ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 424, 2017-01-31 09:30

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, יועץ, דובר, רשמת, הנושא שלפנינו הוא נושא מאוד מאוד חשוב, אני רוצה לסיים אותו במהלך מושב החורף.

<לאה ורון: אני חושבת שאדוני יכול להזכיר שהתקיימו במהלך התקופה ישיבות עבודה.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: העברנו הילוך בכל הנוגע לחוק.

איתן כבל: אנחנו רצים עם החוק.

איתן כבל: בעניינים שבהם מצאנו את עצמנו קצת מתחפרים - מבחינתי זה הסתיים.

איתן כבל: אני רוצה לתת מתנה לאסא.

איתן כבל: הוא אמור לסיים את תפקידו בסוף אפריל.

איתן כבל: אנחנו נאחל לו הצלחה בתפקיד.

איתן כבל: זו יכולה להיות מתנה לא רעה לסיום התפקיד שלו.

איתן כבל: אני חושב שלכולנו.

איתן כבל: איפה אנחנו עומדים, אדוני היועץ?

<איתי עצמון: בדיונים הקודמים אושרו חלק מההגדרות בסעיף 1, וכן אושרו סעיפים 3,5,6 ו-8.

<איתי עצמון: המחלוקת בנושא הגופנים מתחילה כבר בהגדרה של מוצר בסעיף 1.

<איתי עצמון: ההגדרה לא אושרה.

<איתי עצמון: לפי הצעת החוק בנוסחה המקורי, ההגדרה של מוצר כללה גם גופן, כאשר כעת, בעקבות ישיבות עבודה, כולל ישיבה ארוכה שנערכה ביום רביעי האחרון עם נציגי יוצרי הגופנים, גובש נוסח.

<איתי עצמון: הממשלה גיבשה - כמובן בשיתוף פעולה איתנו - נוסח מתוקן.

<איתי עצמון: הוא כולל תיקון עקיף לחוק זכות יוצרים שיעגן במפורש את היותו של הגופן יצירה אמנותית כהגדרה בחוק זכות יוצרים, ותיקונים נוספים בחוק זכות יוצרים שנועדו לערוך את ההתאמות הנדרשות מהמאפיינים המיוחדים של הגופן לאורך הסעיפים הרלוונטיים בחוק זכות יוצרים.

<איתי עצמון: אני מציע שנציגי הממשלה יציגו את הנושא.

איתן כבל: תסבירו לי למה הגעתם, מה סיכמתם.

איתן כבל: בואו נעביר את זה לתוך החוק.

<איתי עצמון: יש כמה דברי פתיחה של משרד המשפטים.

איתן כבל: זה חלק מההתייחסות של החוק.

<נעמה דניאל: חשוב מאוד לעשות את האבחנה בין הגופן, שזה עיצוב האות, ה-typeface, כלומר איך שהאות מופיעה על מסך המחשב כשלוחצים על הכפתור המתאים במקלדת, לבין תוכנת המחשב שאומרת למחשב איך לייצר את הגופן, מה שנקרא פונט.

<נעמה דניאל: את הפונט רובנו בכלל לא רואים, הוא מוטמע במערכת ההפעלה, במעבד התמלילים שלנו.

<נעמה דניאל: כל מה שאנחנו עושים זה לבחור שם של גופן מהרשימה.

<נעמה דניאל: כפי שידוע, העמדה המקצועית של משרד המשפטים בנוגע לגופנים, בניגוד לתוכנה, היא שעיצובי האותיות, הגופנים מתאימים להיות נידונים במסגרת הצעת חוק העיצובים.

<נעמה דניאל: לגבי תוכנה אין וגם לא הייתה כוונה לשנות מההבנה עליה, גם לפי ההצעה להגן על עיצובי האותיות במסגרת חוק העיצובים.

<נעמה דניאל: עם זאת, יושב-ראש ועדת הכלכלה סבר כי עכב המאפיינים המיוחדים מאוד והתרבותיים של האות העברית, לאור הרצון לבוא לקראת קהילת המעצבים בישראל, שהיא קטנה, ובשל המצב המשפטי שבו לא הייתה הלכה של בית המשפט העליון בעניין ההגנה על גופנים - היו פסקי דין של בתי המשפט המחוזיים, האחרונים בהם התייחסו לגופנים כאל יצירות - יש להעניק הגנה לגופנים באמצעות דיני זכויות יוצרים.

<נעמה דניאל: כל ההגנה על הגופנים צריכה להתייחס למאפיינים המיוחדים שבהם קיימות מגבלות עיצוביות ומאפיינים מוכתבים מראש.

<נעמה דניאל: למשל, האות אל"ף חייבת לשמור על צורה בסיסית מסוימת כדי שמי שקורא ידע מה הוא קורא.

<נעמה דניאל: בנוסף לעיצובים של אותיות ישנם עיצובים שמתבססים אחד על השני, שמתפתחים לאורך זמן.

<נעמה דניאל: יש גם מאפיינים ידועים, כמו סיומות שפיציות שנקראות אותיות סריפיות.

<נעמה דניאל: מעצבי הפונטים שבו ואמרו לנו על החשיבות של המשך פיתוח גופנים עבריים, דבר שמובן וברור שאנחנו לא חולקים עליו.

<נעמה דניאל: זה גם היה חלק מהמטרות שעמדו לנגד עינינו במסגרת הצעת חוק העיצובים.

<נעמה דניאל: העיקרון הזה ממשיך להנחות אותנו גם בתיקון המוצע לחוק זכות יוצרים.

<נעמה דניאל: החשש מפני קיפאון בשוק בא לידי ביטוי בתיקון הזה.

<נעמה דניאל: עניין נוסף ומשמעותי הוא הגנה על משתמש הקצה.

<נעמה דניאל: משתמש הקצה הוא מי שמשתמש בגופן, מי שמעתיק אותו.

<נעמה דניאל: מדובר על מי שיושב בבית מול המחשב ומקיש על האות אל"ף במקלדת שלו.

<נעמה דניאל: הוא יוצר עותק של האות המעוצבת על גבי המסך שלו.

<נעמה דניאל: אם הוא מדפיס את המסמך שהוא כתב, הוא יוצר עותק מודפס.

<נעמה דניאל: לא מדובר על מי שמעתיק את הפונט, שזו התוכנה.

<איתי עצמון: התוכנה תישאר מוגנת בכל מקרה, אלו הוראות החוק הקיים.

<איתי עצמון: בה אנחנו לא פוגעים.

<נעמה דניאל: נכון.

<נעמה דניאל: בפסק הדין של בית המשפט המחוזי בעניין גופן "קורן", נדון מקרה שבו מערכת הפעלה מסוימת ומוכרת מאוד עשתה שימוש בגופן, לא בפונט.

<נעמה דניאל: היא עשתה שימוש בעיצוב של אות שבית המשפט פסק שהוא מפר, שהוא העתקה של גופן קודם.

<נעמה דניאל: חוק זכות יוצרים לא דורש מודעות כתנאי להעתקה.

<נעמה דניאל: משמעות הדבר היא שכל אחד מאיתנו שרכש את מערכת ההפעלה עם הגופן המדובר בתוכה וכתב בגופן הזה מסמך, הוא בעצמו מפר.

<נעמה דניאל: זה מצב שמבחינת מדיניות אנחנו חושבים שאי אפשר לאפשר, הוא אבסורדי, הוא הופך את כולנו למפרים, גם אם קנינו תוכנה חוקית לגמרי.

<נעמה דניאל: מוצע שמשתמש הקצה יהיה פטור מהפרה של זכות יוצרים, אבל לא יהיה מוגן אם הוא עשה בהדפסות שימושים מסחריים.

<נעמה דניאל: זה אחד האיזונים הקריטיים בעינינו.

<נעמה דניאל: התיקון לא מרשה העתקות של תוכנה, כמו שאמר עו"ד עצמון.

<נעמה דניאל: התוכנה והפונט מוגנים.

<נעמה דניאל: לא תהיה הגנה למשתמש קצה שמעתיק תוכנה באופן לא מורשה.

<נעמה דניאל: לגביו יחול הדין שקיים היום.

<איתי עצמון: אם הוא מוריד תוכנה באופן לא מורשה, הוא מפר את זכות היוצרים בתוכנה.

<איתי עצמון: השימוש שלו בתוכנה מפרה - -

<נעמה דניאל: ההקלדה תהיה מוגנת.

<נעמה דניאל: ככל שהוא רוצה למכור, להפיץ עותקים מודפסים שהוא עשה בגופן הזה, הוא לא יוכל לעשות את זה.

<נעמה דניאל: השימוש הרגיל בגופן שונה משימוש רגיל ביצירות.

<נעמה דניאל: כאשר מישהו קונה דיסק - כולנו יודעים שצריבה זו פעולה אסורה אם אין הסכמה של בעל זכות יוצרים - הפעולה הראשונה, בין אם זו קנייה או צריבה, מותרת או אסורה לפי העניין.

<נעמה דניאל: כל שימוש רגיל אחר כך, כמו אם אני מאזינה לדיסק בבית שלי, לא מהווה הפרה של זכות יוצרים.

<נעמה דניאל: אותו דבר עם קנייה או הורדה של תמונה.

<נעמה דניאל: צפייה בתמונה היא לא הפרה.

<נעמה דניאל: אפילו פתיחה של קובץ שהורד מהאינטרנט היא לא הפרה.

<נעמה דניאל: אנחנו מעניקים פה לא רק הגנה על התוכנה, אנחנו מעניקים פה גם הגנה לגופן, שזה העיצוב של האות, בשימוש הרגיל או בהעתקה שלו.

<נעמה דניאל: כל פעם כשמקלידים או מדפיסים, נוצר עותק של האות המעוצבת.

<נעמה דניאל: הגופן נועד לשימוש כזה.

<נעמה דניאל: אין דרך להשתמש בו בלי להעתיק אותו.

<נעמה דניאל: זה שונה משימוש רגיל ביצירות אחרות.

<נעמה דניאל: חוץ מהעתקת התוכנה, שזו פעולה אסורה, פעולה נוספת שאוסר התיקון היא העתקה של הגופן שלא במסגרת הקלדה וכו'.

<נעמה דניאל: אם חוזרים לדוגמה של מערכת ההפעלה של אותו גופן, מי שמייצר מערכות הפעלה למחשבים רוצה שיהיו לו גופנים בתוך מערכת ההפעלה.

<נעמה דניאל: נניח שהוא רואה גופן באינטרנט ומחליט להעתיק את העיצוב של האות.

<נעמה דניאל: הוא לא מעתיק את התוכנה, הוא מייצר תוכנה שעושה את אותו דבר.

<נעמה דניאל: הפלט של התוכנה זה הגופן המוגן.

<נעמה דניאל: משתמש כזה, לפי מה שהצענו, מפר את הזכות בגופן, למרות שהוא לא מפר את הזכות בתוכנה.

<נעמה דניאל: ההפרה הזאת מכוסה.

איתן כבל: אם אני מבין אתכם נכון, עשיתם אבחנה בין השימוש בתוכנה לשימוש בגופן.

איתן כבל: זה בסדר כל עוד הוא יושב בבית ומדפיס לעצמו מסמכים.

איתן כבל: ברגע שהוא ממסחר את העניין זה כבר מקבל ממד אחר לגמרי.

<נעמה דניאל: נכון.

<נעמה דניאל: גם אם אדם מוריד בבית תוכנה הוא מפר.

<איתי עצמון: זה כבר לפי החוק הקיים.

<נעמה דניאל: נכון.

<נעמה דניאל: "מוצר" – לרבות מערכת של פריטים, אריזה, סימן גראפי (graphic symbol), תצוגות מסך ולמעט גופן (typeface) ותוכנת מחשב;

<חגי נצר: עדיין בהגדרה, למרות שאני מברך שהוצאתם את הפונטים מהעיצובים, הנושא של סימן גרפי יוצר קושי וגבול לא מספיק ברור בין עיצוב לבין זכויות יוצרים.

<חגי נצר: זה מכניס משהו דו-מימדי למושג שעד היום, לפחות בפסיקה, ראו בו כחפץ, כמשהו מוחשי.

<חגי נצר: אפשר לדבר על עיצוב שצמוד למוצר, זה בסדר, אבל המוצר עצמו חייב להיות פיזי.

<חגי נצר: אם את מכניסים פה גרפיקה, שוב פעם טשטשתם את הגבול, וחבל, זאת הזדמנות לתקן.

<נעמה דניאל: אנחנו לא חושבים שהמוצר חייב להיות פיזי.

<נעמה דניאל: נראה לי שלהיצמד לחפץ שיש לו קיום פיזי זה קצת היצמדות שהיא לא מתקדמת עם הטכנולוגיה.

איתן כבל: גברתי, ההערה שלך התקבלה.

<תמיר אפורי: אני רוצה להצטרף לדברים שאמר חברי עורך דין חגי נצר.

<תמיר אפורי: הפתרון שמוצע בעניין הפונטים נראה לי נכון.

<תמיר אפורי: אין לי כל הערה לגביו, ודאי שלא נגדו.

<תמיר אפורי: אני חושב שהבעיה של היחס בין זכויות יוצרים למדגמים לא נפתרה.

<תמיר אפורי: עשו פה פתרון נקודתי לקבוצה מאוד מסוימת, אבל הבעיה עדיין שם.

<תמיר אפורי: אני הצבעתי עליה גם בדיונים אחרים.

<תמיר אפורי: אמרו לנו שזה יטופל בהמשך, אבל ההמשך הגיע, רוצים לגמור את החוק.

<תמיר אפורי: אין לי בעיה עם הרעיון שלפיו מרחיבים את התפישה של מה הוא עיצוב.

<תמיר אפורי: אני לא חושב שיש למישהו פה התנגדות שירחיבו את המושג "עיצוב", ובלבד שיבהירו שזה לא שולל את הגנת זכויות יוצרים מכל אותם אובייקטים.

<תמיר אפורי: באופן מיוחד זה מתייחס לדברים דו-ממדים.

<תמיר אפורי: שם נמצאת הבעיה הקשה ביותר.

<תמיר אפורי: הפתרון שאני מציע הוא לבטל סעיף בחוק זכות יוצרים, לכתוב שסעיף 7 בטל.

<תמיר אפורי: אם כותבים את זה, כל הבעיה נפתרת.

<איתי עצמון: התיקון העקיף בנושא הוא בסעיף 118 להצעת החוק.

<תמיר אפורי: כאן דובר על תיקון עקיף לחוק זכות יוצרים.

<איתי עצמון: זה תיקון עקיף רק לעניין הגופנים.

איתן כבל: זה נעשה לבקשתי.

איתן כבל: העניין של הגופנים זה לשון עברית, שפה.

איתן כבל: יש מאפיינים מיוחדים בתוך העניין הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הצורות של האותיות בשפה הערבית זו אמנות.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: זה עיכב אותנו המון זמן.

איתן כבל: מר אפורי, אני מבטיח לך שניתן לזה את המענה וההתייחסות.

<ערן ברקת: נראה לי שיש הסכמה מוחלטת על העיקרון, תודה רבה.

<ערן ברקת: נאמר לי שיש דברים כאלה ואחרים לגבי ניסוח, אבל נשאיר את זה לשם.

<ערן ברקת: העיקרון מוסכם.

<ערן ברקת: אין לי התנגדות להצעה שנשמעה הבוקר לגבי סעיף 7, רק תהיה לזה השלכה על הפונטים.

<ערן ברקת: אם הוועדה תחליט לבטל את סעיף 7 לחוק זכות יוצרים, זה דבר שישפיע על הגדרת מוצר.

איתן כבל: אני לא שם.

<חגית הניג: אני מברכת על ההחלטה להרחיב את השנים של ההגנה, אני חושבת שזה נכון.

<חגית הניג: ביחס לזכות המוסרית, אני חושבת שצריך לעודד את היצירה.

איתן כבל: אנחנו בסיפור אחר.

איתן כבל: כשנגיע לעניין הספציפי שגברתי מתייחסת אליו, את תוכלי להעיר.

איתן כבל: מי בעד הגדרת "מוצר", ירים את ידו?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

<נעמה דניאל: אני אקריא את הנוסח ששלחנו בנוגע לתיקון העקיף לחוק זכות יוצרים.

<נעמה דניאל: מוצע להוסיף את המילה "גופן" (Typeface) לתוך ההגדרה של "יצירה אמנותית".

<איתי עצמון: זה התיקון שמחיל באופן מפורש את הוראות חוק זכות יוצרים גם על גופנים.

<נעמה דניאל: נכון.

<נעמה דניאל: אנחנו מוסיפים כאן שההצגה לציבור של גופן, תיחשב כפרסום ראשון של גופן.

<איתי עצמון: זה לעניין מניעת תקופת ההגנה.

<איתי עצמון: נעשה בזה שימוש כאשר נעגן את תקופת ההגנה על הגופנים.

איתן כבל: מי בעד פסקה (1)?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

<נעמה דניאל: סעיף 11 מפרט מה הן הזכויות שיש לבעל יצירה.

<נעמה דניאל: אחת הזכויות היא יצירה נגזרת.

<נעמה דניאל: יצירה נגזרת היא יצירה שמבוססת באופן מהותי על יצירה קיימת.

<נעמה דניאל: בגלל הרצון לאפשר המשך פיתוח של תחום הגופנים, ובגלל העובדה שהרבה גופנים מסתמכים על עיצובים קיימים בשוק, חששנו שהחלת הזכות על יצירה נגזרת תחסום את המשך הפיתוח, לכן אנחנו מציעים להחריג את הזכות ליצירה נגזרת.

<נעמה דניאל: הזכות להעתקה כוללת גם חלק מהותי של היצירה כך שאם הועתק חלק מהותי מהעיצוב זו תהיה הפרה לפי החוק.

<איתי עצמון: בגלל אותם מאפיינים מאוד ייחודיים של הגופנים, לא נכון להחיל את ההגנות של יצירה נגזרת על יצירה שהיא גופן.

<איתי עצמון: זו אחת מההתאמות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הגופן עצמו הוא חלק מהיצירה.

<נעמה דניאל: ביצירה הזאת יש אות.

<נעמה דניאל: היא משהו שיש לו שימוש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו מדברים על העיצוב.

איתן כבל: אין לנו רצון להגיע לאבסורד שכל איזה שינוי קטנטן ייחשב כהפרה.

<עודד עזר: האם שינוי קטנטן באות כזאת או אחרת ייחשב כהפרה?

<נעמה דניאל: אני לא יכולה להגיד מה יקרה, אני כן יכולה להגיד שאנחנו מנחים את בית המשפט לקחת בחשבון את מה שקיים בשוק.

<נעמה דניאל: אם מה שקיים בשוק מאפשר שינויים מאוד מאוד קטנים שיוצרים איזה שהוא מוצר שהוא חדש, יכול להיות שבית המשפט יאפשר את זה.

<נעמה דניאל: אני מבינה שזה לא כך.

<נעמה דניאל: אני מבינה ששינויים קטנטנים לא מספיקים כדי לקבל הגנה על משהו שהוא חדש.

<עודד עזר: זה לא מה שהבנתי.

<יורם ליכטנשטיין: האם גופן הוא כל אותן עשרים וכמה אותיות שמהוות יצירה אחת, או שמדובר בעשרים וכמה יצירות נפרדות?

<יורם ליכטנשטיין: אם העליתי שלט פרסומת עם המילה "לא" בפונט מסוים, זה לא חלק מהותי אם היצירה היא כל האותיות ביחד, אבל זה כן חלק מהותי אם היצירה היא כל האותיות בנפרד.

<יורם ליכטנשטיין: האם יש התייחסות לזה?

<נעמה דניאל: אין התייחסות ספציפית לזה.

<נעמה דניאל: גם לא הצענו הגדרה לגופן.

<נעמה דניאל: אפשר לחשוב על זה שוב.

<נעמה דניאל: אנחנו רוצים להתייחס לזה בסעיף 56.

<יורם ליכטנשטיין: אם מדובר באות בתוך סך כל האל"ף בי"ת, זה לא חלק מהותי מן היצירה, לכן זו לא עבירה בכלל.

<נעמה דניאל: אני לא חושבת.

<נעמה דניאל: זה נכון שהגופן הוא העיצוב של כל האותיות, אבל אני חושבת שאם אתה עושה שימוש בחלק מהאותיות, זה עדיין נחשב להפרה.

<יורם ליכטנשטיין: אולי שווה להבהיר את זה.

איתן כבל: אני מקבל את התשובה של משרד המשפטים.

איתן כבל: מי בעד פסקה (2), ירים את ידו?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

<נעמה דניאל: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שאנחנו נותנים הגנה על גופן, כלומר, על העיצוב של האותיות.

<נעמה דניאל: הסעיף הזה לא מתייחס לתוכנת מחשב שמישהו מעתיק.

<נעמה דניאל: תוכנת מחשב שמישהו מעתיק זו הפרה.

<נעמה דניאל: זה לא נמצא בסעיף הזה.

<איתי עצמון: כשאת אומרת "תוכנת מחשב", למה את מתכוונת?

<נעמה דניאל: אני מתכוונת לפונט.

<נעמה דניאל: אם מישהו מוריד מערכת הפעלה שלמה שיש בתוכה גופן מפר, זו או הפרה של הפונט, או הפרה של המערכת של התוכנה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשאני מקבל תכנית בתוכנה מסוימת, לא תמיד יש לי את אותם פונטים שהשתמש בהם המתכנן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני בדרך כלל שולח את התוכנה עם הפונטים שנמצאים שם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אני לא אקבל את הפונטים, אני אקבל את האותיות הפוכות, או שאני אקבל סימני שאלה במקום המילים שנמצאות שם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: את הפונטים האלה המתכנן שלח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא יודע אם הוא קיבל אישור, אם הוא קנה אותם, לא קנה אותם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא שולח אותם עם התוכנית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם עשיתי הפרה כשהשתמשתי באותם פונטים?

<נעמה דניאל: אם אתה משתמש בהם בהקלדה, בהדפסה או בדברים כאלה, אתה לא עושה הפרה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני משרטט תכנית שאני מעביר הלאה.

<איתי עצמון: אני מציע שתקראי גם את פסקה (7).

<איתי עצמון: פסקה (3) ו-פסקה (7) הן הסדר אחד.

<איתי עצמון: הסיבה להפרדה היא בגלל המבנה הקיים של חוק זכות יוצרים.

<איתי עצמון: זה החוק שאותו אנחנו מתקנים.

<איתי עצמון: זה הכל שימושים מסחריים במהותם.

<נעמה דניאל: נכון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מהנדס, מייצג קבלן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מקבל את תכנית הביצוע ממי שתכנן אותה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כדי שאני אפתח אותה, או כדי שאני אוכל להדפיס אותה, אני צריך את הפונטים שהוא השתמש בהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מכניס אותם לספרייה של הפונטים שיש לי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא יודע אם הוא קיבל היתר, לא קיבל היתר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יכול להיות שבתכנית מסוימת שאני אשרטט אני אשתמש בהם.

<נעמה דניאל: לא קיבלת רשות לעשות בהם שימוש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני משתמש בהם להדפסה, לפתיחה, למרות שאני לא יודע אם הוא קיבל אישור.

איתן כבל: אי ידיעה אינה פוטרת.

<נעמה דניאל: זה בדיוק הרציונל של חוק זכות יוצרים.

איתן כבל: כמעט על כל דבר, בוודאי מהסוג הזה, אתה יכול להגיד שלא ידעת, שהעבירו לך.

איתן כבל: אני חושב שכשעוסקים בעניינים של יצירה, אתה לא יכול להסתמך על אי הידיעה.

<נעמה דניאל: ברגע שאתה מוריד תוכנה שאין לך רשות להוריד אותה - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: קיבלתי נייר מודפס.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני משתמש בנייר לשימוש שלו, לא שלי.

איתן כבל: האבחנה היא בין השימוש האישי לשימוש המסחרי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: נניח שהלכת לאדריכל שנתן לך הצעה שלא מצאה חן בעיניך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה לוקח ומעביר לאדריכל אחר על-מנת שיעשה שיפורים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם האדריכל השני יכול להשתמש בזה?

<נעמה דניאל: זו שאלה שעלתה לא מזמן בפסיקה.

איתן כבל: יש שכל ישר בין החוק למציאות המתקיימת.

איתן כבל: אחר כך יש את בתי המשפט.

איתן כבל: זה מסוג הדברים שאתה לא יכול לקבוע בחקיקה.

<נעמה דניאל: אם הורדת תוכנה בלי הרשאה, יש לך עותק מפר של תוכנה במחשב שלך.

<נעמה דניאל: אני מניחה שבעלי מקצוע שמשתמשים בפונטים ובמעבדי תמלילים היו צריכים לדעת שאם אין להם רישיון מבעל התוכנה, אסור להם להשתמש בה.

<נעמה דניאל: מאחר וההחזקה היא למטרה עסקית, מדובר בעותק מפר.

איתן כבל: זה המצב היום.

<ערן ברקת: ההסדר הזה נותן מענה לשימוש למטרה עסקית.

<ערן ברקת: עדיין יש תחום שלם שנוצרת בו פרצה שצריך לטפל בה.

<ערן ברקת: אם אדם מוריד מהאינטרנט גופן מפר ושולח את זה לכל חבריו על מנת שיעשו שימוש בבית שלהם, לא תהיה יותר רכישה של פונטים פרטיים, יגידו שזה לא שימוש עסקי.

<ערן ברקת: ההצעה, כפי שאני מבין אותה, עלולה להתפרש כנותנת הכשר להפצה גורפת.

איתן כבל: אני לא חושב.

איתן כבל: מסחרי זה לא בהכרח שאתה מקבל על זה תמורה.

איתן כבל: הכוונה היא שזה יוצא מד' אמותיך, שזה מתחיל להיות בשרשור כזה או אחר.

איתן כבל: זו הכוונה.

<איתי עצמון: נוסח הסעיף המוצע וסעיף 28ב טומנים בחובם שני סוגי שימושים במסגרת הגנה על משתמשי קצה.

<איתי עצמון: אם כמשתמש קצה אני יושב במחשב שלי ומשתמש בתוכנת וורד, כשאני לא יודע שבעלי התוכנה לא הגיעו להסכם עם יוצר הגופן, אני לא אחשב כמפר.

<איתי עצמון: זו סיטואציה אחת.

<איתי עצמון: הסיטואציה השנייה היא שאני יושב בבית ומוריד את הפונט.

<איתי עצמון: במקרה הזה, אם לא קיבלתי הסכמה מיוצר התוכנה, אני אחשב כמפר.

<איתי עצמון: זה המצב החוקי היום.

<איתי עצמון: הסעיף המוצע כאן בא להשיג הגנה עלי כאשר אני אשתמש בגופן הזה.

<איתי עצמון: זה גופן שהורדתי דרך התוכנה.

<איתי עצמון: האם אנחנו רוצים לתת הגנה בשתי הסיטואציות האלו על משתמשי הקצה?

<איתי עצמון: זו שאלה שהוועדה צריכה להכריע בה.

<איתי עצמון: יש נימוקים שונים, אני מניח, לכל אחד מסוגי ההגנות האלה.

<יונתן דרורי: שימוש פרטי הוא לא שימוש שמפר זכויות יוצרים לפי חוק זכות יוצרים.

<יונתן דרורי: זה מה שאתם יוצרים כאן.

<יונתן דרורי: צריך להשאיר משהו לבית המשפט, לא ליצור הבהרות על הבהרות.

<יונתן דרורי: ההצעה כאן מאוזנת.

<איתי עצמון: ההצעה כוללת את שתי הסיטואציות שתיארתי.

<איתי עצמון: השאלה אם אדם פרטי יסתכן בהורדת תוכנה לא חוקית.

<איתי עצמון: אם אני רוצה להדפיס 40 הזמנות למסיבה ובשביל זה אני מוריד תוכנה לא חוקית, אני אחשב כמפר זכות יוצרים בתוכנה.

<איתי עצמון: זה המצב החוקי היום.

<איתי עצמון: את המצב הזה אין כוונה לשנות.

<איתי עצמון: השימוש שלי בגופן יהיה מותר.

<איתי עצמון: השאלה אם אני אבחר לעשות את זה, או שאני אלך להרבה מאוד אפשרויות אחרות של הורדת תכניות שהן חינמיות, ויש כאלה, ולא אסתכן בהפרת זכות יוצרים בתוכנה מוגנת.

<איתי עצמון: זו נקודה יותר פרקטית למחשבה.

<איתי עצמון: אני חושב שאפשר להשאיר את הנוסח כפי שהוצע.

איתן כבל: גם אני חושב.

איתן כבל: מי בעד פסקאות (3) ו-(7), ירים את ידו?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

<נעמה דניאל: פרסום של יצירה - הוצאה של מספר סביר של עותקים של היצירה לרשות הציבור ברשותו של בעל זכויות היוצרים, למעט ביצוע פומבי של היצירה או שידורה, ולמעט הצגה לציבור של יצירה אמנותית שאינה גופן.

<נעמה דניאל: כשמדובר בגופנים, אנחנו מסתכלים אם הוצא מספר סביר של עותקים ברשות בעל זכות יוצרים לשוק - בפומבי, או בצורה של מכירתם באינטרנט, בחנויות וכו'.

<נעמה דניאל: זה המועד שמתחיל לנו את תקופת ההגנה.

<נעמה דניאל: תקופת ההגנה תינתן למשך 70 שנה מאותו מועד.

איתן כבל: מי בעד פסקה (4), ירים את ידו?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: נמנעים – אין פסקה (4) אושרה.

<נעמה דניאל: הזכות המנויה בסעיף 46(1) היא הזכות המוסרית לקבלת ייחוס נאות לעותקים של היצירה.

<נעמה דניאל: כאן, בגלל שאמרנו קודם שהגופן הוא העיצוב של האות, נוצר מצב שהסעיף מבקש לציין על כל מסמך שמודפס בגופן מי יצר את הגופן, מי יצר את העיצוב של האות.

<איתי עצמון: מבחינה פרקטית זה נראה לי לא סביר.

<נעמה דניאל: נכון.

<נעמה דניאל: זה גם המצב בבריטניה.

<איתי עצמון: פסקה (2) של סעיף 46 כן תחול.

<איתי עצמון: הזכות מוסרית מורכבת משני רכיבים: קרדיט ואי סילוף של היצירה.

<נעמה דניאל: כן.

<חגית הניג: אני מסכימה עם הדברים שנאמרו, אבל אני חושבת שצריך לחזור לחוק שהיה לפני 2008, שבו נאמר ששמו ייקרא על יצירתו בקשר ליצירתו, בהיקף ובמידה המקובלים בנסיבות העניין.

<חגית הניג: זה לגבי סעיף 46(1).

<נעמה דניאל: את מציעה לתקן את סעיף 46 לחוק זכות יוצרים באופן גורף?

<חגית הניג: את סעיף 46(1).

<חגית הניג: לא באופן גורף, רק לגבי הפונטים.

<נעמה דניאל: מה שמועלה כאן זה חוסר אבחנה בין התוכנה לגופן.

<נעמה דניאל: הגופן עצמו הוא העיצוב של האות.

<נעמה דניאל: כשקוראים במחשב בשם של גופן, הוא מקושר לתוכנה, הוא לא מקושר לעיצוב של האות.

<נעמה דניאל: על העותק של התוכנה צריך לתת זכות מוסרית לפי ההיקף והמידע הראויים בנסיבות העניין.

<נעמה דניאל: על כל עותק של העיצוב של האות נראה לי מרחיק לכת.

<חגית הניג: אם צבי נרקיס שימר את זכותו המוסרית לכך שהגופן ייקרא על שמו, חברה של פונטים לא יכולה לקחת את הפונט הזה ולקרוא לו בשם אחר.

איתן כבל: אם אתה לוקח את התוכנה ועושה בה פעולות שהן אסורות, אתה מפר.

איתן כבל: אנחנו לא גורעים ממעמדה של התוכנה.

<חגית הניג: אם אנחנו רוצים לעודד את היצירה, לא ליצור איזה שהוא אפקט מצנן, אני חושבת שצריך להחריג את סעיף 46(2).

<חגית הניג: כאשר פונטאי בא ומנסה ליצור, הוא לא יודע מה זה "שלא יוטל פגם ביצירתו של פונטאי אחר".

<חגית הניג: אם אנחנו רוצים לעודד את זה, זה צריך להיות בהלימה עם תיקון סעיף 11(6).

<נעמה דניאל: אנחנו נגיע לזה כשנדבר על הסוגים.

איתן כבל: מי בעד פסקה (5), ירים את ידו?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

<נעמה דניאל: אנחנו הצענו את התיקון שמתכתב עם הצעת חוק העיצובים, בגלל ההבנה שמדובר כאן בשוק שיש בו מגוון של עיצובים קיימים.

<נעמה דניאל: יש משפחות של עיצובים, יש אלמנטים ספציפיים שנהוג להשתמש בהם.

<נעמה דניאל: כשבוחנים האם גופן אחד מפר גופן אחר, הדברים האלה יילקחו בחשבון.

<נעמה דניאל: זה יכול להיות לטובת או לרעת כל אחד מהצדדים.

איתן כבל: מי בעד פסקה (6)?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

<נעמה דניאל: סעיף 50 מתייחס לאדן השני של הזכות המוסרית.

<נעמה דניאל: אמרנו שיש זכות מוסרית לקרדיט, לקריאת שמו של היוצר על היצירה.

<נעמה דניאל: האדן השני של חוק זכות יוצרים - מניעת סילוף ביצירה.

<נעמה דניאל: סעיף 46(2) אומר שזכות מוסרית ביחס ליצירה היא זכות היוצר כי לא יוטל פגם ביצירתו, לא ייעשה בה סילוף או שינוי צורה אחר, וכן כי לא תיעשה פעולה פוגענית ביחס לאותה יצירה, והכל אם יש באלה מהם כדי לפגוע בכבודו או בשמו של היוצר.

<נעמה דניאל: סעיף 50 מסייג את הזכות הזאת, משום שהיא מאוד מאוד רחבה.

<נעמה דניאל: סעיף (א): העושה ביצירה פעולה הפוגעת בזכות המוסרית של היוצר המפר את הזכות האמורה, וסעיף קטן (ב) מסייג את האמירה הגורפת הזאת.

<נעמה דניאל: הכוונה היא שיש שני דברים שיהיו מותרים לפי הסעיף הזה.

<נעמה דניאל: אל"ף, פעולה סבירה בנסיבות העניין, ויש לנו בסעיף קטן (ג) אמות מידה לבחינה של הדבר הזה, ובי"ת, פעולה שנעשתה במסגרת מה שאושר בסעיף 28ב, כלומר, שימוש בהקלדה, הדפסה וכו'.

<יונתן דרורי: הבעיה שזה עלול לפגוע בתחולה של חוק זכות יוצרים.

<יונתן דרורי: היה פסק דין שאמר שאם הפעולה סבירה - למשל בנושא של יצירות אדריכליות - אפשר לחיות איתה, היא לא הפרה של הזכות המוסרית.

<יונתן דרורי: כאשר אתם יוצרים החרגות לעניין גופן, יהיה אפשר להבין מכך שזה לא קיים לגבי יתר הזכויות.

<יונתן דרורי: אולי אפשר לבוא ולומר שאין בהחרגות שאתם מציעים כרגע לעניין גופן כדי לפגוע בפרשנות של יתר החוק, או משהו מהסוג הזה.

<נעמה דניאל: אנחנו לא יוצרים פה החרגות, אנחנו יוצרים שתי פעולות מותרות.

איתן כבל: אני לא חושב שיש כאן סוג של החרגה.

איתן כבל: אני חושב שכדאי שנשאיר את זה בנוסח הקיים כאן.

<איתי עצמון: אנחנו נבחן את הנוסח כך שיבטא את המהות שנעמה התכוונה אליה.

איתן כבל: מי בעד פסקה (8)?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

<נעמה דניאל: סעיף 56 הוא סעיף הפיצויים הסטטוטוריים.

<נעמה דניאל: הוא יחול על התוכנה ועל הפרה של הגופן.

<נעמה דניאל: סעיף 56 מאפשר קביעת פיצויים רק פעם אחת על מסכת אחת של מעשים.

<נעמה דניאל: הפיצוי הסטטוטורי הוא עד 100 אלף שקל.

<נעמה דניאל: מסכת אחת של מעשים נחשבת כהפרה אחת לצורך זה.

<נעמה דניאל: אם יש שתי הפרות נפרדות - אחת של הגופן ואחת של התוכנה, בדרך כלל בתי המשפט פוסקים שאלו שתי הפרות נפרדות.

<עודד עזר: זה המקום להגיד תודה רבה לחבר הכנסת איתן כבל, לעוזרים שלו, לחברי הוועדה.

<עודד עזר: עברנו 3 שנים קשות מאוד.

<עודד עזר: אני חושב שההחלטות הן טובות.

<עודד עזר: למדנו הרבה על חשיבות האות העברית.

<עודד עזר: אני חושב שנעשה פה דבר מאוד מאוד חשוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם לגבי הערבית.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: לא לחינם התעקשתי על העניין הזה, ראיתי בו ערך.

איתן כבל: אני אוהב את השפה העברית, היא מדהימה.

<עודד עזר: אני מבטיח שנפתח את האות העברית לטובת כולנו.

איתן כבל: סיימנו את החלק החשוב הזה.

<איתי עצמון: פסקה (2) בהגדרת "המועד הקובע" טרם אושרה.

<נעמה דניאל: הפסקה השנייה בהגדרת "המועד הקובע" משמשת אותנו בקשר לעיצובים לא רשומים.

<נעמה דניאל: היא קובעת כמה מועדים שהם קריטיים לעניין של עיצובים.

<נעמה דניאל: אחד המועדים שנעשה בהם שימוש לעניין הזה הוא תחילת תקופת ההגנה של עיצוב לא רשום.

<נעמה דניאל: מועד נוסף שהוא קריטי זה המועד שלגביו בוחנים האם העיצוב היה חדש או בעל אופי ייחודי.

<איתי עצמון: מה לגבי "בישראל או מחוצה לה"?

<נעמה דניאל: גם בישראל ומחוצה לה.

<איתי עצמון: זה יהיה נכון לגבי שלושת המועדים.

<נעמה דניאל: נכון.

<נעמה דניאל: זה נגזר מזה שאנחנו מכירים בפרסום באינטרנט.

<סער אלון: אני רוצה להתעכב על הנושא של האופן המסחרי.

<סער אלון: הרבה פעמים הפרסום הוא על ידי סטודנטים לעיצוב, אנשים שהם לאו דווקא מוציאים את מרכולתם למכירה באופן מסחרי.

<סער אלון: אולי כדאי לנסות לוותר, או לנסח בצורה שונה.

איילת נחמיאס ורבין: המילים "מועד הפרסום בציבור לראשונה" לא עונה על מה שאתה מבקש?

<סער אלון: השאלה על מה אנחנו נותנים את הדגש פה – האם על הפרסום באינטרנט כמשהו ראשי, או שיש כאן חובה שזה יהיה באופן מסחרי.

<איתי עצמון: אתה אומר שהיסוד "באופן מסחרי" לא נכון שיחול כאן על המועדים האלה, מכיוון שיכולה להיות הצגה בציבור שהיא לא באופן מסחרי.

איילת נחמיאס ורבין: כמו תערוכות בשנקר או בבצלאל שבהן העיצוב הוא עיצוב מיוחד.

<איתי עצמון: היא כן תיחשב כמועד הקובע לצורך התקופה.

<נעמה דניאל: אני לא חושבת שיש לנו התנגדות לעניין הפרסום.

<איתי עצמון: השאלה על איזה מועדים יחול היסוד "באופן מסחרי".

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו לא רוצים לפגוע בסטודנטים לעיצוב שרק מתחילים את דרכם.

איילת נחמיאס ורבין: הם לא רוצים למכור את העיצוב שלהם, הם רק מציגים אותו.

איילת נחמיאס ורבין: האם זה עונה על המועד הקובע בו העיצוב הוצג לראשונה, למרות שזה לא מסחרי?

<נעמה דניאל: אנחנו צריכים לזכור מה התכלית של הסעיפים האלה.

<נעמה דניאל: התכלית היא לעודד עיצובים חדשים.

<נעמה דניאל: אם יש משהו שהוא קיים, שהוא כבר פורסם, שהוא נגיש לציבור - -

<איתי עצמון: אתם מסכימים להערה.

<נעמה דניאל: לגבי הפרסום.

<איתי עצמון: לגבי הפרסום בציבור לראשונה, האם לא יהיה מדובר על פרסום באופן מסחרי?

<איתי עצמון: המילים "באופן מסחרי" יתייחסו לעניין של הופץ בציבור?

<איתי עצמון: השאלה אם מוחקים לגמרי את התיבה "באופן מסחרי".

<נעמה דניאל: אני חושבת שאפשר למחוק אותה.

<אסא קלינג: ההוספה של המילים "באופן מסחרי" להגדרה של פרסום, מעלה שאלות בעניין סעיף 9 שמתייחס לפרסום בציבור בכלל, לאו דווקא באופן מסחרי.

איתן כבל: תצוגת אופנה זו כבר אמירה מסחרית.

איילת נחמיאס ורבין: השאלה איך אנחנו מגינים על סטודנטים שמציגים כרזה שהיא חדשנית.

איילת נחמיאס ורבין: חלק מהמטרה של החוק הזה הוא לעודד עיצובים חדשים.

איילת נחמיאס ורבין: חלקם יהיו מסחריים, חלקם לא.

איילת נחמיאס ורבין: עדיין למי שעיצב אותם מגיעה הגנה.

<תמיר אפורי: יש את העניין של המועד להגנה, ויש את השאלה אם זה מוגן.

<תמיר אפורי: אתם דורשים פרסום מסחרי כתנאי להגנה, אבל גם אומרים שתחילת ההגנה לא צריכה להיות עם פרסום מסחרי.

<תמיר אפורי: יש פה סתירה.

<תמיר אפורי: אתם גורמים בכך נזק לאותם סטודנטים.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא בטוחה שאני מסכימה איתך.

<ערן ברקת: אני מסכים עם ההערה הכללית של עו"ד אפורי.

<ערן ברקת: השימוש במונח "המועד הקובע" הוא כפול.

<ערן ברקת: אנחנו רוצים שהעניין של תקופה ההגנה יתייחס לאי שימוש מסחרי.

<ערן ברקת: אם מישהו פרסם את העיצוב שלו בלי שהוא התחיל לעשות בזה משהו מסחרי, כבר אז מתחילות לרוץ לו ה-3 השנים.

<ערן ברקת: נניח שאחרי שנה הוא רוצה לקבל הגנה על העיצוב שלו.

<ערן ברקת: אם אנחנו רוצים לעזור לו, צריך שרק פרסום מסחרי ישלול את ההגנה, לא פרסום לא מסחרי.

<ערן ברקת: צריך לתת את הדעת להגדרה בשני המישורים השונים.

<איתי עצמון: אני חושב שהמענה לסוגיה הזאת הוא בסעיף 4(א)(2).

<איתי עצמון: ההגדרה של המועד הקובע, שכרגע אנחנו דנים בה, נכנסת לתיבה "בתוך שלושה חודשים מהמועד הקובע" אשר מופיעה בפסקה (2).

<איתי עצמון: אני לא רואה את החשש שאתם מדברים עליו.

<ערן ברקת: מה עם סעיף 9?

<נעמה דניאל: סעיף 9 משרת את מי שהציג בתערוכה.

<נעמה דניאל: הסטודנט הציג בתערוכה את העיצוב שלו, הוא פרסם אותו.

<נעמה דניאל: הוא הראשון שמפרסם אותו.

<נעמה דניאל: כל מי שמפרסם אחר כך, מפרסם משהו שכבר ידוע.

<נעמה דניאל: הסטודנט הזה יקבל הגנה כל עוד הוא התחיל תוך 3 חודשים בייצור מסחרי.

<תמיר אפורי: אתם פוגעים באותם סטודנטים.

<תמיר אפורי: ההכללה של יסוד הפרסום לא פועלת לטובת אותם סטודנטים, היא פועלת לרעתם.

<תמיר אפורי: זה מקצר את תקופת ההגנה.

<תמיר אפורי: זה נותן להם דד-ליין של 3 חודשים לצאת לשוק.

<נעמה דניאל: זה נותן להם אפשרות לתפוס תאריך.

<נעמה דניאל: הם תופסים את התאריך המוקדם.

<נעמה דניאל: הם צריכים להתחיל לייצר.

<נעמה דניאל: אני לא חושבת שזה פוגע בהם.

<אסא קלינג: אני חושב שהסוגיה היא לא סוגיה הגדרתית.

<אסא קלינג: מדובר בהיקף ההגנה.

<אסא קלינג: אני חושב שצריך להשאיר את ההגדרות כמה שיותר נקיות, כאשר בסעיף 4 או בסעיף 9 לעסוק בסוגיה.

<איתי עצמון: אני מבין שאנחנו מוחקים את התיבה "באופן מסחרי" בפסקה (2) של ההגדרה "המועד הקובע".

איתן כבל: כן.

איתן כבל: מי בעד פסקה (2) בהגדרה "המועד הקובע"?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

<איתי עצמון: ההגדרה הבאה שצריכה לעמוד לדיון ולהצבעה היא ההגדרה "מערכת של פריטים".

<איתי עצמון: בפרוטוקול מהדיון ב-7.6 ההגדרה נדונה, היא לא אושרה.

<נעמה דניאל: מדובר במערכות כמו סכו"ם.

איתן כבל: מי בעד ההגדרה "מערכת של פריטים"?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

<איתי עצמון: ההגדרה הבאה שטרם אושרה היא הגדרת "עיצוב".

<נעמה דניאל: מה שהעיצוב מגן עליו זה האופן החזותי של המרקם.

<יורם ליכטנשטיין: ההגדרה של עיצוב כרכיב חזותי מערבבת בין שני אלמנטים – אסתטי ופונקציונאלי.

<יורם ליכטנשטיין: מכיוון שהעיצוב לא נועד להגן על הפונקציונאליות אלא על האסתטיות, אולי ראוי להעיר איזו שהיא הערה שמחריגה את האלמנט החזותי, הפונקציונאלי מההגדרה.

<נעמה דניאל: זה מופיע בהמשך.

<חגי נצר: אני רוצה לחזק את דברי חברי ולהסביר למה אני חושב שההגדרה הזאת עלולה לגרום לבוקה ומבולקה ולטשטוש גבולות.

<חגי נצר: עד כה התפישה של מדגם הייתה קשורה לחפץ, לקחו חפץ פונקציונאלי.

<חגי נצר: לא נותנים הגנה לפונקציונאליות, נותנים הגנה למראה האסתטי, לקישוט שלו.

<חגי נצר: אני יכול לשתות מבקבוק גם אם אין לו את הכיתוב של "קוקה קולה".

<חגי נצר: אם אתם באים ומדברים על דו-מימד, על גרפיקה, אתם פולשים לכיוון של זכות יוצרים.

<חגי נצר: זה יגרום לי להרבה פרנסה, לתילי תילים של הלכות בנוגע לשאלה אם זה נופל לזכות יוצרים.

<חגי נצר: תעשו גבול ברור.

<יונתן דרורי: הגבול מוגדר בסעיפים 3 ו-4.

איילת נחמיאס ורבין: איך היית משרטט את הקו?

<חגי נצר: בכך שההגנה תחול על כל אותם אלמנטים קישוטיים שצמודים למוצר פיזי שמייחדים אותו ברמה עיצובית.

<חגי נצר: נניח שיש לי שדכן שמישהו עיצב בצורה של פיל, או בצורה של כריש.

<חגי נצר: לא צריך את זה בשביל הפונקציונאליות.

<חגי נצר: אנחנו נותנים הגנה רק לאותו קישוט שמתווסף והוא לא הכרחי מבחינה פונקציונאלית.

<נעמה דניאל: הגבולות בין זכות יוצרים לחוק העיצובים יידונו במסגרת סעיף 7.

<נעמה דניאל: העניין הזה של הגנה על עיצובים דיגיטליים מקובל בעולם.

<נעמה דניאל: יש מחקר שנערך בידי הארגון הבינלאומי לקניין רוחני של האו"ם.

<נעמה דניאל: נערך מחקר מאוד מקיף.

<נעמה דניאל: נשכרה ההגנה על תצוגות מסך, אייקונים וגופנים ברחבי העולם.

<נעמה דניאל: יצא מסמך של 100 עמודים.

<יונתן דרורי: את הבעיה שחגי מציג אפשר לפתור בסעיף 3.

<יונתן דרורי: בסעיף 3 אפשר להגיד שעיצוב שכשיר להגנה הוא עיצוב אסתטי הבולט לעין במוצר סופי, או לכתוב בסעיף ההגדרה של העיצוב שאנחנו מתייחסים לעיצוב אסתטי הבולט לעין במוצר סופי.

<חיים רביה: נדמה לי שאחרי המילים "לפי העניין" ניתן להוסיף את המילים "שאינם דרושים לתפקודו".

<נעמה דניאל: זה מצוי בסעיף 10.

איילת נחמיאס ורבין: למה שזה לא יהיה בהגדרה?

איילת נחמיאס ורבין: חוקים צריכים להיות ברורים, נגישים ונהירים.

איילת נחמיאס ורבין: מה איכפת לנו שזה יהיה פה?

איתן כבל: אני חושש שזה יצמצם את ההגדרה.

איתן כבל: מההגדרה יוצאות שלוחות רבות.

איתן כבל: יש את סעיף 7, יש את סעיף 10.

<יורם ליכטנשטיין: אנחנו רוצים לצמצם את ההגדרה במקרה הזה.

איילת נחמיאס ורבין: איתי, היית מוסיף את זה בהגדרה?

<איתי עצמון: אני לא חושב שהייתי מוסיף את זה בהגדרה.

<איתי עצמון: במסגרת ההגנה על עיצובים יש מוצרים שהמרכיב הפונקציונאלי הוא לא בהכרח המרכיב העיקרי, כמו תצוגות מסך.

<איתי עצמון: אני לא בטוח שכל המרכיבים של תצוגות מסך הם בהכרח פונקציונאליים.

איתן כבל: אנחנו נאשר את זה כמות שזה.

איתן כבל: אם נעמה, הווארד, איתי, ירצו לחשוב עוד פעם - -

<איתי עצמון: ככל שיהיה צורך לשנות.

איתן כבל: אם נידרש לעשות שינויים לאחור, נעשה אותם.

<ערן פרזנטי: נכנס פה העניין של צבע וחומר, שני אלמנטים שלא קיימים כיום בהגדרה.

<ערן פרזנטי: השאלה מה זה אומר.

<ערן פרזנטי: אם אני מסתכל על סעיף 20, על הפרטים שמופיעים בבקשה, אז יש תיאור חזותי, אבל אין שם חריג שאומר שהצבע לא יקבל הגנה.

<ערן פרזנטי: משתמע מזה שאני יכול להגיש מדגם על אותו מוצר שיהיה פעם אחת בצבע א', פעם אחרת בצבע ב', פעם עשוי מחומר כזה, פעם עשוי מחומר אחר.

<ערן פרזנטי: איפה הגבול?

<נעמה דניאל: ההגדרה לא אומרת שזה מוגן.

<נעמה דניאל: ההגדרה מפרטת מה הם מאפיינים חזותיים.

<נעמה דניאל: היא אומרת שזה לרבות צבע או מתאר.

<נעמה דניאל: בכל מקרה, העיצוב חייב להיות חדש, הוא חייב להיות בעל אופי ייחודי.

<ערן פרזנטי: מתאר זה בסדר, אבל אם צבע וחומר הם חלק מההגדרה של עיצוב, כאשר עיצוב מוגן על פי החוק הזה, אנחנו יוצרים מצב שאני יכול לבקש הגנה על צבע של מוצר ספציפי.

<נעמה דניאל: אתה יכול, אבל אתה מסכים איתי שההגנה הזאת לא מתגברת על תנאי הכשירות שאתה בכל מקרה צריך לעמוד בהם.

<נעמה דניאל: אם המוצר שלך הוא בצבע צהוב אבל אין בו שום חידוש - -

<ערן פרזנטי: זה נכון שאם מישהו עושה עיצוב א', מישהו אחר משנה את העיצוב הזה בכמה פרמטרים, זה כבר יהיה עיצוב חדש, הוא יהיה זכאי להגנה נפרדת.

איתן כבל: הקדשנו לעניין הזה המון זמן.

איתן כבל: אם תשכנע את נעמה אחרי הדיונים פה, אני אשתכנע.

איתן כבל: מי בעד הגדרה "עיצוב"?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

<איתי עצמון: אם אינני טועה, נציגי משרד המשפטים מבקשים שלא לדון כרגע בסעיף 2.

<נעמה דניאל: אין צורך.

<איתי עצמון: הסעיף הבא שטרם אושר הוא 4.

<נעמה דניאל: המועד הקובע מופיע בכמה מקומות.

<נעמה דניאל: כאן אנחנו מדברים על המועד שלגביו בוחנים את הכשירות להגנה.

<נעמה דניאל: יש לנו תנאי נוסף של כשירות להגנה, והוא שהעיצוב הזה הופץ למכירה בישראל.

<נעמה דניאל: ההגנה על עיצובים לא רשומים מקנה זכות גם למי שלא טרח לרשום אותם.

איילת נחמיאס ורבין: אם האדם לא הפיץ את העיצוב שלו באופן מסחרי בישראל, אין לו הגנה.

<נעמה דניאל: נכון.

<נעמה דניאל: אנחנו רוצים לעודד את המגוון של העיצובים עבור הציבור הישראלי.

<נעמה דניאל: אם מישהו מפרסם, מפיץ ומוכר רק באנגליה, הוא בעצמו לא נפגע.

<נעמה דניאל: אין סיבה לתת לו הגנה במדינת ישראל.

<נעמה דניאל: זה מה שמוצע לקבוע כאן.

<איתי עצמון: התוספת של התיבה "לרבות באמצעות האינטרנט" שנוספה בפסקה (2) של הגדרת "המועד הקובע" וגם כאן, באה בעקבות ההערות שלנו.

<איתי עצמון: איך תהיה הבחינה של התיבה "לרבות באמצעות האינטרנט" כאשר מדובר על הכשירות להגנה?

<איתי עצמון: איך ייבחנו אתרי האינטרנט?

<איתי עצמון: מה תהיה הזיקה לישראל?

<איתי עצמון: במסחר האלקטרוני, כמו שאנחנו יודעים, הזיקה היא אחרת.

<נעמה דניאל: זו שאלה שתתפתח עם הזמן.

<נעמה דניאל: אנחנו חושבים שטוב שההגדרה היא קצת פתוחה.

<נעמה דניאל: יש כמה רמות של אתרים שפונים לקהל הישראלי.

<נעמה דניאל: יש אתרים שהם בעברית, יש אתרים שהם באופן אקטיבי עושים משלוחים לישראל.

איילת נחמיאס ורבין: זה הופך את זה לאתר ישראלי?

<נעמה דניאל: זה נגיש לציבור בישראל, הוא יכול לרכוש את זה.

<נעמה דניאל: רובד נוסף זה אתרים שהם לא בעברית, הם לא פונים לישראל, אבל יש חברות שילוח שנותנות את השירות הזה לציבור.

איילת נחמיאס ורבין: זו זיקה מספקת לצורך הבחינה?

<נעמה דניאל: זו זיקה שאנחנו חושבים שלא כדאי למנוע אותה מראש בחוק.

<נעמה דניאל: בית המשפט יראה.

<איתי עצמון: אי אפשר להתעלם מהמסחר האלקטרוני במציאות של היום.

<אסא קלינג: הבדיקה תיעשה בבית המשפט.

<אסא קלינג: ברור שבאיזה שהוא שלב תהיה איזו שהיא האחדה לגבי אופני הבחינה והבדיקה בנוגע למה הוא פרסום באינטרנט.

<עופר קיבש: אני חושב שהתקופה של 3 חודשים קצרה מידי.

איתן כבל: גם אני חושב.

איתן כבל: 3 חודשים בעניינים מסחריים זה זמן קצר.

איתן כבל: מה היה ההיגיון ב-3 חודשים?

<נעמה דניאל: אחד הרציונאליים החזקים זה להגן על אופנות מתחלפות, כמו עיצוב של בגדים, כמו דברים שמתחלפים באופן מאוד תדיר.

<נעמה דניאל: שיווק תוך 3 חודשים הוא דווקא זמן מאוד מאוד ארוך בעולם הזה.

<נעמה דניאל: אחרי 3 חודשים הקולקציה מתחלפת.

<תמיר אפורי: הרבה מאוד מעצבים ישראלים יוצאים עם המוצר שלהם לשוק בארצות אחרות, לא בישראל.

<תמיר אפורי: הכלל שאומר שלא תהיה לך הגנה בעיצוב לא רשום אם לא מכרת בישראל תוך 3 חודשים, הוא כלל שאין בו שום היגיון.

<איתי עצמון: לא מכירה, אלא הצעה למכירה, הפצה לציבור.

<תמיר אפורי: כן, זה חייב להיות בישראל.

<תמיר אפורי: אני חושב שזאת תקלה.

<תמיר אפורי: אני לא מבין את הדרישה הזאת.

<תמיר אפורי: אם החליטו שיש כזאת דרישה, צריך לעשות את זה לפחות שנה עד שמגישים את הבקשה לרישום, ואז יש היגיון, ההוראות הן קוהרנטיות.

<יונתן דרורי: בארצות הברית יש 12 חודשים ממועד הפרסום העצמי להגיש בקשה למדגם.

<יונתן דרורי: זה ההסדר הכי קרוב שאני מכיר.

<יונתן דרורי: הוא לא אחד לאחד.

<נעמה דניאל: בארצות הברית אין הגנה לעיצובים לא רשומים.

<יונתן דרורי: ברור לי הנושא.

<יונתן דרורי: בארצות הברית יש אפשרות.

<נעמה דניאל: בהצעת החוק זה מוצע.

<יונתן דרורי: הסיפור של 3 חודשים יכול להתכתב עם הנושא של 12 חודשים.

<יונתן דרורי: אולי אפשר לשנות את זה, לתת קצת יותר מרווח.

איתן כבל: עולם העיצובים הוא כמו עולם האופנה, שלא לדבר על העולם של האייפונים.

איתן כבל: כשאתה בא להגן, אתה חונק את היצירתיות, אתה חונק את כל הרצון להתקדם, כך אני רואה את זה.

איתן כבל: יש דברים שהם נכסי צאן של אותו מעצב, של אותו גורם שהמציא את אותו עיצוב, לא משנה באיזה תחום.

איתן כבל: אנחנו יודעים לעשות את האבחנה בין רשום ללא רשום.

איתן כבל: אני חושב שזה סביר.

<יונתן דרורי: תחשבו על הסטודנט.

<יונתן דרורי: לסטודנט שפרסם את היצירה שלו יש 3 חודשים להפיץ בציבור.

<נעמה דניאל: הוא יכול להגיש בקשה לרישום.

<יונתן דרורי: נתתי את ה-12 חודשים כאמת מידה.

<יונתן דרורי: אם תגדילו את זה לחצי שנה, זה יכול לתת פרק זמן יותר גדול לנשימה.

<ערן ברקת: אני מציע לכם לקבוע תקופה של 12 חודשים.

איתן כבל: אני לא שם.

<ערן ברקת: אני מציע להשוות את התקופה לתקופת החסד.

<ערן ברקת: כשאדם מפרסם לראשונה, הוא יכול לרשום את המדגם, הוא יכול לא לרשום את המדגם.

איתן כבל: חצי שנה זה מספיק זמן.

איתן כבל: אתה מתחיל לחשוב על הדברים האלה גם כשאתה סטודנט.

איתן כבל: אני חושב שחצי שנה זה זמן סביר.

<יורם ליכטנשטיין: אני מציע להוסיף אמירה שמדברת על אלמנטים שאינם פונקציונאליים במוצר.

<איתי עצמון: סעיף 4 מתייחס לעיצוב לא רשום.

<איתי עצמון: סעיף 3 אושר, הוא מדבר על כשירות בהגנה של עיצוב כעיצוב רשום, הוא מדבר על עיצוב חדש או בעל אופי ייחודי.

<יורם ליכטנשטיין: הצעתי להכניס את זה בהגדרה שחלה על כל העיצובים.

<יורם ליכטנשטיין: טבע הדברים הוא שעיצובים נועדו להגן על אלמנטים פונקציונאליים.

<איתי עצמון: היושב-ראש אמר שהנושא ייבחן.

<איתי עצמון: ככל שיהיה צורך, תוגש בקשה לשינוי.

איתן כבל: אני לא חושב שמה שאתם אומרים הוא מופרך.

איתן כבל: זה דבר ששווה בדיקה.

איתן כבל: אני מבקש מכם לבחון את העניין הפונקציונאלי.

איתן כבל: אני לא אעלה את זה בישיבה הבאה, אני אעלה את זה בישיבה אחריה.

איתן כבל: אני אתן לכם את הזמן כדי לבחון את השאלה הזאת.

איתן כבל: אם נידרש לעשות תיקון, נעשה רביזיה.

איתן כבל: אמרתי את זה גם לגבי עניינים אחרים.

<איתי עצמון: הסעיף המקביל בחוק זכות יוצרים מסמיך את שר המשפטים לקבוע הוראות בצו.

<איתי עצמון: הצו שם טעון אישור של ועדת הכלכלה של הכנסת.

<איתי עצמון: השאלה אם אדוני מעוניין גם כאן.

איתן כבל: מה אתה חושב?

<איתי עצמון: אני חושב שכן, כיוון שמדובר על אותה מטריה.

<איתי עצמון: זה סעיף מקביל.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה את סעיף 4(א) ו-(ב) עם התוספת והתיקון של 6 חודשים.

איתן כבל: מי בעד, ירים את ידו?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

<איתי עצמון: הסעיף הבא שיש לדון בו הוא סעיף 7.

<איתי עצמון: הסעיף הזה נדון בדיון האחרון.

<איתי עצמון: בהתאם לכך מוצע כאן תיקון.

איתן כבל: מה הוא עיצוב בעל אופי ייחודי?

איתן כבל: האם השדכן הזה עם התוספת של הפיל זה ייחודי?

<הווארד פולינר: עיצוב בעל אופי ייחודי צריך להיות קצת שונה מהעיצוב הקודם כדי לזכות בהגנה.

<הווארד פולינר: זאת ההגדרה של זה.

<נעמה דניאל: העיצוב ייבחן ביחס לשוק הקיים של המוצרים.

איתן כבל: ניקח לדוגמה נעלי ספורט.

איתן כבל: כשאתה מסתכל על העיצוב של אדידס, אתה יודע שמדובר באדידס.

איתן כבל: כשאתה מסתכל על העיצוב של נייקי, אתה יודע שמדובר בנייקי, גם לא בעין של מומחה.

<חיים רביה: אם היית מסיר מהם את סימני המסחר, אני לא בטוח שהיית יודע.

איתן כבל: החוכמה היא לא אם אני אדע אם זה אדידס או נייקי, אלא שתהיה לי היכולת לראות.

איתן כבל: לא סתם לקחתי את הדוגמה של נעלי ספורט.

עיסאווי פריג': מאיפה הביאו את המושג "רושם כללי שונה"?

<נעמה דניאל: מאירופה.

<איתי עצמון: מדובר על עין של משתמש מיודע.

<איתי עצמון: ההגדרה "משתמש מיודע" נדונה ואושרה בדיון הקודם.

<איתי עצמון: לא מדובר על מומחה, אלא על אדם שיש לו בקיאות בתחום.

איתן כבל: זה לא מישהו שראה לראשונה נעלי ספורט.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה את סעיף 7(א) ו-(ב).

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

<נעמה דניאל: זה סעיף שנקרא בעגה העממית "תקופת חסד".

<נעמה דניאל: זה מאפשר לבעל העיצוב להגיש בקשה לרישום.

<נעמה דניאל: כאן אנחנו אומרים שגם אם היה פרסום שנה לפני כן, עדיין אפשר להגיש את הבקשה לרישום עיצוב.

<נעמה דניאל: הפרסום בשנה שלפני הגשת הבקשה לרישום עיצוב לא פוגע בחידוש או באופי הייחודי של המעצב בעצמו.

<נעמה דניאל: זו פסקה (1).

<נעמה דניאל: פסקה (2) נועדה להתמודד עם מצבים של פרסום שלא כדין, כמו אם מישהו פרץ למחשבים של חברה, פרסם את העיצוב שלה וכתוצאה מזה העיצוב שלה הוא לא חדש.

<לאה ורון: ואם הוא מודיע לאחר 60 ימים?

<נעמה דניאל: זה לא נכנס לסעיף.

<נעמה דניאל: הוא צריך לפנות לרשות תוך 60 ימים מהיום שנודע לו.

<חגי נצר: יכול להיות שיש פה מקום להבהיר עוד חריג, וזה החריג של רישום מדגם לא רשום לפי סעיף 62.

<חגי נצר: אולי צריך להבהיר שהחדשנות שנדרשת כתנאי לרישום מדגם רשום לא תישלל בגלל העובדה שהוא פרסם אותו בעצמו תוך 3 חודשים על מנת לזכות במעמד של מדגם לא רשום.

<חגי נצר: אם הוא בא בתוך 12 חודשים, אם הוא עמד בתנאים של פרק ד', הוא יהיה זכאי.

<חגי נצר: הסעיפים האלה אומרים שאתה חייב להיות חדשני.

<חגי נצר: מה אם פרסמתי כדי לקבל מדגם לא רשום אחרי 3 חודשים?

<חגי נצר: צריך להבהיר שזה לא שולל.

<חגי נצר: נדמה לי שההבהרה הזאת חסרה בחוק.

<נעמה דניאל: יש פה כמה מועדים.

<נעמה דניאל: פרסום של עיצוב לא רשום מתחיל ביום שפורסם העיצוב הלא רשום.

<נעמה דניאל: העיצוב הלא רשום מקבל הגנה אם התחלת לשווק אותו.

<נעמה דניאל: סעיף 65 קובע שבעל עיצוב לא רשום רשאי בתוך 12 חודשים מהמועד הקובע להגיש לרשות בקשה לרישומו של העיצוב הלא רשום.

<נעמה דניאל: לעניין הבקשה הזאת יחולו הוראות פרק ד'.

<נעמה דניאל: אני לא חושבת שיש כאן צורך לקבוע עוד תקופת חסד.

<נעמה דניאל: העיצוב הלא רשום נוצר בזמן הפרסום.

<חגי נצר: הוראות פרק ד' אומרות שהתנאי לקבלת סטטוס של מדגם או עיצוב רשום זה חדשנות, שהוא לא פורסם קודם לכן.

<נעמה דניאל: התקופה הזאת חופפת לתקופה של היכולת להגיש בקשה לרישום עיצוב, שזה 12 חודשים.

<חגי נצר: אני מייעץ לקליינט שהמציא עכשיו מדגם.

<חגי נצר: הוא לא יודע אם לרשום או לא, כי הוא לא יודע אם זה יצליח.

<חגי נצר: אני אומר לו לא לרשום.

<חגי נצר: אני אומר לו שילך תוך 3 חודשים להפיץ בישראל כדי שיהיה לו מדגם לא רשום.

<חגי נצר: אחרי 3 חודשים הוא בא ואומר לי: "תשמע, זה אחלה של דבר, בוא נרשום את זה".

<חגי נצר: כשאני הולך לרשום בתוך ה-12 חודשים של סעיף 65, בא הרשם ואומר לי: "סליחה, אדוני, זה כבר פורסם".

איתן כבל: בסעיף 9(1) כתוב שהפרסום נעשה בידי בעל העיצוב.

<חגי נצר: אוקי, זה פותר את זה.

איתן כבל: מי בעד סעיף 9, ירים את ידו?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

<נעמה דניאל: הסעיף אומר שהחלקים שבמוצר, שהם כל כולם פונקציונאליים, שהם כל כולם מוכתבים בידי פעולתו של המוצר, לא יהיו כשירים להגנת העיצוב.

<נעמה דניאל: אנחנו רוצים לאפשר יצירה של חלקי חילוף.

<נעמה דניאל: אנחנו לא רוצים שרק יצרן אחד יקבל מונופול על משהו שהוא פונקציונאלי.

<נעמה דניאל: אם ניקח דיסק און-קי שמיועד להתחבר למחשב, אי אפשר יהיה לעצב אותו בצורה שונה.

<נעמה דניאל: אם ניתן מונופול על הצורה הזאת, אף אחד לא יוכל לייצר דיסק און-קי חוץ ממי שעיצב אותו לראשונה, לכן אנחנו לא ניתן הגנה לחלק הזה.

<נעמה דניאל: אם הידית של הדיסק און-קי מעוצבת בצורה שהיא חדשה ובעלת אופי ייחודי, על הידית כן אפשר יהיה לקבל הגנה.

<איתי עצמון: למה מתייחסת התיבה "לשם הגשמת ייעודם"?

<נעמה דניאל: של המוצר או של חלק מהמוצר.

<סער אלון: מהסעיף הזה יכול להיווצר מצב שאם יש מוצר שאליו מתחבר מוצר עם עיצוב משותף, המוצר שמתחבר לא ייכלל בתוך ההגנה.

<סער אלון: הדוגמה הכי קלה שאפשר לחשוב עליה היא הקפסולות במכונת הקפה.

<סער אלון: כדי שהיא תוכל להשתלב במכונת הקפה, היא צריכה להיות מיוצרת באותה צורה בדיוק.

<סער אלון: הצורה של הקפסולות עומדת בפני עצמה, יש לה נראות משל עצמה, היא נמכרת בנפרד, היא מזוהה בנפרד.

<סער אלון: השאלה אם הסעיף הזה מתייחס גם למוצרים מהסוג הזה.

<נעמה דניאל: אנחנו חושבים שכן.

<נעמה דניאל: העיצוב הכללי של הקפסולה הוא עיצוב שנועד כול כולו להשתלב במוצר.

<נעמה דניאל: אפשר להגן על מאפיינים אחרים בעיצוב.

<סער אלון: זו שאלה של ביצה ותרנגולת.

<סער אלון: אפשר להגיד שהחריץ שאליו נכנסת הקפסולה עוצב במיוחד כדי להתאים לקפסולה, לא להיפך.

<נעמה דניאל: הסעיף לא מתייחס לדבר כזה.

<נעמה דניאל: הקפסולה עצמה נועדה כדי להתחבר ולהשתלב במוצר.

<נעמה דניאל: יכול להיות שתהיה הגנה למאפיינים שלא כל כולם מוכתבים על ידי התפקוד הפונקציונאלי.

<נעמה דניאל: לקפסולה של אספרסו יש צורה מסוימת שחייבים לשמור עליה.

<נעמה דניאל: אם יש לה מרקם, צבעים או משהו שיוצר רושם כללי שונה, יכול להיות שאפשר יהיה להגן עליהם.

<אסא קלינג: צריך להסתכל על מה הוא אותו חלק במראה של המוצר, בחלקו של המוצר שנועד להשתלבות.

<אסא קלינג: אם ניקח קפסולה של נסטלה וקפסולה מתחרה שאמורה להשתלב, לשתיהן יהיה מראה אחר.

<אסא קלינג: צריך לחבר את המילה "מראה" והמילה "ייעוד".

<יונתן דרורי: הקפסולה לא מוכתבת מהצורה שלה עצמה, היא מוכתבת מהצורה של מכונת הקפה.

<יונתן דרורי: זה לא חייב להיות מוכתב אך ורק מפעילותו של אותו מוצר, זה חייב להיות מוכתב אך ורק ממאפיינים פונקציונאליים.

<נעמה דניאל: זו פסקה (2).

<יונתן דרורי: לאו דווקא.

<אסא קלינג: צריך לקרוא את (1( ו-(2) יחד.

איתן כבל: לא שכנעתם אותי עם העניין של הביצה והתרנגולת.

<עופר קיבש: העיצוב של תכשיטים קשור לפונקציונאליות שלהם, לא תמיד אפשר לעשות את ההפרדה.

<עופר קיבש: מה העמדה לגבי תכשיטים?

<נעמה דניאל: אין קשר להגנה אם העיצוב של המוצר מוכתב אך ורק בידי פעולתו.

<נעמה דניאל: אני לא רואה איך זה חל לגבי תכשיטים.

איתן כבל: מי בעד סעיף 10?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: מי בעד סעיף 11, ירים את ידו?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

<נעמה דניאל: הסעיף הזה מתכתב עם שני סעיפים שונים אחד מהשני - אחד בחוק הפטנטים, אחד בחוק זכות יוצרים.

<נעמה דניאל: הסעיף כאן עוקב אחרי הנוסח שבחוק זכות יוצרים.

<נעמה דניאל: ההבדל בין הסעיף בחוק זכות יוצרים לבין חוק הפטנטים הוא שחוק הפטנטים מקנה את הבעלות למעסיק בהמצאה שהמציא עובד עכב ובתקופת העבודה.

<נעמה דניאל: הקשר הסיבתי של עכב יותר רופף מקשר סיבתי של הצורך.

<נעמה דניאל: "לצורך העבודה" אומר שזה משהו שעשית במסגרת התפקיד שלך.

<נעמה דניאל: זה גם צריך להיות במהלך העבודה.

איתן כבל: אתה עובד על איזה "ליין" מסוים.

איתן כבל: התפקיד שלך הוא לייצר איזה רכיב שייתן את המענה כדי שאותו דבר יעבוד.

<נעמה דניאל: זה גם יכול להיות אם אתה מעצב עיצוב שמייעל את העבודה.

<נעמה דניאל: זה עדיין יהיה לצורך העבודה.

<נעמה דניאל: אם הלכת הביתה וחשבת על משהו שלא קשור בכלל לעבודה שלך, ברור שהמעסיק לא יקנה בזה בעלות.

<נעמה דניאל: צריך לזכור שבתעשיית העיצובים העובדים נשכרים בשביל העיצוב.

<נעמה דניאל: אם זו חברת אופנה, היא תשכור מעצבים.

<נעמה דניאל: העיצוב אז נעשה כל כולו לצורך העבודה.

איתן כבל: לכל אחד מהמעצבים יש קו ייחודי משלו.

איתן כבל: אם אתה עובד אצלו, אתה פועל במסגרת הקו שלו.

איתן כבל: זה כל הזמן מתכתב עם העבודה שלו.

איתן כבל: היו מקרים בעולם האופנה שבהם ראית אנשים שעבדו במקום מסוים כשהם מייצרים "ליין" משל עצמם.

איתן כבל: אותם אנשים הלכו ונהיו מעצבים בזכות עצמם.

<יונתן דרורי: זה בדיוק מה שחוק הפטנטים עושה.

<יונתן דרורי: חוק הפטנטים מנסה לגרום לכך שעובד לא יתחרה בחברה, שעובד לא יקבל איזה רעיון ויגיד שזה הרעיון שלו.

<יונתן דרורי: השאלה אם חוק העיצובים לא צריך לחקות את ההתנהגות הזאת.

<תמיר אפורי: יש מעט מאוד מקרים בחוק זכות יוצרים שיש בהם טעות.

<תמיר אפורי: זה אחד המקרים.

<תמיר אפורי: בחוק זכות יוצרים נעשתה טעות בכך שהשתמשו במילים "לצורך העבודה".

<תמיר אפורי: אני לא חושב שצריך לחזור על הטעות הזאת פה.

<תמיר אפורי: אני חושב שהכלל של המילה "עכב" הוא הכלל הנכון.

<תמיר אפורי: הפער בין המילה "לצורך" למילה "עכב" הוא משמעותי.

<תמיר אפורי: המילה "עכב" מגלמת בתוכה קשר סיבתי מכל מיני סוגים.

<תמיר אפורי: המילה "עכב" מכסה מצב שבו עובד הולך הביתה ומשרטט עיצוב של משהו שנותן מענה לצרכים שהוא נחשף אליהם במסגרת עבודתו.

<תמיר אפורי: אני חושב שהמילה "לצורך" לא תכסה מצב כזה.

איתן כבל: אני, בשונה ממך, רוצה להגן יותר על העובד.

איתן כבל: נניח שאני עובד שלך.

איתן כבל: אתה לא שוכר 100% מהשכל שלי.

איתן כבל: לא כל הדברים שאני עושה הם אוטומטית שלך.

איתן כבל: לכל אדם יש אקסטרה.

איתן כבל: העובדה שאני עובד אצלך, העובדה שאני נחשף לחומרים, מייצר מצב שאני עושה לך עבודה יותר טובה.

איתן כבל: יש הפריה הדדית.

איתן כבל: זה לא שאני מגיע, שופך את מה שיש לי.

איתן כבל: ההיפך.

איתן כבל: אני מבין את הרגישות.

איתן כבל: אני מבין גם את חוסר היכולת לעבור עם איזה פלס שכל הזמן בודק מה הוא מה.

איתן כבל: התחושה שלי היא שצריך לתת קצת יותר, כי הכוח הוא לגמרי בצד של המעסיק.

<תמיר אפורי: בחלק גדול מהמקרים, בוודאי בחברות הייטק, המעביד מחתים את העובד על הסכם שבו הבעלות בכל דבר היא שלו.

איתן כבל: אתה רק מחזק אותי עכשיו.

<תמיר אפורי: הסעיף דיספוזיטיבי, הוא נועד למקרים בהם הצדדים לא חתמו על הסכם.

<תמיר אפורי: הסעיף הזה לא משפיע כהוא זה על תוכנם של הסכמים שייחתמו, משום שאיתו או בלעדיו מעבידים שעושים הסכמים מסודרים יחתימו על מה שנכון.

<תמיר אפורי: חוק הפטנטים נחקק בשנות ה-60.

<תמיר אפורי: יש חומר מרתק על הנושא הזה.

<תמיר אפורי: מי שהיה בזמנו רשם הפטנטים היה זאב שר.

<תמיר אפורי: הוא הסביר שהמטרה של הקניית הזכויות למעביד באה כדי לשמור על יחסי האמון במקום העבודה, כדי למנוע ניגוד עניינים.

<תמיר אפורי: כלל שבו כתוצאה ממקום העבודה ותקופת העבודה עובד יצור משהו שלא יהיה שייך למעביד, מכניס את הצדדים לניגוד עניינים, פוגע ביחסי האמון.

<תמיר אפורי: חלק מיחסי האמון זה לא ליהנות מהפירות של המעביד.

<תמיר אפורי: חשיפה למידע, להזדמנויות או לצרכים עכב מקום העבודה שייכת למעביד.

איתן כבל: הכוח שמתקיים ברוב המקומות נוטה תמיד לצד של החזק יותר.

איתן כבל: אם כבר הגעתי להיות יושב-ראש ועדת הכלכלה, אני אתן ביטוי לתפישת העולם שלי.

איתן כבל: אני מנסה לעשות את זה בכל דבר.

איתן כבל: מה שאדוני אומר לא מופרך, אבל זו העמדה השלטת.

איתן כבל: זו תפישה שהיא שלטת כמעט בכל מחוזותינו.

איתן כבל: זו גם הסיבה שקבוצה קטנה בעולם מחזיקה את מרב העושר העולמי.

<תמיר אפורי: הם לא צריכים את הסעיף הזה.

<תמיר אפורי: המעבידים הגדולים והחזקים לא צריכים את הסעיף הזה.

<תמיר אפורי: זה נועד למעסיקים הקטנים.

איתן כבל: אני לא מסכים עם אדוני.

איתן כבל: אתה כותב לפעמים דברים שזה כמו הכתום ברמזור.

איתן כבל: זה לא ירוק שאומר לך שאתה יכול לנסוע באופן מוחלט, וזה לא האדום שאומר לך לעצור עצירה מוחלטת.

איתן כבל: זה משהו שאומר לך לחשוב על מערכת היחסים.

איתן כבל: מערכת יחסי העבודה נהיית היום יותר נוקשה.

איתן כבל: יש חזרה ליחסי עובד מעביד במאה ה-19.

איתן כבל: אולי התנאים ואורות הניאון הרבה יותר נעימים במשרדים ובמפעלים, אבל כשאתה מסתכל על יחסי העבודה המתקיימים היום, אתה רואה שהם מאוד אגרסיביים.

איתן כבל: עזוב את הבעיות האחרות שמתקיימות.

איתן כבל: אובדן הביטחון התעסוקתי הוא אולי המרכיב הכי דרמטי ביחסי עובד מעביד.

עיסאווי פריג': אני חושב שאנחנו הולכים למקומות לא נכונים.

עיסאווי פריג': אני נוטה לקבל את מה שעורך דין אפורי אומר.

עיסאווי פריג': ההגנה על העובד מדברת אלי.

עיסאווי פריג': קח לדוגמה את כל הזכויות שמוקנות לעובד, אם זה פנסיה מ-2009 שלא אוכפים, אם זה מרכיב התלוש.

עיסאווי פריג': יש המון דברים שמגיעים לעובד על פי דין שהוא לא מקבל.

עיסאווי פריג': החשש שלי בכל הסוגיה הזאת היא ההשלכה הרוחבית.

עיסאווי פריג': הסוגיה הזאת מאוד רגישה.

עיסאווי פריג': אם אנחנו נכנסים לזה, זה מסוגל להיות כדור שלג שיהיה לו השלכה רוחבית בהמון סוגיות ובהמון חקיקה.

עיסאווי פריג': צריך לקחת את זה בחשבון.

איתן כבל: זה נימוק אוצרי פר אקסלנס.

איתן כבל: אני לא מצביע על הסעיף, אולי למישהו תהיה איזו מחשבה יוצרת.

איתן כבל: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.