות שנדע שהתוספת הזאת לפחות תלך לנושא של מאבק בתאונות הדרכים, ולא תיבלע בבולען הגדול של תקציב המדינה.

איתן כבל: אוקיי.

זה הנושא שדיברנו עליו עכשיו.

עוד דבר אחד, שהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים לא הייתה מסונכרנת לגמרי לגבי הדיון הזה של היום, ואמרתי שגם בעקבות המדיניות שלך, שהיום הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים היא יותר גורם מקצועי ופחות מחלק מתנות, אלא גורם מקצועי מתכלל, אז צריך שיתוף פעולה הרבה יותר רחב בעניין הזה.

ואנחנו אוחזים עכשיו בעצם בהערות כלליות.

מפה סע קדימה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: שלום שוב, ברשות

איתן כבל: כם אני רוצה גם לומר את עמדתי בעניין הזה.

איתן כבל: אומר לכם את זה כך: אני לא מתנצל, ואנשים מתבלבלים, אנחנו לא ממשלה.

איתן כבל: זה שאנחנו עושים יותר מממשלה, ונמצאים, פרי וחברים אחרים, בחזית, פתאום נהפכנו – כאילו שואלים אותנו למה אנחנו לא עושים.

איתן כבל: אז, חברים, מי שנרדם בשיעורי האזרחות, שידע, יש הפרדת רשויות בישראל.

איתן כבל: והעובדה שהוועדה עושה לאין שיעור מכל מה שנעשה עד היום קצת מבלבלת.

איתן כבל: אני רואה את הבלבול הזה במיילים שאנחנו מקבלים, כאילו איפה אנחנו.

איתן כבל: יש פה קצת בלבול, או קצת הרבה.

איתן כבל: אז אנחנו לא.

איתן כבל: לקחנו על עצמנו להוביל את המאבק בקטל בדרכים, ועשינו מעל ומעבר, יחד עם "אור ירוק" וגופים נוספים, כדי לשים את הנושא על סדר-היום.

איתן כבל: אחד.

לך, גברתי: אני גם כאן נמצא שחר אילן שעשה על זה כתבה, ואני רוצה לומר את זה כך: חברות וחברים יקרים, אין כאן בנושא הזה, שהוא כואב, אי-אפשר לצעוק כל היום אתם לא עושים, אתם כן עושים, זאת מלחמה, זאת מלחמה, וכשאנחנו מתחילים לשאול מה עם העניים.

לך, גברתי: אגיד לך לכן מה ההבדל הגדול לשיטתי, כי כשהוועדה הזאת דנה במאבק, ומחוקקת חוקים שאסור לנתק מים, כי אנשים שלא בטובתם נקלעים למצב שבו הם מוצאים את עצמם במצב שהם לא יכולים לשלם מים, או ממסכנות הכי נמוכה שיש, או שאנשים שלא בטובתם נקלעים למצבים.

לך, גברתי: אתה יודע, היו אנשים ונפלו, חולים, כל מיני דברים.

לך, גברתי: אותו דבר בחשמל, אותו דבר בדברים אחרים.

<יהודה בר אור: גם פה.

איתן כבל: תסלח לי, אור אדום - - -

<יהודה בר אור: לא, לא, בקנסות האלו, גם יש פה עניין - - -

איתן כבל: תסלח לי, תסלח לי, תסלח לי.

איתן כבל: אגיד לך מה ההבדל.

איתן כבל: כמעט כל הדברים כאן זה בן-אדם עושה אותם.

איתן כבל: זה נגעת, לא נגעת; עשית, לא עשית.

איתן כבל: עכשיו, כולנו, גם אתה, גם אני, ככה בשקט, אין פה את אימפריית התקשורת שלנו.

יעקב פרי: אני לא.

איתן כבל: פרי בטוח לאו.

איתן כבל: מסתכלים, אור אדום, מחכים, מחכים, ערב, לילה – נחצה, מה העניין?

איתן כבל: ופתאום בדיוק בשנייה הזאת קרה מה שקרה.

איתן כבל: אז אגיד: סליחה, אני מסכן, וזה ההוא שהרג את ההורים שלו, ואמר: עכשיו אני יתום, אני רוצה חנינה.

איתן כבל: בדברים האלה אי-אפשר להחזיק חבל בשני הקצוות שלו.

איתן כבל: עכשיו, אני מודע לעובדה, והאמן לי, באמת שאני מודע לעובדה, אני לא "עף על זה", לא אגיד שאני חושב שזה הולך לתת את המענה, כי אנשים בבוקר, כשהם יוצאים מהבית, הם לא יוצאים, רוב האנשים, והיו לנו דיונים משפטיים בעניין הזה, ויש חוות דעת לכאן, עולם המשפט חלוק, זה לא חלוט לגמרי.

איתן כבל: אני מכיר ויודע את השאלות לכאן ולכאן, אבל אי-אפשר, אני רוצה לראות את זה כחלק ממכלול.

ואומר לך: ואין אירוע שאנחנו לא מכירים, שאחרי האסון, עובר זמן, ופתאום אנחנו אומרים: אוי, איזה מסכן, איזה משפחה טובה, הוא בכלל לא התכוון, הוא ילד טוב, הוא גידל ילדים – תראו איזה ילדים לתפארת יש לו.

<לאה ורון: משפחה נורמטיבית, נורמטיבית.

איתן כבל: סליחה, ראינו פה, אתה זוכר את זה, איך משפחות באו ואמרו את מה שאמרו.

איתן כבל: אז אני אומר: שכר מצווה מצווה, שכר עבירה עבירה.

איתן כבל: זאת תפיסתי, זו גישה.

יעקב אשר: הייתה גם הערה של חבר הכנסת פרי, בדברים מסוימים לעשות אולי הבדל בין עבירה ראשונה לעבירה שנייה.

איתן כבל: אני לא אומר שלא.

איתן כבל: אני רק רוצה להזכיר לאדוני, שזה גם יכול להיות חליף משפט.

יעקב אשר: דיברנו על זה.

יעקב אשר: לא רק בבתי-המשפט, גם בגורמי האכיפה שאחראים לכתבי האישום וכו'.

איתן כבל: זה רק עד שמגיעים לפה.

איתן כבל: כשבחוץ – אין כלום, כשמגיעים לפה, אתה מקשיב, אתה אומר: וואלה, איזה עולם נפלא בחוץ, איזה לואי ארמסטרונג, "עולם נפלא".

איתן כבל: הכול טוב.

איתן כבל: באים לפה, אתה לא מבין על מה מדברים, על מה אנשים משחיתים לאנשים אחרים את זמנם.

איתן כבל: רק אני יודע שב-2015 נהרגו 357 אנשים, וב-2016 נהרגו 375 אנשים, אזרחים.

איתן כבל: שלא נדבר על הפצועים, שלא נדבר על כל גלי ההדף.

איתן כבל: עכשיו, בואו נקרא, ונעסוק איך אומרים בכל דבר לגופו, בכל עבירה באופן מושכל, ונראה אם יש הגזמה, ונצא לדרך.

איתן כבל: עכשיו, לגבי מה שאדוני אמר, אתה יודע מה, אני אומר לך בהן צדק: אתה יודע, אני חושב שהמשיח יבוא לפני.

יעקב פרי: כבר היה כדאי לבוא לוועדה.

קודם כול, אנחנו מסכימים על משהו אחד על ההתחלה, על הבוקר.

איתן כבל: אתה יודע שאני באותה עמדה אתך.

אני יודע.

עד שהמשיח יבוא, בוא נסחוב חמור אחד פנימה לפחות.

איתן כבל: אתה יודע מה, אלך אתך.

איתן כבל: הלכתי אתך.

איתן כבל: אנסה.

אני סקפטי לא פחות ממך, אדוני.

איתן כבל: זה לא עניין של - - -

יעקב פרי: חאג' שואל מתי זה יהיה, הוא רוצה גם לבוא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה - - - את החבל לפחות של החמור, שימשכו את החמור של המשיח.

איתן כבל: השאלה אם הוא יהיה ליטאי, או מה הוא יהיה.

<יאיר עאמר: טוב, שלום לכולם.

<יאיר עאמר: אני רוצה להתייחס לנושאים שרלוונטיים לרשויות המקומיות.

<יאיר עאמר: בסך הכול יש הצעה להעלות את גובה הקנס מ-100 שקלים ל-250 לגבי עבירות של רכיבת אופניים.

<יאיר עאמר: בסך הכול אנחנו אמורים להתחיל לאכוף את זה בקרוב, אני מקווה, כרגע זה נמצא אצל המשטרה בהכנת נוהל.

<יאיר עאמר: ובסך הכול אני חושב שדי ברור, מדובר פה בעבירות בטיחות בעיקר, בהרכבה וכדומה.

<יאיר עאמר: בסך הכול הקנס של 100 שקלים הוא קנס שהוא לא מרתיע בהחלט.

<יאיר עאמר: אנחנו חושבים שלהעלות אותו ל-250 – סביר בהחלט, על מנת שיהיה גם אפשר לממש ולהרתיע דרך האכיפה של הפקחים.

<יאיר עאמר: זה בהקשר של האופניים.

<יאיר עאמר: יש הצעה נוספת, להסמיך את הפקחים - - -

יעקב פרי: אופניים גם מדובר על הגיל, מאיזה גיל מותר.

<יאיר עאמר: גם על הגיל, אבל זה בתחום המשטרה יותר, בתחום סמכות של המשטרה.

איתן כבל: אל תיכנס אתי לסעיפים.

אם יש לך הערות כלליות.

איתן כבל: הערות כלליות.

איתן כבל: לסעיפים תוכל להתייחס.

<יאיר עאמר: אוקיי.

<יאיר עאמר: אז הערות כלליות, יש למעשה הצעה להסמיך את הפקחים לגבי שני נושאים נוספים, שכיום אנחנו לא אוכפים אותם.

<יאיר עאמר: הנושא האחד זה חובת סימון רכב שהושאר בצד הדרך, התקלקל למעשה, שהיום הוא בסמכות המשטרה.

<יאיר עאמר: המדובר בעבירת חנייה.

<יאיר עאמר: ועבירה נוספת זה איסור חנייה בדרך לרכב שרישיונו פקע, שזה למעשה דבר שהוא באמת חשוב לנו, ומי יודע ומכיר כמו תושבי תל-אביב, שבצדי דרך עשרות ומאות גרוטאות רכבים שמונחים, נשארים.

יעקב פרי: מה זה רישיונו פקע?

יעקב פרי: אתה מוכן להסביר לי?

יעקב פרי: כי יש פה שורה שלמה, שאתה גם מתייחס אליהם.

יעקב פרי: האם זה שלא חידשתי את הרישיון, או רישיון הרכב פקע ולא חודש?

יעקב פרי: למה הכוונה?

<חוה ראובני: השאלה אם רוצים עכשיו להיכנס לסעיף.

יעקב פרי: לא, רק להבין.

<חוה ראובני: רישיון פקע זה רישיון שלא בתוקף, שזה אומר שנסתיימה התקופה של רישיון הרכב ולא נעשו הפעולות - - -

יעקב פרי: זה רישיון רכב או רישיון - - -

<חוה ראובני: כשהוא מדבר, בהקשר של הפיקוח העירוני, בסעיף שמתייחס אליהם, מדובר על רישיון רכב.

יעקב פרי: אוקיי.

יעקב פרי: תודה.

<יאיר עאמר: רק בהקשר הזה אני רוצה להגיד, שמבחינתנו, הצענו את זה כבר מזמן, הנושא הזה יכול לתרום לצמצום של תופעה חמורה בתל-אביב, ואני מניח שלא רק בתל-אביב, של השארת רכב נטוש שבעליו התייאש ממנו, והוא משאיר אותו בצד הדרך, ביודעין שהיום אין ענישה.

<יאיר עאמר: מה אנחנו עושים היום הרי בתל-אביב?

<יאיר עאמר: ברגע שאנחנו מקבלים תלונה מתושב - - -

איתן כבל: כן, העניין ברור.

<יאיר עאמר: אנחנו מגיעים, בשנה אנחנו מטפלים - - -

<יאיר עאמר: לא, אמרתי.

<יאיר עאמר: אני מניח שבתל-אביב זאת תופעה נפוצה.

<קריאה: - - -

איתן כבל: בכל מקום.

יעקב פרי: זה בהנחה שהוא לא מכר אותה לשטחים.

איתן כבל: או גריטה, יותר פשוט, אני לא מבין את האנשים.

איתן כבל: ירוויח עליו עוד כמה שקלים.

<יאיר עאמר: הם מחכים שהעירייה תבוא ותיקח אותו.

<חוה ראובני: לא, אני חושבת שזאת תופעה אחרת.

איתן כבל: לא, אם הוא משאיר את זה.

<חוה ראובני: לא, יש כאלה שנוטשים, אבל יש גם כאלה שסוחרים, שמשתמשים פשוט ברכב בתור המגרש.

<חוה ראובני: הם תופסים מקומות חניה, במיוחד כאלה שהם לא בתשלום כמובן, ומשתלטים עליהם, וכל השיירה של מכוניות – "למכירה", "למכירה", "למכירה", של הסוחר.

<חוה ראובני: עכשיו שיש חובת רישוי של סוחרים, מה שלא היה בעבר, אז - - -

איתן כבל: חוה, אפרופו, במאמר מוסגר, אופניים חשמליים, החלטתי שנלך על המהלך של כמו שהייתי ילד צעיר, שהיה מספר מאחורה.

איתן כבל: זה חייב להשלמת המהלכים שלנו.

איתן כבל: היום אפשר לעשות את זה גם באינטרנט, זה בכלל פשוט.

יעקב פרי: אבל הם נוסעים כל כך מהר ובחושך, שלא תראה.

איתן כבל: לא משנה.

איתן כבל: אז יהיה זוהר.

איתן כבל: הגיעו לירח כבר, אתה יודע.

איתן כבל: זה שהגיע לירח כבר מת, ועוד לא הגיעו לזה?

איתן כבל: בחייך.

איתן כבל: כי אחת הבעיות שאני כבר רואה זה בדיוק מהמקום הזה.

איתן כבל: אני רואה אותם, איך הם טסים, ואז אתה לא מספיק לתפוס אותו, לפחות אתה רואה את המספר.

איתן כבל: הרי אתה יודע, לא תיפתר הבעיה.

יעקב פרי: לא, ברור.

איתן כבל: אנחנו מנסים רק, איך אומרים, לתת לזה - - -

יעקב פרי: לצמצם.

איתן כבל: אוקיי, תודה לך.

איתן כבל: יניב יעקב מ"אור ירוק", בבקשה.

איתן כבל: תודה לכם באמת על כל אשר אתם עושים.

איתן כבל: ואני מחזק אתכם.

איתן כבל: ואתם, תראו, גם הגוף והעמותה המובילה.

איתן כבל: אני לא מזלזל באגף ארגון אחר, באף עמותה, ובאמת כולם נותנים מי יותר, מי פחות, אבל כולם נותנים.

איתן כבל: אבל אתם באמת מובילים את זה בכל הכוח, ויישר כוח.

<יניב יעקב: תודה לאדוני.

<יניב יעקב: באופן כללי אני רוצה להתייחס לצו הזה, ואני חושב שזה צו מבורך, שמביא בשורה גם לאזרחים שמקבלים בחלקים נרחבים ממנו הקלה, ולמעשה נותנים להם את האופציה לשלם קנס ולא לקבל הזמנה לדין, ולבזבז גם את זמנם וגם את הזמן של בית-המשפט.

<יניב יעקב: מעבר לזה, יש החמרה בעבירות חמורות, כמו שציינת, של חציית צומת באור אדום.

<יניב יעקב: אבל כאשר באים לבחון את זה, כמו שכבר עלה פה, כל הגברת הענישה וכל השינויים, הם לא יעילים, הם לא אפקטיביים, בלי אכיפה.

<יניב יעקב: ואדוני ציין את ה-300 ניידות, ואני רוצה משפט לגבי אותן 300 ניידות ו-300 מצלמות ו-300 שוטרים.

<יניב יעקב: אמרת שפונים לוועדה למה הוועדה לא עושה.

<יניב יעקב: למשטרת ישראל יש תקציב של 10 מיליארד שקלים, סדר גודל.

<יניב יעקב: הכסף ישנו, לא צריך ללכת מהאוצר, שזו פעולה מבורכת, ולהעביר את הקנסות.

<יניב יעקב: יש 10 מיליארד שקלים בתקציב המשטרה – שיעבירו.

<יניב יעקב: לא הוועדה צריכה להעביר.

איתן כבל: יש התחייבות של השר כבר.

<יניב יעקב: התחייבות של השר.

איתן כבל: יש התחייבות של השר.

איתן כבל: זה כבר לא, אתה יודע, מילים בעלמא.

איתן כבל: יש התחייבות של השר.

<יניב יעקב: נכון מאוד.

<יניב יעקב: ההתחייבות של השר, וגם הכסף קיים.

<יניב יעקב: אני בטוח שאם לאדוני היה את התקציב של 10 מיליארד שקלים, כבר היו מזמן עוד 300 ניידות.

<יניב יעקב: אבל מה שאני אומר: יש שרים, יש להם אחריות.

<יניב יעקב: לא הוועדה צריכה להעביר את הכסף, אלא משרדי הממשלה והשרים.

<יניב יעקב: ואליהם צריך לפנות, ולדאוג שזה יגיע.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: קודם כול, לא נעים לי להגיד, כל פרק זמן אנחנו מוציאים מכתבים ופניות.

איתן כבל: ואיך כתוב בפרשת מקץ, שרק קראנו אותה לא מזמן?

איתן כבל: ולא נודע כי באו אל קרבנה.

איתן כבל: כך הם פני הדברים.

איתן כבל: אני רק רוצה, ברשותך, גברתי שמהרשות, העובדה שלא הייתם בלופ הזה מאוד מאוד מאוד לא מוצאת חן בעיני.

איתן כבל: יש כבר יושב-ראש חדש, שהובא על-ידי השר באופן אישי, הוא אישיות מן המדרגה העליונה, זה לא עוד ממש – והגדרנו כבר, אמרנו שהמשרד לא יהיה רגולטור לחלק כספים ככה - -

<לאה ורון: צינור להעברת כסף.

איתן כבל: צינור להעברת כסף.

איתן כבל: - - אלא באמת יהיה הגורם המקצועי.

איתן כבל: ואני באמת אומר את זה בנזיפה למשרד התחבורה, גם אפנה בעקבות זאת, אני חושב שצריך לעשות פה, אצל השר, השר צריך להוציא את ההנחיות בעניין הזה, זה לא אנחנו.

<חוה ראובני: אדוני לא שמע את ההסברים שנתתי על האופנים שבהם כן נעשה תיאום עם הרשות הלאומי.

<חוה ראובני: זה לא נעשה מאחורי גבם.

<לאה ורון: לא, אבל אי-אפשר גם לפטור את הרשות מהאחריות לנושא של בחינת הצו שעולה.

<לאה ורון: הוועדה פרסמה את הצו לפני שבועיים, הרשות לבטיחות בדרכים הוזמנה להשתתף בדיון.

<לאה ורון: היה עליה לקחת את הצו בנושאים שהיא לא מרגישה שהיא שותפה, לבחון, לבחון את כלל אמצעי הענישה שנוגעים לעבירה שמוצעת, ולבוא לוועדה ערוכים ומגובשים, ולהמליץ לה מה צריך לעשות.

איתן כבל: קודם כול, גברתי צודקת במאה אחוז.

איתן כבל: ועדיין, ועדיין, ועדיין.

איתן כבל: וכל מה שאת אומרת זה נכון במאה אחוז.

<לאה ורון: אוקיי.

איתן כבל: התהליך הוא כאן עוד כמה צעדים לאחור.

<לאה ורון: נכון.

איתן כבל: את צודקת שאם לא נעשה, היה תפקידם לעשות את זה.

איתן כבל: אני מקבל את זה.

איתן כבל: אוקיי, תודה, יניב.

איתן כבל: פיני גרשון, "אגד".

<פנחס גרשון: כן, שלום.

<פנחס גרשון: תודה.

<פנחס גרשון: שמי פיני גרשון, אני מהנדס התנועה ב"אגד", ואני רוצה קצת להעיר בזרקור מכיוון אחר על הנושא הזה.

<פנחס גרשון: אומנם פה מדברים על שיטת הענישה, גובה הענישה, והכול בסדר, למרות שיש פה איזשהו סימן שאלה מאוד גדול אם זה יעיל – כן או לא.

איתן כבל: אתם נותנים עונשים ב"אגד"?

<פנחס גרשון: בוודאי.

איתן כבל: זה יעיל או לא?

<פנחס גרשון: לנו – מאוד יעיל.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הלאה, סיימנו.

<פנחס גרשון: יחד עם זאת, תסתכלו, כולם מדברים על רכבת ישראל, שהולכת וצומחת וגדלה, ונהנים לספר על זה, ונהנים להיות ברכבת, וזה נהדר.

<פנחס גרשון: וזה למה?

<פנחס גרשון: יש הרבה סיבות, אבל אחת הסיבות פשוט כי רכבת ישראל לא צריכה אכיפה.

<פנחס גרשון: אין לנו ניידות על המסילה, אין רכבים פרטיים שמורשים להיכנס למסילה.

<פנחס גרשון: זה פשוט.

<פנחס גרשון: אלא מה?

<פנחס גרשון: שבתחבורה הציבורית זה קצת אחרת.

<פנחס גרשון: תכנון תחבורה ציבורית היום הוא תלוי אכיפה.

איתן כבל: נכון.

<פנחס גרשון: וזאת הבעיה.

<פנחס גרשון: ופה אני דווקא מנצל את הבמה, ואתה ידוע בבולדוזריות שלך, ביכולות שלך: תנסה לקחת את זה לכיוון אחר.

<פנחס גרשון: לתכנן תחבורה ציבורית מבחינת תשתיות, שלא תהיה תלויה באכיפה.

<פנחס גרשון: קחו לדוגמה את העלייה לירושלים, שרובנו עשינו את זה היום.

<פנחס גרשון: בעלייה לירושלים, בהתקרבות לגינות סחרוב, יש את הנתיב השמאלי לתחבורה הציבורית, שהוא מסומן בצבע אדום.

<פנחס גרשון: למה אף אחד מאתנו לא עלה לנתיב הזה היום?

<פנחס גרשון: ולמה כולנו עמדנו בפקק, כמו ילדים טובים, וראינו שמשמאלנו חולפים האוטובוסים?

איתן כבל: יש מצלמות, בין היתר.

<פנחס גרשון: לא, המצלמה היא רק בקצה ברמזור.

איתן כבל: אוקיי, תסביר, אולי אדע למה אני לא עושה את זה.

<פנחס גרשון: למה אתה לא עושה את זה?

<פנחס גרשון: כאשר במקום אחר אתה כן מרשה לעצמך, כמו שאמרת, ובצדק.

<פנחס גרשון: כי יש פה משהו שהוא קצת שונה.

<פנחס גרשון: למה?

<פנחס גרשון: כי יש פה מה שנקרא, לדוגמה במקרה הזה, נתיב תחבורה ציבורית מצד שמאל, כאשר רוב הנת"צים הם מצד ימין.

איתן כבל: אבל, פיני, הבנו את הרעיון.

איתן כבל: אני רק אומר לך את הדבר הבא: הוועדה הזו לקחה את הנת"צים ונתנה להם את המקום הראוי להם, ואישרנו לא מזמן.

איתן כבל: אפילו, דרך אגב, חווה, השר לא ידע למשל שאישרנו את התקנות של אופניים חשמליים.

<חוה ראובני: מה זאת אומרת הוא לא ידע?

<חוה ראובני: הוא חתם עליהם.

איתן כבל: גברתי, אז אני מציע שתגידו לו על מה הוא חותם, כי אתמול ניהלתי אתו דיון, ואני מנסה להסביר לו: העברנו את התקנות, שנתנו שם גם לפקחי - - -

<לאה ורון: הרשויות המקומיות.

<חוה ראובני: חוק הסמכת הפקחים.

<חוה ראובני: זה הצו שהעלה את הקנס.

<חוה ראובני: הוועדה דנה בזה רבות.

שהוא אמרו: תודה לכם.

שהוא אמרו: עוד מישהו?

שהוא אמרו: אוקיי, בואו נתחיל.

<חוה ראובני: אתן ממש שני משפטים על מה זה צו התעבורה (עבירות קנס), למי שלא יודע.

<חוה ראובני: פקודת התעבורה ותקנות התעבורה קובעות עשרות, מאות, של עבירות.

<חוה ראובני: ככל עבירה פלילית במדינת ישראל, נקודת המוצא היא שהאכיפה והענישה לגביהן היא בהזמנה לדין בבית-משפט, במקרה של עבירות תעבורה בדרך כלל בית-משפט לתעבורה.

<חוה ראובני: ויחד עם זאת, הפקודה מסמיכה את שר התחבורה, באישור ועדת הכלכלה, לקבוע עבירות שיהיו עבירות קנס, דהיינו שבן-אדם מקבל דוח שבו רשום סכום קנס שנקבע בצו, ואז הוא לא יוזמן למשפט, אלא אם כן הוא יבקש זאת באופן יזום.

<חוה ראובני: ברירת המחדל היא קנס בסכום ידוע מראש.

<חוה ראובני: אנחנו מבקשים כאן לתקן את הצו, להוסיף עבירות שהן כיום עבירות של הזמנה לדין, להפוך אותן לעבירות קנס, בעבירות מסוימות לשנות את סכומי הקנסות.

<חוה ראובני: אין כאן, בניגוד למה שנאמר, העלאת קנסות משמעותית, רוב השינויים פה אינם עניין של העלאת קנסות.

<יהודה בר אור: 50% זה לא משמעותי?

<חוה ראובני: בעבירה אחת בלבד ה-50% הזה.

<חוה ראובני: יש עבירה אחת של 250%, את זה אתה לא מציין.

<יהודה בר אור: אצלכם זה לא משמעותי.

<חוה ראובני: אתה חונה על שביל אופניים?

איתן כבל: זה לא יעבוד כך.

איתן כבל: נקרא ונבדוק דבר דבר.

<יהודה בר אור: היא צריכה לדייק.

<חוה ראובני: השינויים שיש פה הם ברובם לקחת עבירות חדשות, שמעצם היותן חדשות הן אוטומטית עבירות של הזמנה לדין, ולקבוע בצדן עבירות קנס, כי הן עבירות שהיסודות שלהן אובייקטיביים, הן עבירות של אחריות קפידה, ואין צורך בדרך כלל בהליך המשפטי לגביהן.

איתן כבל: אוקיי, בואו נתחיל.

<חוה ראובני: צו התעבורה (עבירות קנס) (תיקון), התשע"ז-2016.

<חוה ראובני: בתוקף סמכותי לפי סעיפים 1 ו-30 לפקודת התעבורה (להלן – הפקודה), בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת לפי סעיף 30(א) לפקודה ובסעיף 2(ב) לחוק העונשין, התשל"ז-1977, אני מצווה לאמור: אנחנו מציעים ליצור כאן מדרגת קנס נוספת.

<יהודה בר אור: את מדברת על האור האדום?

<חוה ראובני: אני לא מדברת כאן על אף עבירה, אני מדברת על ליצור פוטנציאל בצו לתת לעבירות קנס של 1,500 שקל.

איתן כבל: מדרגה נוספת, בלי קשר.

איתן כבל: מאה אחוז.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

איתן כבל: יש הערות?

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד סעיף 1 – רוב

איתן כבל: סעיף 1 אושר.

איתן כבל: תודה, אושר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני נגד.

איתן כבל: אחד נגד.

איתן כבל: אוקיי.

<חוה ראובני: זו עבירה של נסיעה ברכב כשהרישיון שלו לא בתוקף, רישיון הרכב.

<חוה ראובני: המצב היום הוא שעד 4 חודשים מפקיעת רישיון הרכב זו עבירת קנס של 250 שקלים ואחר כך זה הזמנה לדין.

<חוה ראובני: אנחנו סבורים שאפשר להאריך את התקופה של עבירת קנס עד לשנה, אבל כמובן, בהתאמה למשך הזמן, דרגת קנס גבוהה יותר.

<חוה ראובני: אני מבקשת לציין, שרשות הרישוי נוהגת לשלוח לבעל רכב שלא חידש את רישיונו כעבור כחצי שנה ממועד החידוש מכתב תזכורת והתראה: שים לב, לא חידשת את הרישיון, נא לטפל בכך.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: הערות?

יעקב פרי: ההערה שלי זה שאני לגבי ארבעה או חמישה סעיפים שיבואו מפה, אני חושב שצריך לקבוע את זה רק לגבי עבירה ראשונה.

יעקב פרי: כלומר, אם הוא חוזר.

איתן כבל: לא, עבירה שנייה אתה מתכוון?

יעקב פרי: לא, שבעבירה הראשונה אתן לו 1,000 שקל או whatever, בעבירה שנייה כבר אביא אותו לבית-משפט.

<לאה ורון: מה זה הקנס בה'?

איתן כבל: כמה זה הקנס בה'?

<חוה ראובני: 1,000 שקל.

איתן כבל: מה אתם אומרים?

<חוה ראובני: אני לא יודעת עד כמה זה - - -

איתן כבל: סליחה, אני לגמרי מקבל את האין עונשין אלא אם מזהירים.

איתן כבל: עכשיו, אני מבין את העניין של החידוש, שאתה לא סתם, אתה צריך ללכת לבדוק את האוטו, ואתה צריך לבדוק שהאוטו תקין, ואחר כך אנחנו מכירים את כל השאלות האלה בוועדות ובעיתונים, שכותבים למה מעלים מצד אחד את הקנס, אבל הם כותבים: איך זה ששנה שלמה הוא מסתובב ולא - - -

יעקב פרי: אחרי שיש תאונה - - -

יעקב אשר: אבל על איזה סוג הוא מדבר?

יעקב אשר: כי אני דווקא חשבתי שהעבירה הראשונה שהוא דיבר עליה זה יותר על משהו שעשית אותו מה שנקרא בעבירת תנועה.

יעקב אשר: פה זה פשוט מישהו שלא מתייחס לזמן של רישיון.

יעקב אשר: על זה אני לא חושב - - -

איתן כבל: ההיפך.

הוא מקבל התראה.

יעקב פרי: יש כאן בעיית בטיחות.

איתן כבל: יעקב, אגיד לך מה הנקודה.

איתן כבל: אגיד לך מה ההבדל לשיטתי.

איתן כבל: בעניינים שהם עבירת תנועה, אני לא חושב שצריך לתת למישהו הנחות בעניין הזה.

איתן כבל: עבירה היא עבירה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הייתה תקופה שנתנו הזהרות.

אני מבקש רק רשות להגיב.

איתן כבל: אין בעיה.

איתן כבל: אני אומר את עמדתי.

איתן כבל: לעומת זאת, פקיעה סבירה, אתה יודע, של רישיון, שזה יכול ויקרה כמעט לכל אדם, זה מסוג הדברים שיכול ויקרה.

איתן כבל: אתה יודע, אפילו אם קיבלת את ההודעה, באמת - - -

על רישיון הנהיגה אתה מדבר או רישיון רכב?

איתן כבל: רכב.

<לאה ורון: רכב.

<לאה ורון: שזה עלול לקרות.

איתן כבל: אתה מבין?

איתן כבל: זאת אומרת, זה יכול שיקרה לכל אחד מאתנו.

יעקב פרי: - - -

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: אחרי זה זה מגיע למצב הזה.

אתה מדבר מארבעה חודשים.

<לאה ורון: לא, הם מעלים את זה, מארבעה חודשים לשנה.

<לאה ורון: עד עכשיו היה ארבעה חודשים – 750.

<לאה ורון: עכשיו זה יהיה עד שנה – 1,000.

איתן כבל: הקנס עולה בהתאם.

<חוה ראובני: עד ארבעה חודשים זה יהיה 250.

<חוה ראובני: אני מבקשת לציין שזה שרישיון הרכב לא בתוקף לא אומר שהוא לא תקין, זה רק אומר שהוא לא נבדק.

איתן כבל: ברור, ברור.

<חוה ראובני: ואני מבקשת לציין נקודה נוספת, שברכבים פרטיים עד שלוש שנים, שזה חלק עצום מצי הרכב, אינם חייבים בכלל בבדיקת רישוי שנתית.

<חוה ראובני: אז החידוש הוא רק עניין של תשלום אגרה לקופת המדינה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, זה בדיוק הכסף שמחפשים.

<יהודה בר אור: זאת אומרת, במקום ארבעה חודשים ובמקום שישה חודשים, יהיה במכה אחת 1,000 שקל?

<חוה ראובני: לא.

<חוה ראובני: עד ארבעה חודשים – 250 שקל.

איתן כבל: לא, מה אתה רוצה?

איתן כבל: יש מדרגה.

איתן כבל: ארבעה חודשים – 250.

איתן כבל: ומושכים לך את זה עוד שנה, לא מתחילים את כל הפרוצדורה המשפטית.

<יהודה בר אור: אתה יודע כמה פעמים – אני יכול לתת לך דוגמאות למה הדבר הזה.

איתן כבל: אבל אמרתי.

<יהודה בר אור: לא מגיע בדואר.

<יהודה בר אור: יש הרבה פעמים שאתה לא - - - זה לא עבירת תנועה, זה שכחה, בן אדם שוכח.

איתן כבל: תקשיב, סליחה.

איתן כבל: יהודה בר אור, תקשיב, נשמה.

איתן כבל: אני אומר את הדבר הבא: תקשיב, אני מבין את המקום ממנו אתה בא, אתה מייצג ציבור גדול.

<יהודה בר אור: בכביש כל הזמן.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אבל הציבור הגדול הזה נמצא כל הזמן על הכביש, תסלח לי.

הוא מתפרנס.

איתן כבל: והוא מתפרנס מזה.

איתן כבל: ואם לא אהיה בטוח במאה אחוז – עכשיו, זה כלי העבודה שלו, האחריות, זו תאונה לפתחו.

<לאה ורון: מה זה?

<לאה ורון: זה תחום העיסוק שלו.

איתן כבל: דרך אגב, כשאמרתי פה, בכלל לא התייחסתי לאנשים שנוהגים ברכב ציבורי שמסיע אנשים, שאת אלה - - -

זה הרבה יותר - - -

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: התכוונתי אנשים מן השורה.

איתן כבל: רעייתי שכחה, אני שכחתי, אתה יודע, שהאוטו הוא לא כלי הפרנסה שלנו.

יעקב פרי: שמהם הוא חי, מתפרנס מזה.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: שם בן-אדם, ההיפך, הוא צריך שיהיה רשום לו ביומן, כמו שאני פה דברים חשובים לי, קופץ לי מול העין, אני דואג לרשום את זה, כי זה חלק ממארג החיים שלי.

<יהודה בר אור: אדוני היושב-ראש, שתי מילים אני חייב להגיד לך.

<יהודה בר אור: קודם כול, לא באתי פה בשביל ענף המוניות, כי פה אין משהו שקשור לענף המוניות.

<יהודה בר אור: ואני מסכים לגבי רק דבר אחד, האור האדום שמגיע, רק על הנקודות לא.

<יהודה בר אור: פה אני סבא, ויש לי נכדים, ויש לי ילדים שנוסעים לפעמים באופניים.

<יהודה בר אור: במאה שערים הנכד שלי יושב פה, הוא צריך לנסוע פתאום באופניים, יקבל 1,000 שקל, אבא שלו בגלל שהוא יושב בישיבה - - -

<לאה ורון: רגע, אנחנו מדברים על התקנה הראשונה, מר בר אור.

<יהודה בר אור: על זה באתי לדבר.

<יהודה בר אור: לא באתי היום להגן על נהגי המוניות, אני לא בעניין הזה.

איתן כבל: יהודה, אתה יודע איך זה מתחיל?

איתן כבל: אומרים אחר כך: הילד גנב.

<יהודה בר אור: הילד לא גנב.

איתן כבל: לא אתה, לא מדבר בהקשר הזה.

איתן כבל: בוא נוותר לו פה, ההוא מוותרים לו שם.

איתן כבל: מוותרים.

איתן כבל: אחר כך קמים ואומרים: איזו מדינה, לאן הגענו?

<יהודה בר אור: כמו שאמר חבר הכנסת המכובד, אזהרה פעם ראשונה לאחד כזה שנוסע על האופניים, לפני שיקבל 1,000 שקל קנס.

איתן כבל: אבל אני לא שם עדיין.

נגיע לזה.

איתן כבל: נגיע לזה.

<יהודה בר אור: לא, אל תתחיל עם רכב ציבורי עכשיו.

אבל אנחנו מכירים אותך.

איתן כבל: סליחה, יהודה, אתה חבר שלי, חבר קרוב אפילו.

איתן כבל: אני לא מחפש עם מגלב, כל היום רק לחפש לתת מכות, אבל אי-אפשר שפה בוועדה נשב כל פעם, נצרח, נצווח, נגיד, נאמר דברים קשים, נוציא הודעות שאי-אפשר יותר, אי-אפשר להמשיך כך, ויוצאים מפה, תופסים אותנו, אומר לי, שולח לי מכתב: תשמע, עשיתי וזה.

איתן כבל: אתה בודק אותו, אתה רואה שיש לו איקס.

איתן כבל: בדרך כלל, דרך אגב, אני רוצה שתדעו, אתה מוצא את עצמך פעם אחר פעם עם אנשים שחוזרים על העבירות שלהם.

<יהודה בר אור: הוא יקבל על הראש.

איתן כבל: אתה מבין?

איתן כבל: לכן אמרתי.

איתן כבל: יעקב אשר, רצית להתייחס, בבקשה.

כן, רציתי, אדוני.

דווקא כן התחברתי למה שאמר חבר הכנסת פרי בתחילת הדברים, אבל לאו דווקא, ואני דווקא הולך הפוך ממה שגם אתה הסברת אחר כך.

אני חושב שבעבירה שנעשית בחטף, גם אם היא עבירה – תלוי איזה חומרה, יש חומרה שלא הייתי – אבל הייתי כן עושה את האזהרה הראשונה והשנייה בדברים שאדם עושה בטעות בחטף.

סוג הדברים הללו שיש כאן - - -

איתן כבל: בחטף שכל עוד לא תפסו אותו.

רגע.

אבל הפעם השנייה אומרת שהוא מועד.

בנושאים הללו שהם דברים יותר טכניים, אגב, שהם גם קורים אחת לשנה, אם זה רישיון הרכב, ואחת ל-5 או 15 או 10 שנים, אם זה רישיון – זה לא דבר שהבן-אדם יכול להגיד: אופס.

פה זה דבר, במיוחד אם יש מדרגה של 250 שקל בהתחלה, ולא הולכים ישר לתותחים, ונותנים אותה ארבעה חודשים, אני לא חושב – אני לא הולך על זה, זאת אומרת, לוויכוח, אני חושב כן אבל - - -

איתן כבל: בוא נלך צעד אחר צעד.

בדיוק.

אני מבקש שגם בהמשך הדברים, שלראות איפה יש מקום אולי לשתול את האזהרה הראשונה.

איתן כבל: יעקב, יש לי הצעה.

איתן כבל: יעקב, בוא נתקדם.

אבל בוא נתקדם.

איתן כבל: יעקב, בוא נצביע ככה, תקשיב.

<לאה ורון: 2(1)(א).

איתן כבל: כן, 2(1)(א).

<לאה ורון: זה הנושא של רישיון הרכב.

איתן כבל: אני חושב שהעובדה שיש מדרגה לא מצריכה את מה שאתה אומר במקרה הזה.

יעקב פרי: אני מוכן להתגמש.

איתן כבל: לא, אני מקבל את העמדה העקרונית.

איתן כבל: מי בעד? ירים את ידו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי נגד?

עבד אל חכים חאג' יחיא: נמנע.

איתן כבל: נמנע, אוקיי.

איתן כבל: בעד פסקה 2(1)(א) – רוב

איתן כבל: נמנעים – 1

<איתי עצמון: פסקה (א) אושרה.

איתן כבל: נשמח לדעת - - -

יעקב פרי: לא, אנחנו מתקדמים.

יעקב פרי: הוא נמנע, בסוף הוא - - -

- - - נמנע, תיכף הוא תומך נלהב.

איתן כבל: לא, זה לא העניין.

איתן כבל: אנחנו לא - - -

לא, הוא הסביר את עצמו בהתחלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אמרתי כמה פעמים.

איתן כבל: אוקיי, תודה, הבנתי.

איתן כבל: אז מה זה אומר?

<חוה ראובני: כאן מדברים על אנשים שלא חידשו את רישיון הנהיגה שלהם יותר מחצי שנה.

<חוה ראובני: אנחנו אומרים שעד שנתיים זאת תהיה עבירת קנס.

עד החצי שנה כמה?

<חוה ראובני: עד החצי שנה זה 250.

<חוה ראובני: גם כן תקלות, עיכובים וכו'.

איתן כבל: מה זה ד'?

איתן כבל: כמה זה?

<חוה ראובני: 750.

איתן כבל: מה זה אומר?

<חוה ראובני: יש אוכלוסיות שמקבלות מראש רישיון נהיגה לתקופה של שנתיים.

<חוה ראובני: אלה אנשים שיש להם תנאים מהותיים לחידוש, לא רק תשלום אגרה.

איתן כבל: כן, ברור.

<חוה ראובני: לגבי אלה, אם הם סוחבים שנתיים בלי תשלום, המשמעות היא שפשוט לקחו תקופת רישיון שלמה, שהיו אמורים לעשות לפניה בדיקות רפואיות בדרך כלל או משהו כזה, כשמדובר בנהגים מבוגרים, נהגים חדשים.

<חוה ראובני: ולכן זה רק אלה שמקבלים רישיון לתקופות ארוכות, ניתן להם עד שנתיים כעבירת קנס.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסדר, אבל ברכב היום, אם אתה לא משלם, אפילו עברה שנה, תשלם את שתי האגרות.

<חוה ראובני: אנחנו מדברים כאן על נהיגה.

זה עכשיו רישיון נהיגה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יודע, אני משווה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואם הוא אחרי שישה חודשים, הוא היה אולי בחו"ל, הוא היה באיזשהו מקום, ועבד בחו"ל, חזר, הוא לא חידש, כי אין לו קנסות והוא לא חייב לעשות טסט או לעשות תיאוריה או כלום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פשוט למה לקנוס אותו?

<חוה ראובני: נותנים לו עד שנתיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסדר, הוא ישלם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: משישה חודשים מתחיל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: את אומרת שנתיים, אבל משישה חודשים ויום זה מתחיל, אז זה אותו דבר.

איתן כבל: אני רוצה לענות לך, ברשותך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז שהוא ישלם על אותה תקופה, כאילו תשלום מלא, כי בסך הכול זה היה נקרא תשלום.

<חוה ראובני: זה הוא בכל מקרה צריך לשלם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסדר, אז התשלום יהיה מלא, למה לקנוס אותו?

יעקב פרי: אנשים צריכים לנסוע עם רישיון נהיגה, היו צריכים לחדש אותו בזמן.

איתן כבל: נכון.

יעקב פרי: ואם לא מחדשים אותו בזמן - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל יש לו קנס היום.

<חוה ראובני: גם בחו"ל אפשר, דרך האינטרנט.

יעקב פרי: לא, היום זה הזמנה לדין.

איתן כבל: ופה יש הקלה.

יעקב פרי: השאלה אם המדרגה של 250 ואחר כך 750 - - -

הוא יכול להגיע לבית-משפט ולקבל יותר.

איתן כבל: פה זה הקלה.

זה הקלה גם על התורות וגם על הבן-אדם.

איתן כבל: נכון.

אוקיי.

<חוה ראובני: זה נותן לו ודאות מה העונש שלו.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: מי בעד?

יעקב פרי: אני בעד.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: אחד נגד.

איתן כבל: בעד פסקה 2(1)(ב) – רוב

איתן כבל: פסקה 2(1)(ב) אושרה.

איתן כבל: אושר.

<איתי עצמון: פסקת משנה (ב) אושרה.

יעקב פרי: יש קצת במגזר הערבי בעיה – אני רוצה קצת לגונן, אחרי שהצבענו – יש בעיה של לפעמים מציאת כתובות או משהו כזה.

יעקב פרי: אלינו מגיע הרישיון במגזר היהודי - - -

איתן כבל: אף פעם לא פספסו אותי.

יעקב פרי: לא, זה מגיע לכתובת.

יעקב פרי: במגזר הערבי יש בעיה של כתובות.

איתן כבל: זאת אומרת - - - לא הגיע.

יעקב פרי: הוא לא הגיע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, אתה יודע מה, היו מקרים - - -

יעקב פרי: יש עם זה בעיה.

איתן כבל: מכירים את זה מהבחירות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, לא רשומים במשרד הפנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואז לא שולחים, כי אין להם כתובת.

<חוה ראובני: שולחים.

<חוה ראובני: זה לא מגיע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא שולחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא יודע - - -

הוא גם לא יודע שהוא קיבל קנס אפילו.

<חוה ראובני: אנחנו מודעים לבעיה של הדואר.

יעקב פרי: זה לא מגיע, זה לא מגיע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תתפלא לשמוע, שנשפטתי פעם – נשפטתי – בלי לקבל הזמנה, בלי לקבל כלום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ובאתי לחדש את רישיון הרכב, אומרים לי: אתה נוסע בשלילה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ועברתי תאונת דרכים.

יעקב פרי: יש שם בעיה.

איתן כבל: כן, אבל, חאג', אני רוצה - - -

איתן כבל: קודם כול, אני בטוח שדברים כאלה קורים.

איתן כבל: אין לי ספק, אני מכיר את זה.

איתן כבל: כאילו אני יודע, כשבן-אדם צריך לשלם הוא שוכח.

איתן כבל: אנחנו מכירים את זה, זה עניינים של יום ביומו.

איתן כבל: עכשיו, אם לא קרה כלום – מה טובו אוהליך יעקב, משכנותיך ישראל.

איתן כבל: אבל מה הבעיה?

איתן כבל: כשפתאום מסתבר שהרכב לא תקין, ואחר כך מתחילים כל הסיפורים, ולמה, ולמה לא בדקתם, ומה עם אכיפה, ומה עם דברים כאלה.

איתן כבל: כל אחד צריך לשאת אחריות אישית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רק מסתכל מה התוקף של - - -

יעקב פרי: גם אני הסתכלתי עכשיו.

רגע, איזה יום הולדת, הלועזי או העברי?

עבד אל חכים חאג' יחיא: רק העברי.

אני מבקש לתקן את זה, אדוני, לעברי.

היום הולדת העברי.

להוסיף בתקנות.

איתן כבל: (2) בפרט 2 – קדימה, גברתי, חווה.

<חוה ראובני: טוב, שבעת הסעיפים הבאים הם החלפה של מספרי התמרורים, אין בהם שום שינוי מהותי.

<איתי עצמון: לא, למעט פסקת משנה (ג).

עבד אל חכים חאג' יחיא: ולנו לפי הספירה האסלאמית.

<חוה ראובני: אה, סליחה, נכון, שני - - -

איתן כבל: בוא הנה, נדליף לבחינה עכשיו.

<חוה ראובני: לא, כתבתי לי כל כך הרבה בדיוק מה זה כל תמרור, שבתוך זה זה נבלע לי, לא ראיתי.

איתן כבל: אוקיי.

<חוה ראובני: שאנחנו מחליפים את מספרי התמרורים מלוח התמרורים הישן ללוח התמרורים החדש בלי לשנות שום דבר - - -

איתן כבל: עוד קופה תעשו על הספרים החדשים?

<חוה ראובני: מה?

איתן כבל: לא אתם.

איתן כבל: כאילו, משנים תמרורים, צריך להוציא ספרים חדשים ללימוד.

<איתי עצמון: החליפו את זה כבר מזמן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום יש אפליקציה לתיאוריה.

<חוה ראובני: לוח התמרורים הוחלף כבר לפני חמש וחצי שנים.

איתן כבל: אה, כאילו עכשיו רק אתם מסדרים את זה.

<חוה ראובני: בתקנות התעבורה כבר תיקנו, בתוספות תיקנו, לאט-לאט.

<איתי עצמון: תיקון הפניות טכני.

איתן כבל: זה כמו משרד החינוך.

איתן כבל: אתה נטרף עם הלימודים של הילדים שלך.

איתן כבל: אני מכיר את זה, פה כל אחד חווה את זה בחוויה האישית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה לא יכול להעביר ספר מבן לשני.

<חוה ראובני: יש לי ארונות שלמים של ספרי לימוד חסרי תועלת.

איתן כבל: אוקיי, הלאה.

<חוה ראובני: (2) בפרט 2 – (א) במספר סידורי 14, בטור "פירוט נוסף לעבירה", במקום "ב-17, ב-19, ב-62, ב-64 ו-ד-20" יבוא "412, 413, 417, 438 ו-817";

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: מי בעד?

<יהודה בר אור: רגע, ונשארים פה אותם הקנסות?

<חוה ראובני: בדיוק אותם תמרורים, אותם קנסות.

איתן כבל: הכול אותו דבר, רק משנים - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: לשם שינוי אני בעד.

איתן כבל: הלאה, (ב).

<חוה ראובני: (ב) במספר סידורי 15, בטור "פירוט נוסף לעבירה", במקום "ב-1, ב-2, ב-10, ב-12, ב-14 עד ב-18, ב-40 עד ב-47, וד-17, ד-18 ו-ד-21" יבוא "201 עד 208, 401, 402, 405, 406, 408, 415 עד 417, 422 ו- 511 עד 513";

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי בעד (2)(א),(ב)? ירים את ידו.

איתן כבל: בעד פסקאות (2)(א) ו-(ב) – רוב

איתן כבל: פסקאות (2)(א) ו-(ב) אושרו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אושר.

<חוה ראובני: (ג) – אוקיי, כאן - - -

איתן כבל: יש שינוי, כן.

<חוה ראובני: בהחלט.

<חוה ראובני: (ג) במספר סידורי 16, בטור "דרגת הקנס", במקום "ה" יבוא "ו"; זה עבירת הרמזור האדום.

איתן כבל: אוקיי.

<חוה ראובני: אנחנו מבקשים להעלות את הקנס על עבירת הרמזור האדום, אני מבקשת גם בכמה מילים להסביר את זה.

איתן כבל: בבקשה.

<חוה ראובני: עבירת נסיעה ברמזור אדום היא אחת העבירות המסוכנות ביותר שיש בתקנות התעבורה.

<חוה ראובני: אם נגרמת תאונה או שזה עובר בשלום בלי שאף אחד מרגיש זה עניין של מזל, האם במקרה הייתה שם תנועה חוצה?

איתן כבל: ברור, ברור.

<חוה ראובני: לא צריך להסביר.

רולטה.

<חוה ראובני: יכול להיות שמטבע הדברים, בגלל חומרתה, היה נכון לשים אותה בבית-המשפט לתעבורה.

<חוה ראובני: דא עקא, כשהתחלנו לבדוק את זה, יש כמויות מאוד מאוד גדולות, זה היה סותם את בית-משפט לתעבורה.

<חוה ראובני: ובסופו של דבר זו עבירה של אחריות קפידה אובייקטיבית.

לא היה סותם, זה סותם היום, לא?

היום איך זה הולך?

<חוה ראובני: היום זו עבירת קנס של 1,000 שקל.

<חוה ראובני: אנחנו חושבים שנכון לייחד את העבירה הזאת לקנס גבוה במיוחד.

<חוה ראובני: כשהתחלנו לטפל בזה, ההצעה הזאת הייתה בכנסת כבר פעמיים בעבר, ומסיבות שונות היא לא נדונה בשתי הפעמים הקודמות.

<חוה ראובני: כשהתחלנו לטפל בזה זה היה אחרי גל של תאונות דרכים קטלניות מאוד, כאילו תאונה עם שלושה הרוגים, תאונה עם ארבעה הרוגים, על עבירות רמזור אדום.

איתן כבל: חלק ניכר מהתאונות הקשות שהיו לאחרונה היו עבירות אור אדום.

<חוה ראובני: התחילו להעלות סרטים, כתבות וכו' על כמה העבירה הזאת נפוצה, גם במקרים שלא נתפס.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: הנה, "אור ירוק" מעמיד את זה כמעט כל שבוע.

<חוה ראובני: אנחנו לכן רוצים לייחד את זה עם חומרה.

<חוה ראובני: עדיין להשאיר את זה כעבירת קנס, אבל לייחד את זה עם חומרה מאוד מאוד מיוחדת.

<חוה ראובני: אף אדם לא עובר בטעות ברמזור אדום.

איתן כבל: בבקשה, איתי.

<לאה ורון: הוא פשוט לוחץ על הגז במקום על הברקס.

איתן כבל: אספיק.

יעקב פרי: בסוף הצהוב.

<חוה ראובני: כבר בצהוב אסור להיכנס לצומת, לפי התקנות.

<איתי עצמון: אני רק מבקש להשלים את התמונה שהציגה עורכת-הדין ראובני.

<איתי עצמון: לפי סעיף 29 לפקודת התעבורה, בנסיבות מחמירות לגבי העבירה הזו, עדיין תהיה הזמנה לדין וזו לא תהיה עבירת קנס.

<איתי עצמון: והנסיבות המחמירות האלה פורסמו באתר האינטרנט של המשטרה, נקבעו על-ידי המשטרה.

<איתי עצמון: ואקריא.

אחד מאלה: (1) מצלמה אלקטרונית צילמה את הרכב ממשיך בנסיעה לתוך הצומת 5 שניות או יותר אחרי שהופיע ברמזור האור האדום;

אז מה עשינו פה?

<איתי עצמון: - - נגרמו הפרעה או סיכון לעובר דרך אחר; או בעת כניסת הנהג לצומת, היה בצומת רכב אחר שהגיע מכיוון אחר.

אז רוב עבירות האדום הולכים לבית-משפט בכל מקרה.

<איתי עצמון: אלה נסיבות מחמירות, שבהתקיימן תהיה הזמנה לדין ולא תהיה עבירת קנס.

יעקב פרי: אם נסעתי ברמזור אדום ואף אחד לא ראה אותי - - -

אז אין לי קנס ולא זימון לדין.

יעקב פרי: אם ראתה אותי מצלמה.

אז זה נסיבות מחמירות.

<קריאה: לא, אחרי חמש שניות אדום.

אה, אחרי חמש שניות של אדום.

<חוה ראובני: זה לא תופס את אלה ש"גנבו אדום", מה שמכונה.

דווקא יש בזה היגיון.

בזה יש היגיון.

יעקב פרי: אני חושב שצריך לתת 3,000.

איתן כבל: ברשותכם, אני חושב שזאת אחת העבירות החמורות, הקשות ביותר שמתקיימות.

איתן כבל: כאן לגמרי זה אנחנו.

איתן כבל: זאת אומרת, לא משנה מה, זה אנחנו לגמרי.

איתן כבל: כל אחד מאתנו חווה את החוויה הזו של לגנוב, לא לגנוב, כמעט מדי יום.

איתן כבל: אני אומר את זה, מהמפכ"ל, הנהג של המפכ"ל, כשהמפכ"ל לא לידו, או גם כשהמפכ"ל לידו, ועד השר לביטחון הפנים ועד מה שאתם לא רוצים.

איתן כבל: זה אנושי.

יעקב פרי: אני חושב שצריך להעלות את הקנס.

איתן כבל: אני גם חושב.

איתן כבל: לא ל-3,000.

<לאה ורון: לא, אי-אפשר מעבר ל-2,900.

<איתי עצמון: לפי החוק המסמיך - - -

<חוה ראובני: והמדרגה הגבוהה ביותר של הקנס שקבענו לעת עתה היא 1,500.

<חוה ראובני: וצריך גם להביא בחשבון, שככל שהקנס גבוה יותר זה מעודד אנשים לבקש להישפט.

<חוה ראובני: ואז הפריץ ימות.

תפסת מרובה לא תפסת.

איתן כבל: זה מה שבאתי לומר.

איתן כבל: איך אומרים, נחזל"ש את הרצונות שלנו.

בדיוק.

איתן כבל: כי ההרגשה האינסטינקטיבית היא כמו שאתם לגמרי אומרים.

לקרוע לו את הצורה.

איתן כבל: כי באמת רמזור אדום – תראה, אני לפני שלושה שבועות, אני כבר לא חמש שניות, אני כבר אחרי סיגריה – אני לא מעשן, אבל אחרי סיגריה כאילו, והוא נוסע כאילו כלום.

איתן כבל: אתה לא מאמין.

<חוה ראובני: כולנו רואים את זה.

<חוה ראובני: נכון.

איתן כבל: אין כמעט יום שמי מאתנו לא רואה את זה.

<ללאה ורון: ולא הזכרנו עוד את התחבורה הציבורית.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: נסעתי בבוקר, מערבל בטון נוסע כאילו הוא אופניים חשמליים.

אפשר בקשה אישית?

אפשר רגע דקה, אדוני?

איתן כבל: כן.

אני צריך לנהל ועדה, גם ממלא מקום של מישהו, אולי הוא יבוא באמצע, זה יהיה מצוין.

איתן כבל: ליטאי במקרה?

לא, אמסלם, ועדת הפנים.

אז אני צריך לצאת.

אז אני קודם כול תומך בדברים הללו.

וחשבתי אחר כך, כשיצאתי להפסקה מקודם, אני כן מעשן, איזה אבסורד זה: מצד אחד המדינה, ואני חוזר רגע לעניין הקודם שלא התחברת אליו עוד לגמרי, אבל אני מניח שנעשה את זה עם הזמן, משרד האוצר – לא משנה משרד האוצר, הממשלה - -

איתן כבל: אני לא מתחבר, אני מסכים אתך לחלוטין.

- - הממשלה לא מתקצבת ניידות.

ממילא אם אין ניידות, אין הרתעה.

כשאין התרעה, יש יותר קנסות.

איתן כבל: בוודאי.

זאת אומרת, הם גם מרוויחים מזה שהם יורידו את הניידות לגמרי.

איתן כבל: מסכים אתך.

ולכן אני חושב שצריך לייעד את הכספים האלה, צריך לראות איך.

ואם אנחנו כוועדה לא יודעים לעשות את זה, יכול להיות שאגיש הצעת חוק פרטית, ואשמח אם תצטרף אלי.

<לאה ורון: זה תכלול שלם של עבודת הממשלה - - -

איתן כבל: תן לי להגיד לך, יעקב אשר, במשפט.

איתן כבל: יעקב, אתה יודע, אני מוביל את הקרב הזה עכשיו בעניין הזה - -

של הגז.

הגז החליטו הרי - - - דבר כזה.

איתן כבל: - - של אגרת הרכב, שהיא מגיעה למספרים מטורפים, שמדינה מכניסה 4 מיליארד שקל מדי שנה.

איתן כבל: ואני אומר לכם: אם הייתי יודע שכל ה-4 מיליארד האלה, שנה אחר שנה, לאורך כל השנים, נכנס לתוך קופת המדינה כדי לתת את המענה - -

היית מאשר את זה בלב קל.

איתן כבל: - - הייתי מאשר את זה בלב קל, אתה מבין?

איתן כבל: ואתה לא מקבל לא את זה ולא את זה.

איתן כבל: אז דרכנו, דרך אגרת הרכב, מסבסדים את התאגיד, עושים אלף ואחד - - -

<יהודה בר אור: את "אובר" מסבסדים.

איתן כבל: אוקיי, בבקשה.

תודה, אדוני.

איתן כבל: כן, מי בעד פסקה (ג)?

איתן כבל: בעד פסקה 2(2)(ג) – רוב

איתן כבל: פסקה 2(2)(ג) אושרה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אושרה.

איתן כבל: הלאה.

<חוה ראובני: טוב, הפסקאות הבאות זה עוד פעם שינויים טכניים.

איתן כבל: אוקיי.

<חוה ראובני: (ד) במספר סידורי 19, בטור "פירוט נוסף לעבירה", במקום "ב-7" יבוא "307"; (ה) במספר סידורי 20, בטור "פירוט נוסף לעבירה", במקום "ד-14" יבוא "815"; (ו) במספר סידורי 21, בטור "פירוט נוסף לעבירה", במקום "ב-68" יבוא "407"; (ז) במספר סידורי 22, בטור "פירוט נוסף לעבירה", במקום "ב-37, ב-38" יבוא "302, 304";

יעקב פרי: אני רוצה לשאול, יכול להיות שזה קצת מוקדם מדי.

איתן כבל: זה טכני, זה טכני.

איתן כבל: בוא נאשר את זה קודם.

<חוה ראובני: זה עדיין טכני לחלוטין.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד פסקאות 2(2)(ד)-(ז) – רוב

איתן כבל: פסקאות 2(2)(ד)-(ז) אושרו.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה, (ח).

50א יבוא: התקנה הזאת היא תקנת גיל המינימום לרכיבה על אופניים חשמליים.

<איתי עצמון: וגם הדרישות שצריכות להתקיים - - -

<חוה ראובני: והדרישות שצריכות להתקיים באופניים, הדרישות הטכניות, שיהפכו אותם למותרות בשימוש.

<חוה ראובני: אנחנו מציעים שאלה לא יהיו עבירות של הזמנה לדין אלא עבירות קנס.

<חוה ראובני: אבל יחד עם זאת, כיוון שזה בליבת עצם זכות השימוש ועצם זכות הרכיבה, ולא רק איך מתנהגים תוך כדי, אנחנו מציעים שזה - - -

איתן כבל: כאן זה לא קשור לעני, עשיר.

איתן כבל: אתה יודע, הבן שלך בן 14 או בן 16.

איתן כבל: זה הכול.

איתן כבל: אם אתה נותן לו את הכלי - -

<לאה ורון: או שאתה קונה לו אופניים או שאתה לא קונה לו.

איתן כבל: או שאתה קונה לו או שאתה לא קונה לו.

<דרור וגשל: את הקנס הזה אפשר יהיה להטיל גם למשל על מי שעשה שינויים באופניים.

איתן כבל: לא, זה ברור.

<חוה ראובני: ופרק את ה - - -

<יהודה בר אור: לחוק הזה - - - הרבה זמן.

<יהודה בר אור: ויש הרבה אנשים שנתנו להם אז אישור, האופניים עומדים בבית, והילד עכשיו הוא בן 14.

<יהודה בר אור: אז מה, בגלל שהוא לא בן 16 הוא לא יכול לנסוע?

<חוה ראובני: אז תשים אותם במחסן למשך שנה.

<יהודה בר אור: תן לו קנס אזהרה פעם ראשונה.

<יהודה בר אור: ואחר כך, אם הוא לא - - -

איתן כבל: דרך אגב, הדיון הזה התקיים כבר.

יעקב פרי: כן, כן, אנחנו אחרי.

איתן כבל: התקיים אז.

איתן כבל: ולא קיבלנו אותו.

איתן כבל: והתאונות שקורות ונגרמות - - -

יעקב פרי: לא, אנשים נהרגים.

איתן כבל: נפצעים ונהרגים.

איתן כבל: מה אסביר להם?

<לאה ורון: שהיו לו אופניים בבית.

<לאה ורון: וביצעו עבירות נוספות.

איתן כבל: וביצעו עבירות נוספות שפגעו באחרים.

איתן כבל: שם ותפקיד רק.

<עמי רוטמן: עמי רוטמן, היועץ המשפטי של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

<עמי רוטמן: יש לנו סקר תצפיות, הוא עדיין לא פורסם, אבל נכון לשנה שעברה, משהו כמו שליש מרוכבי האופניים היו עד גיל 14.

<עמי רוטמן: זה עוד היה לפני התיקון.

<עמי רוטמן: עוד כשליש היו בין 14 ל-16.

<עמי רוטמן: זאת אומרת, אנחנו כבר נכנסים לבעיה.

<עמי רוטמן: וחלקים מאוד מאוד גדולים בעצם עברו על כל החוקים, כולל קסדות, כולל רכיבה על מדרכה.

<עמי רוטמן: בדיוק מה שאדוני אומר.

איתן כבל: כן, אני אומר את זה פשוט מהתבוננות.

איתן כבל: אתה יודע, אפילו לא צריך - - -

<עמי רוטמן: אז יש את זה גם - - -

<חוה ראובני: אלה לא עבירות שמבצעים בטעות.

איתן כבל: כן.

<דרור וגשל: לא, העבירה הייתה קיימת כבר קודם, רק הקנס - - -

<חוה ראובני: צו העבירות הקנס הקיים לא מתייחס אליה.

<חוה ראובני: היא נוספה אחרי התיקון האחרון של צו עבירות הקנס.

יעקב פרי: זה הכוונה לעבירה חדשה?

<חוה ראובני: כן.

יעקב פרי: והשאלה השנייה שיש לי, שאני לא יודע אם את יכולה לענות לי או אתם, אתם אומרים בסך הכול שאותו פקח עירוני או שוטר, צריך לבדוק אם האופניים החשמליים תקניים או לא.

<חוה ראובני: לא, הוא לא צריך.

יעקב פרי: איך הוא יודע?

יעקב פרי: או לא תקניים, כתוב, אצלי לפחות.

<חוה ראובני: נכון.

<חוה ראובני: אבל החוק לייעול האכיפה והפיקוח העירוניים, שעוסק בסמכויות הפקחים העירוניים, לא משתמש במונח אופניים עם מנוע עזר כמשמעותו בתקנות התעבורה, אלא מדבר על רוכב על אופניים או תלת-אופן, שבהם מותקן מנוע המניע אותם או המסייע בכך.

<חוה ראובני: עצם העובדה שהוא רואה את הכלי, שהוא אופניים חשמליים, פיזית, הוא לא צריך לבדוק את הכשרות המשפטית שלהם.

<חוה ראובני: את העבירה הזאת של אופניים לא תקניים, פקח עירוני לא מוסמך לאכוף.

<חוה ראובני: והעבירות שהוא כן מוסמך לאכוף, הוא אוכף אותו דבר אם האופניים תקניים או לא תקניים – עבירות ההתנהגות עם האופניים.

<חוה ראובני: בכוונה עשינו את ההבחנה הזאת.

יעקב פרי: זאת אומרת שה-1,000 שקל יוטל או על אחד שהוא בן 14 ונסע, או על אחד שהוא בן 17, אבל האופניים שלא לא תקניים, וזה יכול לקבוע רק שוטר.

<חוה ראובני: נכון.

<חוה ראובני: בדיוק.

יעקב פרי: אוקיי.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: להצביע על זה.

איתן כבל: (ח), מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד פסקה 2(2)(ח) – רוב

איתן כבל: פסקה 2(2)(ח) אושרה.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: (ט).

76 יבוא: אני מבקשת לקרוא את זה, זה אותו עניין גם עם הסעיף הבא.

78 יבוא: אלה עבירות המהירות.

78 יבוא: היום יש לנו שלוש מדרגות עם עבירות מהירות, שמדרגה אחת זה קנס של 250 שקל, מדרגה שנייה זה 750, מדרגה שלישית זה הזמנה לדין.

78 יבוא: אנחנו מבקשים ליצור כאן מדרגה רביעית לפני ההזמנה לדין, כאשר בדרך עירונית המהירות שבין 31 ל-40 קמ"ש, במקום שהיא תהיה הזמנה לדין, היא תהיה עבירת קנס בדרגה ו'.

איתן כבל: לא הבנתי.

איתן כבל: זאת אומרת, זה מ-31 עד 40 יותר - - -

<חוה ראובני: מעל המותר.

<חוה ראובני: כבר לא תהיה הזמנה לדין אלא קנס של 1,500 שקל.

איתן כבל: מי שייסע לי בשכונה שלי, ברחוב שלי, איפה שצריך לנסוע שמה 30 או 20, והוא נוסע 60 - - -

<חוה ראובני: הוא יקבל 1,500 שקל קנס.

איתן כבל: ונוסעים.

איתן כבל: יש אנשים שנוסעים שם.

איתן כבל: מטורף אם אתה רואה אותם - - -

<איתי עצמון: אבל מבחינת המדרג, לפי המצב היום, מי שנוסע למשל עד 20 קמ"ש או עד 25 קמ"ש מעל המותר, הקנסות הם יחסית נמוכים.

<חוה ראובני: נכון.

<חוה ראובני: וגם הניקוד, אגב, למי ששאל על המתאם.

<חוה ראובני: יש את המדרגה הנמוכה – עד 20 קמ"ש מעל המותר בעיר, מעל 25 קמ"ש מעל המותר בבין-עירוני – זו מדרגת קנס 250 שקלים.

יעקב פרי: זה לשיקול דעתו של השוטר אם להיות אליך נחמד.

<חוה ראובני: האכיפה של זה נעשית על-פי מכשירים.

<קריאה: ככה בפועל קורה.

<סימונה זילבר: האכיפה היא אלקטרונית אוטומטית, שלא מחליטה אם אתה נחמד או לא.

יעקב פרי: לא, אני לא מדבר על מצלמות.

<דרור וגשל: שמע, אין פה שיקול דעת לשוטר.

<איתי עצמון: אין שיקול דעת.

<איתי עצמון: הסכום הוא סכום קבוע מראש בצו, וזה הסכום שהם - - -

<יהודה בר אור: אם הוא רושם - - - אם הוא לא רושם אז זה כן.

איתן כבל: יעקב, אומר את הדילמה שלי, אני בטוח שגם אתה מתחבר אליה.

איתן כבל: מצד אחד אנחנו הולכים לקראת הציבור בעניין הזה, כי אתה מייצר מדרגה נוספת, מכל הסיבות שמנינו קודם.

איתן כבל: אבל מצד שני, שמע, אתה רואה את - -

יעקב פרי: השתוללות.

איתן כבל: - - את הפערים.

איתן כבל: זאת אומר, כשבן-אדם נוסע בדרך עירונית ב-40-30 קמ"ש יותר מהמותר, וברוב המקרים, ברוב המקומות מותר לך לנסוע 30.

איתן כבל: יש מקומות גם 25.

<חוה ראובני: לא, יש את אזורי המיתון תנועה, מה שמכונה "רחובות הולנדיים", שזה איזה 30-20.

<חוה ראובני: אבל הרחובות העירוניים הרגילים זה 50.

איתן כבל: לא, סליחה, אתה בתוך ראש-העין נוסע, בתוך היישוב, ברחובות הראשיים אתה נוסע 30.

<חוה ראובני: אם אין תמרור בדרך עירונית, המהירות המותרת היא 50.

איתן כבל: כן, אני יודע.

<דרור וגשל: בכל מקרה אתה חייב לנסוע בהתאם לדרך.

<חוה ראובני: אני מסכימה.

איתן כבל: אני מנסה רק לחשוב, ה-50 שהוא נוסע נראה לי מהר בתוך - - -

<חוה ראובני: מצד שני, ברחוב שלי, שאני גרה, צריך להתאמץ כדי להישאר ב-50, המהירות המותרת, האוטו בשמחה ב-70.

<חוה ראובני: לפני שבוע שמו לנו "באמפרים", אז עכשיו זה נהיה יותר קל.

<יהודה בר אור: ברוב - - - בתל-אביב אתה לא יכול לנסוע יותר מ-30 עד 40.

<יהודה בר אור: גם אם אתה רוצה.

<חוה ראובני: נכון.

יעקב פרי: הראשון זה ה-250, השני זה ה-750, השלישי יהיה עכשיו 1,500 להצעתכם, והרביעי בבית-משפט.

<חוה ראובני: נכון.

יעקב פרי: הבנתי.

יעקב פרי: אני גם חושב שאפשר לעשות את זה, אני לא יודע אם הוראת שעה, אבל אני בעניינים האלה של מהירות, כמו גם בעניין של אור אדום, אנחנו צריכים את האלמנט שאיתן התייחס אליו קודם, שהוזהרת ואתה רצידיוויסט, אתה חוזר לסורך, צריך באיזשהו מקום פטיש יותר כבד, אני לא יודע איך לקרוא לזה.

<חוה ראובני: ברמזור האדום זו אחת הנסיבות המחמירות.

יעקב פרי: אני נותן דוגמה, הצבענו כבר.

<יהודה בר אור: שליש מהמשכורת של אדם - - -

איתן כבל: באמת?

איתן כבל: כשהוא עובר באור אדום - - -

<יהודה בר אור: - - -

איתן כבל: סליחה, כשהוא נוסע ברחוב שלי, והילדות שלי שם למטה, והוא נוסע 80, אתן לו 2,000 שקל.

<יהודה בר אור: תיתן לו גם 3,000.

איתן כבל: 3,000.

איתן כבל: ואחר כך, כשכבר יקרה האירוע – אתה יודע כמה קרה בשכונה שלי?

איתן כבל: שכנים.

איתן כבל: מה הוא הסביר לאחותי אחר כך, כשהבת שלה הייתה בבית-חולים?

<יהודה בר אור: אנחנו לא מתווכחים על מה שאתה צודק.

איתן כבל: לא, זה לא העניין.

<יהודה בר אור: אנחנו מתווכחים על משהו אחר.

<יהודה בר אור: 1,000 שקל לאופניים זה הרבה.

יעקב פרי: נכון שזה הרבה - - -

איתן כבל: לא, זה לא אופניים עכשיו.

איתן כבל: זה לא אופניים.

<יהודה בר אור: יש חוק שהוא חייב ללמוד משהו מה עבירה ומה לא?

<יהודה בר אור: סליחה, אדוני היושב-ראש, האם יש חוק שהוא חייב לדעת את התמרורים לגבי אופניים?

<יהודה בר אור: כרגע לא קיים חוק כזה.

<חוה ראובני: למה אנחנו מדברים על אופניים בכלל?

<יהודה בר אור: על אופניים חשמליים.

<חוה ראובני: אני מבקשת לגבי עבירת המהירות להרגיע עוד קצת את חברי הכנסת: הקנס של 1,500 שקל עכשיו לעומת הזמנה לדין, לבוא לבית-משפט בעוד עשרה חודשים, ואז ידחו את זה בעוד שלושה חודשים, ואז מקבלים קנס, אותו 1,500 שקל ב-10 תשלומים – אני לא בטוחה מה יותר מרתיע.

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה.

איתן כבל: את צודקת.

<לאה ורון: צריך להתקדם, כי - - -

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

<איתי עצמון: פסקאות (ט) ו-(י).

<איתי עצמון: בעד פסקאות 2(2)(ט) ו-(י) – רוב

<איתי עצמון: פסקאות 2(2)(ט) ו-(י) אושרו.

איתן כבל: (ט) ו-(י) אושרו.

איתן כבל: הלאה.

<חוה ראובני: (יא), עוד פעם שינוי טכני.

<חוה ראובני: (יא) במספר סידורי 89, בטור "פירוט נוסף לעבירה", במקום "ב-37" יבוא "302";

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד פסקה 2(2)(יא) – רוב

איתן כבל: פסקה 2(2)(יא) אושרה.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: (יב).

93 יבוא: דרגת קנס ב' זה 250 שקלים.

איתן כבל: מה זה ב'?

איתן כבל: כמה זה ב'? זה כלום.

<חוה ראובני: 250 שקלים.

<חוה ראובני: התקנות האלה מדברות על זכות קדימה להולכי רגל.

<חוה ראובני: תקנה 67(א), שנמצאת כבר בצו עבירות קנס, נותנת קנס של 500 שקלים על הפרת החובה לתת זכות קדימה להולכי רגל שחוצים במעבר חציה.

<חוה ראובני: לפני כשנה וחצי תיקנה הוועדה את התקנה, והוסיפה את החובה לתת זכות קדימה להולכי רגל שבכוונתם לחצות, כאלה שעדיין עומדים על המדרכה, וגם את החובה של כלי רכב שרואים רכב שעצר לפני מעבר חציה לעצור גם הם, אף אם הם לא רואים בכלל הולך רגל שמתכוון לחצות.

<חוה ראובני: זו תקנה 67(א1) ו-(א2), שנוספה ב-2015.

<חוה ראובני: אנחנו לעבירות האלה מבקשים לקבוע קנס של 250 שקלים.

איתן כבל: תראי, אני מוכרח לומר שיש שיפור מאוד גדול, על העניין הזה, שכשאתה רואה שאנשים עומדים במעבר חציה ואתה בולם.

איתן כבל: יש שיפור מאוד מאוד גדול, אבל עדיין עדיין עדיין אתה רואה אנשים מתייחסים לאנשים, אתה יודע, כאילו זה אוויר.

איתן כבל: זה פשוט מטורף.

<לאה ורון: אדוני מעמיד להצבעה את (יב)?

איתן כבל: כן.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד פסקה 2(2)(יב) – רוב

איתן כבל: פסקה 2(2)(יב) אושרה.

איתן כבל: אושר.

<לאה ורון: (יב) אושר.

<לאה ורון: (יג).

<חוה ראובני: (יג) במספר סידורי 101, בטור "פירוט נוסף לעבירה", אחרי "למעט פסקאות" יבוא "(2)"; אקרא את זה יחד עם הבא, כי זה ביחד.

איתן כבל: הלאה.

<חוה ראובני: (יד) במספר סידורי 104א, בטור "מספר התקנה", אחרי "72(א)" יבוא "(2)"; מדובר על העלאת הקנס על חניה בשביל אופניים.

<חוה ראובני: אם היום הקנס הוא 100 שקלים, אנחנו מבקשים להעביר אותו - - -

<לאה ורון: על חניה?

<לאה ורון: אה, חניה של רכב.

<חוה ראובני: על חניה של רכב בשביל אופניים.

<חוה ראובני: השביל אופניים נועד - - -

<יהודה בר אור: אה, גם זה מסוכן.

איתן כבל: מה קשור מסוכן?

איתן כבל: אני רוצה שאתה תבוא ותראה את זה על השביל של הילדים שלך.

<יהודה בר אור: אני נמצא בעיר כל הזמן.

<חוה ראובני: אם הרכב חונה על שביל האופניים, סיכלנו את השימוש בו.

איתן כבל: אגיד לך מה הכי מעצבן אותי, יהודה בר אור.

איתן כבל: שאנשים עושים את העבירות במודע.

איתן כבל: זה לא אגב אורחא, לפעמים אתה נוהג – נתת בטעות מכה, משהו לא שמת לב, אתה חונן לאדם דעת.

איתן כבל: פה זה בן-אדם, הוא רואה – או אלה שעושים חניות כפולות.

איתן כבל: הרי כשאתה נתקל בזה אתה נטרף.

איתן כבל: כשזה רחוק ולא נוגע - - -

<יהודה בר אור: לא אמרתי שלא צריך לתת, אבל הסכומים שמבקשים פה הם כבדים על האזרח.

איתן כבל: כסף קטן, אתה טועה.

<לאה ורון: קו הפרדה רצוף זה גם עבירת קנס?

<יהודה בר אור: - - -

איתן כבל: 99% מהמקרים לא תופסים.

איתן כבל: מי שחונה על חניה של אופניים הוא חונה בחניית נכים, הוא גם זה שעוקף מימין בשול הדרך.

איתן כבל: זה אותם אנשים.

איתן כבל: כן, הלאה.

<חוה ראובני: אדוני אישר?

איתן כבל: כן, לגמרי.

איתן כבל: אני בעד.

איתן כבל: בעד פסקאות 2(2)(יג) ו-(יד) – רוב

איתן כבל: פסקאות 2(2)(יג) ו-(יד) אושרו.

<איתי עצמון: (יג) ו-(יד).

איתן כבל: אלה אני מחכה כל הזמן.

איתן כבל: אני רואה אותם ככה, אני אומר:

איתן כבל: מתי כבר יגיעו להעלות את התקנות?

איתן כבל: אבל אלה לא תופסים אותם בסוף.

איתן כבל: אז אני רואה את השוטרים, אומר: איפה הם?

איתן כבל: איפה הם?

איתן כבל: אתה עומד שעה בפקק, וההוא בא – אז בסדר, יש אחד שהתבלבל, לא ראה, הוא חדש בשכונה.

איתן כבל: אבל עדיין מה שמרגיע אותי, שבאמת הרוב של הציבור בישראל, הרוב המכריע, יגידו עלינו מה שיגידו, תמיד יש את אלה שמתפלחים, אבל מתוך טור של נניח 500 מכוניות, אז תמיד יהיו 10 מכוניות, אבל עדיין 490 עומדים כמו שצריך.

<לאה ורון: אבל אותן 10 מכוניות צריכות לקבל ענישה כזאת - - -

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: היא כבר מתחממת על הקווים.

<יהודה בר אור: הם ישלמו על אחרים.

איתן כבל: צודקת.

איתן כבל: אוקיי.

<לאה ורון: מתי הם אכפו מישהו שמאותת או לא מאותת, המשטרה?

<חוה ראובני: (טו) במספר סידורי 130, בטור "פירוט נוסף לעבירה", במקום "24.99% מעל המותר" יבוא "14.99% מעל המותר"; פה אנחנו עושים את התנועה ההפוכה, ולוקחים עבירה שהיא עבירת קנס, והופכים אותה לעבירה של הזמנה לדין.

<חוה ראובני: היום עבירה של עומס יתר במשאית, משקל מעל המותר – עד 25% זה עבירת קנס.

<חוה ראובני: אנחנו את הטווח שבין 15% ל-25% רוצים גם להעביר להזמנה לדין.

איתן כבל: מאה אחוז.

איתן כבל: על מי נופלת האחריות?

איתן כבל: על הנהג או על - - -

<לאה ורון: בעל צי הרכב?

<יהודה בר אור: תמיד על הנהג.

<חוה ראובני: קודם כול על הנהג.

<חוה ראובני: אבל גם לפי התוספת השמינית לפקודה זה גם על בעל הרכב.

<חוה ראובני: וכאשר זה הזמנה לדין אפשר להשבית את הרכב, וזה בוודאי סנקציה שנופלת על בעל הרכב.

<חוה ראובני: וזו אחת הסיבות למה נכון להפוך את זה לעבירה של הזמנה לדין, כדי שניתן יהיה להטיל גם את השבתת הרכב.

איתן כבל: בסדר.

איתן כבל: חוה, הסיפה שלך מקובלת עלי.

<איתי עצמון: גם - - - שיש לו שליטה על הרכב, אם אני לא טועה, לפי תקנה - - -

<חוה ראובני: כן, זה לא בהכרח בעל הרכב הרשום.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: הלאה.

<חוה ראובני: אחרי מספר סידורי 190 – כל המקבץ הזה זה העלאת הקנסות על העבירות השונות באופן הנהיגה באופניים חשמליים.

איתן כבל: 250 שקל.

<חוה ראובני: מ-100 ל-250 שקל.

איתן כבל: רק תגידי מה התקנה, שאדע מה העבירה.

<חוה ראובני: אוקיי.

<חוה ראובני: הראשון, 123(א) זה אופניים לא תקינים.

איתן כבל: הלאה.

<חוה ראובני: 123(ב) זה רכיבה לא על המושב.

איתן כבל: הלאה.

<חוה ראובני: 124(א) או (ב) זה כללי ההרכבה של נוסע, עוד רוכב על האופניים.

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: כן, שזה מכה.

איתן כבל: את יכולה להיות שופטת תעבורה כבר.

<חוה ראובני: הכול רשום.

<חוה ראובני: אבל אני חייבת לספר לאדוני שכשהבת שלי התכוננה לתיאוריה, הבן הגדול בחן אותה.

<חוה ראובני: ואז הייתי נוכחת, עשינו תרגיל כזה: היא צריכה לדעת את התשובה הנכונה, אני צריכה גם לדעת באיזה תקנה זה כתוב.

<חוה ראובני: אחרי ארבע שאלות הוא הפסיק לבדוק אותי.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: דרך אגב, זה, לדעתי, אני כבר אומר את זה, זאת חובה שצריך להטיל בקנייה.

איתן כבל: זאת אומרת, אני אומר את זה.

<חוה ראובני: זה חלק מהתקן.

<יהודה בר אור: פעמון יש לכל אופניים.

<חוה ראובני: אופניים תקניים – יש להם את זה.

<קריאה: אסור למכור אופניים בלי.

איתן כבל: אסור למכור, אסור.

<חוה ראובני: אסור.

<חוה ראובני: זה התקן, אסור למכור אופניים לא תקניים.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: מישהו כתב לי את זה.

<יהודה בר אור: הפוך, הילד קודם כול רוצה את הפעמון, אחר כך הוא רוצה את - - -

איתן כבל: כן, נכון.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: (טו), (טז), מי בעד?

איתן כבל: בעד פסקאות 2(2)(טו) ו-(טז) – רוב

איתן כבל: פסקאות 2(2)(טו) ו-(טז) אושרו.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: (יז).

187 יבוא: כאן מדובר על החובה של ליווי קבוצת רוכבי אופניים בכביש.

187 יבוא: זו תקנה שנוספה לפני כשנתיים וחצי, משהו כזה.

187 יבוא: הקנס על רוכבי האופניים שנוסעים בקבוצה הזאת הוא גבוה יותר מאשר על הרכב המלווה, וזה כדי לא להטיל את הנטל - - -

<יהודה בר אור: את מדברת על אופניים רגילות?

<חוה ראובני: כל האופניים.

<חוה ראובני: כשיוצאים בקבוצה לרכיבה בדרך בין-עירונית הם חייבים ליווי.

איתן כבל: זה ברור, ברור.

איתן כבל: חד-משמעית.

<חוה ראובני: יש כללי התנהגות לרכב המלווה הזה.

איתן כבל: חד-משמעית.

<לאה ורון: חשוב לציין, שאיגוד האופניים הישראלי ו"ישראל בשביל האופניים" – בקיצור, הארגונים השונים של הרוכבים על האופניים הוזמנו לישיבת הוועדה.

איתן כבל: מאה אחוז.

איתן כבל: אני מניח שגם הם תומכים.

<לאה ורון: כן, יש להניח, כי אחרת הם היו מגיעים.

<חוה ראובני: זה בטיחותי.

איתן כבל: יש יותר מדי תאונות שהן תוצאה של יציאה לא מאורגנת.

<דרור וגשל: גם המצב הזה לא מרע את מצבם.

<דרור וגשל: אנחנו רק מיטיבים את מצבם.

איתן כבל: הוא לא מרע.

איתן כבל: כן, כן.

<חוה ראובני: זו עבירה של הזמנה לדין.

<דרור וגשל: אם אתה יכול להגיע לבית-משפט.

<לאה ורון: תקנה (יז).

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: בעד פסקה 2(2)(יז) – רוב

איתן כבל: פסקה 2(2)(יז) אושרה.

איתן כבל: תקנה (יז) אושרה.

איתן כבל: הלאה, (יח).

197 יבוא: כאן זה האיסור להפעיל עגלות רתומות לבעלי-חיים מחוץ ליישובים חקלאיים ובלי היתר.

איתן כבל: כן, זו הצעת חוק שלי במקור.

איתן כבל: להזכירך.

<חוה ראובני: במקור, כן?

<חוה ראובני: הייתה גם פנייה של אחד מארגוני בעלי-החיים.

<יהודה בר אור: נוסעים הרבה בראש-העין עם עגלה?

איתן כבל: לא, זה היה בעקבות פנייה של ארגוני בעלי-החיים של איסור העבדת - - -

<לאה ורון: מה זה ג'?

<לאה ורון: 500?

<חוה ראובני: הקנס הוא גבוה יחסית, כיוון שבדרך כלל הדברים האלה מופעלים למטרות רווח, זה לא לשימוש עצמי.

איתן כבל: אוקיי, ברור לי.

<לאה ורון: (יח)?

<לאה ורון: בעד פסקה 2(2)(יח) – רוב

<לאה ורון: פסקה 2(2)(יח) אושרה.

איתן כבל: (יח) אושר.

איתן כבל: (יט).

איתן כבל: מה זה?

<חוה ראובני: זו החובה, משאיות שיש להן דופן הרמה הידראולית מאחור, יש חובה שיהיו עליהן פנסים כתומים כאלה לסמן את הקצוות האלה.

איתן כבל: אוקיי, ברור.

<חוה ראובני: אז הפרת החובה הזאת.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד פסקה 2(2)(יט) – רוב

איתן כבל: פסקה 2(2)(יט) אושרה.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: (3).

<חוה ראובני: כאן אנחנו מדברים על העבירות שבסמכות האכיפה של הרשויות המקומיות, זה עבירות חניה כמעט כולן.

<חוה ראובני: אז שלושת הסעיפים הראשונים הם הטכניים, של החלפת התמרורים.

<חוה ראובני: (3) בפרט 3(2)– (א) במספר סידורי 1, בטור "פירוט נוסף לעבירה", במקום "ב-28 עד ב-30, ב-58, ד-14 עד ד-18 ו-ד-21" יבוא "432, 433 ו-435, 507, 511 עד 513, 815, 818 ו-820"; (ב) במספר סידורי 2, בטור "פירוט נוסף לעבירה", במקום "ד-20" יבוא "817"; (ג) במספר סידורי 3, בטור "פירוט נוסף לעבירה", במקום "ד-20" יבוא "817";

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: מי בעד התיקונים האלה?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד פסקאות 2(3)(א)-(ג) – רוב

איתן כבל: פסקאות 2(3)(א)-(ג) אושרו.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: (ד).

איתן כבל: מה זה?

<חוה ראובני: זאת עבירת חניה, רכב שהושאר חונה על פני הדרך.

איתן כבל: אה, מה שדיברנו.

יעקב פרי: קודם דובר.

<חוה ראובני: שצריך לסמן אותו.

איתן כבל: העירייה, כן.

<חוה ראובני: זו אותה דרגת קנס שבסמכות המשטרה, לתת סמכות גם לפיקוח העירוני לטפל בזה.

איתן כבל: טוב.

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד פסקה 2(3)(ד) – רוב

איתן כבל: פסקה 2(3)(ד) אושרה.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: (ה).

<חוה ראובני: (ה) ו-(ו) זה ביחד, זה אותו סיפור של חניה על שביל אופניים.

<חוה ראובני: (ה) במספר סידורי 8, בטור "פירוט נוסף לעבירה", אחרי "למעט פסקאות" יבוא "(2)"; (ו) במספר סידורי 8א, בטור "מספר התקנה", אחרי "72(א)" יבוא "(2)".

איתן כבל: מי בעד?

יעקב פרי: אני.

יעקב פרי: בעד פסקאות 2(3)(ה) ו-(ו) – רוב

יעקב פרי: פסקאות 2(3)(ה) ו-(ו) אושרו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אושר.

15א יבוא: מי שמשאיר רכב חונה על פני הדרך, שהרישיון שלו לא בתוקף, המחשבה היא, כפי שהסברתי, על אותם סוחרים שמשתלטים על החניה במרחב הציבורי.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: אוקיי, מי בעד?

<איתי עצמון: לא, אבל מדובר על רכב שרישיונו פקע?

<חוה ראובני: כן, שהרישיון שלו לא בתוקף.

<איתי עצמון: לא הצעה למכירה?

<חוה ראובני: נכון - - -

איתן כבל: לא, היא מספרת - - -

<איתי עצמון: לא, אבל אני מדבר, העבירה כרגע היא רק על רכב שמשאירים אותו בצד הדרך.

<חוה ראובני: נכון.

<חוה ראובני: הגבלנו את התקנה, כי שם מדובר גם על רכב - -

<איתי עצמון: שמוצע למכירה.

<חוה ראובני: - - מוצע למכירה.

<חוה ראובני: המשמעות היא שלכאורה כל אחד מאתנו ששם פתק למכירה על האוטו שלו וחונה ברחוב הוא - - -

איתן כבל: אוקיי, תודה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד פסקה 2(3)(ז) – רוב

איתן כבל: פסקה 2(3)(ז) אושרה.

איתן כבל: אושר.

<איתי עצמון: פסקה (ז) אושרה.

איתן כבל: תחילה.

<חוה ראובני: תחילה 3.

<חוה ראובני: תחילתו של צו זה 30 ימים מיום פרסומו.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד סעיף 3 – רוב

איתן כבל: סעיף 3 אושר.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אושר.

<חוה ראובני: תודה רבה, אדוני.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: ואני מקווה מאוד מאוד, שבאמת בעזרת השם, אבל הכי חשוב בעזרת בני האדם, שלא נידרש לכל הקנסות האלה.

<חוה ראובני: אמן.

אבל שיידעו האזרחים: תודה.

אבל שיידעו האזרחים: הישיבה נעולה.