ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 169, 2016-12-27 09:36

אברהם נגוסה: בוקר טוב חבריי חברת הכנסת קסניה סבטלובה, חבר הכנסת יצחק שמולי, חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

אברהם נגוסה: אנחנו היום מקיימים דיון המשך לדיון שקיימנו בתאריך ה-23 לפברואר 2016 בנושא תמיכה בחיילים בודדים עולים ותושבים חוזרים, הנותרים חסרי כל עם שחרורם מצה"ל.

אברהם נגוסה: דנו בנושא ויצאנו עם סיכום שכל הגורמים ישבו בשולחן עגול וימצאו פתרון איך לעבוד בשיתוף פעולה כדי לבוא עם תכנית מפורטת שיכולה באמת לעזור לחיילים משוחררים.

אברהם נגוסה: אנחנו היום ממשיכים באותו נושא ורוצים לשמוע מה התקדם.

אברהם נגוסה: אני שמח שיש פה דו"ח שהציג לנו השולחן העגול שישבו, פורום הארגונים למען החיילים הבודדים ויש פה המלצות, תכנית עבודה ותקציב.

אברהם נגוסה: אנחן נשמח קודם כל לשמוע ולקבל עדכון מה התקדם ולאחר מכן ניכנס לדיון.

אברהם נגוסה: האם בשלב הזה חבריי חברי הכנסת אתם רוצים להתייחס או שקודם יציגו לנו את ההתקדמות?

יוליה מלינובסקי: אני חייבת להתייחס כי אני עוד מעט צריכה לצאת לוועדת ביומטריה, ואצטרך לצאת תוך כדי הדיון.

יוליה מלינובסקי: כפי שהנוכחים פה אני מאמינה שיודעים, נוגעים לדבר, הנושא הזה נמצא בסדר היום של שר הבטחון ומפלגת ישראל ביתנו.

יוליה מלינובסקי: הבעיה היא מוכרת ומובנת, ברור שיש לטפל במצב, ברור שחבל שלא טיפלו ולא עשו משהו קודם עם זה, ברור שכשהחבר'ה משתחררים מצה"ל ועדיין הם נשארים בודדם, המצב שלהם לא משתנה עם השחרור מהצבא, ברור שהם צריכים סיוע ואנחנו מדברים על אנשים או שהגיעו מחו"ל מטעמי ציונות שזה לכשעצמו כבר דבר גדול, או חבר'ה שהחיים הקשו עליהם והם נשארו בלי משפחה, כפי שאתם יודעים, חייל בודד זה לא רק עולה חדש, זה גם כן צברים שנולדו בארץ, משהו קרה למשפחות, קשי יום, ואין קשר משפחתי.

יוליה מלינובסקי: רק לאחרונה לפני חודש נפגשנו פה בכנסת עם חייל בודד שהוא מגיל 14 מתגלגל ברחבי הארץ בלי בית והוא שירת בצבא, לוחם.

יוליה מלינובסקי: הוא השתחרר ואין לו לאן ללכת.

יוליה מלינובסקי: אני יודעת שפרה שטיפלת בו והוא מסודר קצת, אני גם הפניתי את הפרטים שלו, יש לי פריבילגיה לדבר ישירות עם שר הביטחון והעברתי את הפרטים של אותו בחור ללשכת השר, ואני יודעת שזה גם כן הגיע לקרן לחיילים משוחררים.

יוליה מלינובסקי: הבנות מהצבא, אני לא יודעת אם אתן מכירות את המקרה אבל אם אתן קשורות לעניין, שהמענה יהיה מהיר והחלטי.

יוליה מלינובסקי: כל יום בשבילו זה נצח ולמרות שעוזרים לו, זה לא מספיק.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מחזיקים בדעה שלצבא יש אחריות על חיילים משוחררים וחיילים בודדים בפרט, גם אחרי השחרור.

יוליה מלינובסקי: אנחנו חושבים שמשרד הביטחון וצבא הגנה לישראל זה לא רק מלחמה, זה גם כן חיים אזרחיים וזו גם חובתנו לתת לאותם ילדים, היום זה הבן שלכם ומחר זה הבן שלי שיגדל ויהיה בצבא, כלים לצאת לאזרחות עם כל החבילה שהוא או היא יהיו מוכנים לחיים האזרחיים.

יוליה מלינובסקי: רק לאחרונה, ואני פה קוראת את החוברת, עדיין לא הספקתי ללמוד את זה, כמובן שנלמד את זה אבל חלק מהדברים כבר התחלנו ליישם.

יוליה מלינובסקי: רק לפני מספר שבועות העברנו בכנסת בקריאה טרומית הצעת חוק שלי ושל חבר הכנסת איציק שמולי שזו עבודה משותפת וזה רק מראה שכשאנחנו מדברים על הצבא ועל החיילים אנחנו יודעים לשתף פעולה בצורה יוצאת מן הכלל, שמדברת על סיוע בשכר דירה לחייל בודד אחרי שחרור.

יוליה מלינובסקי: אתם כותבים פה שנתיים, אנחנו בינתיים הלכנו על שנה, אתם מדברים על 1,500 אנחנו על 1,000 שקל כי צריך להבין שהכל זה כסף וכסף לא גדל על העצים, אבל זו כבר התחלה.

יוליה מלינובסקי: דבר נוסף – הצעת חוק ש - - ממשלה, וצריך להבין, ברור שבלי תמיכת שר הביטחון זה לא היה קורה.

יוליה מלינובסקי: כל הרעיונות הטובים, אם אין לך מישהו שתומך ומוצא מקורות כספיים ותקציבים - - -

<קריאה: אני יכולה להעיד שזה לא הלך עם שני שרי בטחון קודמים.

יוליה מלינובסקי: כי הם לא היו מישראל ביתנו.

יוליה מלינובסקי: אני מסיימת.

יוליה מלינובסקי: ביום ראשון עברה הצעת חוק שאני מאמינה שביום רביעי נראה אותה בקריאה טרומית, שמדברת על כך שחייל משוחרר יוכל להשתמש בכספי הפקדון שלו, לצורך כיסוי חובות בהוצאה לפועל, שזה גם כן צעד מאוד חשוב כי כשיש לך חובות ואתה צעיר ואתה עוד לא יודע איך להתמודד עם זה, זה לא נותן לך להתקדם.

יוליה מלינובסקי: אם אתה יכול על ידי כך לכסות חובות ולחשוב קדימה זה כמובן דבר גדול.

יוליה מלינובסקי: יש עוד שני דברים.

יוליה מלינובסקי: דבר נוסף שאנחנו כרגע מקדמים זו תכנית תעסוקה לחיילים משוחררים.

יוליה מלינובסקי: לא רק לחיילים בודדים אבל חיילים בודדים הם חלק מהחיילים המשוחררים, אנחנו רואים את זה ביחד.

יוליה מלינובסקי: ומה הכוונה?

יוליה מלינובסקי: בשיתוף פעולה עם לשכות התעשיינים, התעשייה סובלת מחוסר כח אדם איכותי ומצד שני החבר'ה משתחררים ואין להם מקצוע.

יוליה מלינובסקי: אז אנחנו פה מגבשים תכנית משותפת שמצד אחד החבר'ה ילמדו מקצוע שנדרש בשוק, לא סתם משהו שלא ברור מה צריך, משהו שכרגע עכשיו התעשייה צריכה, מקצוע אמיתי.

יוליה מלינובסקי: מצד שני ישלמו להם עבור הזמן שהם לומדים.

יוליה מלינובסקי: תכנית משותפת שהיא גם בעלויות מאוד גבוהות אבל זה בשיתוף פעולה ואנחנו כרגע במשא ומתן אינטנסיבי איך אנחנו מיישמים אותה.

יוליה מלינובסקי: כרגע אנחנו מדברים על 500 חיילים בשנה שזה גם לימודים וגם עבודה, זאת אומרת חייל משתחרר, לימודים הוא יודע מה הוא לומד, הוא כבר יודע איפה הוא עובד, הוא מקבל משכורת שם וזה בשיתוף פעולה.

יוליה מלינובסקי: דבר אחרון, אנחנו ביקשנו ואני חוזרת ומבקשת מכל הגורמים הרלבנטיים, שפרה כבר גיבשה לנו כזה מסמך נקודות שהן אולי חשובות לחיילים בודדים ולא דורשות חקיקה אלא החלטה של שר.

יוליה מלינובסקי: שפרה העבירה לנו כזה מסמך וזה כבר הועבר ללשכת השר.

יוליה מלינובסקי: למשל נחשפנו לעניין שיש מוקד לחיילים בודדים אבל ברגע שהוא משתחרר, זהו, נגמר.

יוליה מלינובסקי: הוא לא יכול להתקשר לשם והוא לא יכול לקבל שום עזרה.

יוליה מלינובסקי: אז אני מבקשת אם יש דברים אופרטיביים שאפשר לתקן או לשפר בהחלטות אדמיניסטרטיביות אנחנו גם נשמח לקבל אותן.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לקבל עדכון על ההתקדמות מאז הפגישה הקודמת, הדיון הקודם.

אברהם נגוסה: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לקרן מיראז' ישראל.

<קריאה: אנחנו מעוניינים שאיציק יפתח.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: יצחק אוחנה מנהל אגף בכיר צעירים במשרד העלייה והקליטה.

<יצחק אוחנה: אני מברך כתמיד על המפגשים האלה ועובדה שחוץ מאמירות יש התקדמות, יש התקדמות לטעמי בכיוון הנכון ואני אשתדל לגעת ברשות אדוני באיזה נקודות התקדמנו.

<יצחק אוחנה: אני באמת מברך את כל השותפים שיושבים פה בשולחן, משרדים גופים עמותות ארגונים שעושים באמת את מלאכת הקודש היום יומית כל אחד בחלק שלו ובנישה שלו.

<יצחק אוחנה: בתוך הפורום הזה, מעבר להתקדמויות יש פה גם בשורה מאוד משמעותית שעצם החשיפה וישיבה של כלל הארגונים באצטלה אחת מסביב לשולחן, נחשפנו למענים ולמניפת סיועים שכל אחד מטפל ואחד למד על השני שהוא יכול להשתמש ברעהו כדי למקסם את כל הדבר היפה הזה שמתקיים ויש המון לשמחתי.

<יצחק אוחנה: אז כבר מעצם העניין אנחנו כבר יודעים לטפל יותר טוב בפרטני, אבל ניכנס לתכל'ס.

<יצחק אוחנה: בתכנית הצגנו באמת את ארבעת הרגליים שמבחינתי, ממש בקצרה – רגל אחת זו רגל הליווי הפרטני, הרגל השנה זה הליווי הקבוצתי, התחייבתי עוד בדיון הקודם ועמדתי בו, שמנו 600,000 שקל בשנה ואם נידרש יותר לאור ההיקפים ולאור ההתנעה, נשים אותם, לטובת הליווי הקבוצתי שזה מפגשים קבוצתיים לפי אזורים ולפי הצורך ויעברו תהליכים של סדנאות, מפגשים וחברותא שיראו שיש גורם תומך ולא רק אני לבדי אממן אותו.

<יצחק אוחנה: לא שאני מזלזל בזה, זה חשוב לחלוטין, אבל כשיש לך קבוצה ואתה רואה אותה בעין ונפגש עתי, שבועי או חודשי כולל סדנאות, כולל חיבור לארץ, כולל ערכים ומדריך שמלווה באופן קבוע, זו התקדמות.

<יצחק אוחנה: אז אנחנו סגורים, יש חוזה, יוצאים לדרך ב- 1.1.

<יצחק אוחנה: הרגליים הנוספות, דיברה ואני מצטרף לחברת הכנסת, ואני אומר לכם אני לא משויך לשום מפלגה, רק מפלגת צה"ל.

<יצחק אוחנה: 26 שנה, השתחררתי עכשיו.

<יצחק אוחנה: לא כי חלילה יש לי בעיה עם מפלגה, אני אומר את זה אמיתי, יש רוח חדשה ורעננה שנושבת בכל ההיבטים האלה של צה"ל בנושא ובמיקוד וגם בהפניית משאבים וחשיבה מחדש.

<יצחק אוחנה: ואנחנו מקיימים למולם תהליכים מאוד משמעותיים ואני מקווה שזה גם יביא את הפירות.

<יצחק אוחנה: דבר נוסף, אנחנו ביקשנו ממשרד הבינוי והשיכון, יש פה מישהו?

<אפרת בן-יהודה: כן.

<אפרת בן-יהודה: אני.

<יצחק אוחנה: אז אנחנו ביקשנו ונפגשנו ובנינו עבורם ממשק שישתמשו על הפלטפורמה שלי, של חיילים עולים בודדים זכאים ועל בסיס הממשק הזה הם לא צריכים להביא את החייל אליהם, פחות להשתמש – לא שאני מזלזל, זה מצוין, כי זה היה מענה נקודתי להביא כל מיני חברות שינסו לאתר אותו – להביא אותו על בסיס הממשק שלי, הם יכולים לאשר את התשלום ולהזין את מענק שכר הדירה ישירות למשכורת.

<יצחק אוחנה: זה גם לא יטרטר את החיילים וגם "לא תפסתי" "כן קיבל/לא קיבל" כי האחוזים מאוד נמוכים במיצוי ואני חושב שזה בהחלט יביא בשורה.

<יצחק אוחנה: אני לא רוצה יותר מדי לדבר על תקציבים אבל אתם מכירים ויודעים שמדובר על 12 מיליון ₪ למשרד הבטחון למתן מענה דיפרנציאלי כרגע עד שתיבנה תכנית אבל ה ם התייחסו לסיוע הפרטני.

אברהם נגוסה: הצעת חוק.

<יצחק אוחנה: כן.

אברהם נגוסה: ה-12 מיליון אתה מתכוון שזה לפרטני?

<יצחק אוחנה: כן.

<יצחק אוחנה: אין את כל התחולה לכולם, אז זה גם נכון בשלב הזה- - -

אברהם נגוסה: לקבוצתי ולדיור, מה שאמרת אין עוד תקציב.

<יצחק אוחנה: נכון.

אברהם נגוסה: תמשיך.

<יצחק אוחנה: אמנם אני ממשרד העלייה והקליטה אבל אני רואה באופן רחב ונכון כך שנתייחס לכלל החיילים העולים הבודדים, גם אם הם לא עולים.

<יצחק אוחנה: זה שאני ממשרד העלייה והקליטה זה נהדר אבל צריך לזכור, הם שירתו, עשו את חלקם וכל חסרי העורף וכל זה צריך להתייחס אליהם באותה מידה ובמקרה הזה אני מודה, למרות שיש לי אינטרס לכאורה כאילו צר, אסור לנו לעשות אפליה או הבדלה ביניהם, חד הם.

<יצחק אוחנה: ובקטע הזה משרד הרווחה גם יושב פה וכל מה שנצטרך בכל הפלטפורמות נעשה את כל מה שצריך כדי למנף גם את העניין הזה.

איציק שמולי: אני רוצה לשאול אותך שאלה בעניין הזה.

איציק שמולי: ראיתי גם בחוברת שלכם בעמוד 7, וזה נורא הפתיע אותי, ההבדלה וההבחנה שהאקדמיה עושה במתן מלגות בין חיילים בודדים עולים לבין חסרי עורף משפחתי אני לא ידעתי שזה המצב.

איציק שמולי: א.

איציק שמולי: האם זה באמת המצב - - -

<יצחק אוחנה: לא, זה לא אקדמיה.

<יצחק אוחנה: בוא ננסה לדייק.

<יצחק אוחנה: מבחינתנו מינהל הסטודנטים זה מינהל הסטודנטים לסטודנטים עולים.

איציק שמולי: הבנתי.

<יצחק אוחנה: ואני לא סוברני, גם לא בסמכויות וגם לא בתקציבים, הלוואי, לטפל בעוד אוכלוסיות.

<יצחק אוחנה: לכן צריך לעשות רק מיקוד, זה לא אקדמיה.

איציק שמולי: רגע, מה זה לא אקדמיה, זה מלגות.

<יצחק אוחנה: אני מסכים איתך שצריך להינתן מענה באותה שיטה שאנחנו מטפלים בסטודנטים העולים גם להם, רק הסמכות והאחריות לא אצלי.

אברהם נגוסה: הוא אומר שחייל משוחרר עולה חדש יש לו זכאות לקבל סיוע ממינהל הסטודנטים.

<יצחק אוחנה: יש לי אבל להגיד לך משהו שהוא מבחינתי אמנם יהיה בשורה אבל בשורה חלקית, בגבול הגזרה.

<יצחק אוחנה: ב- - - ללימודים, התכנית שהוגה משרד הבטחון וצה"ל ומוציאים לפועל,

<קריאה: יצאה לפועל.

<יצחק אוחנה: אני יודע, אבל כרגע לסגור את הביצוע.

<יצחק אוחנה: אני יודע שיצא לפועל.

<יצחק אוחנה: יצא לפועל זה נתנו.

<יצחק אוחנה: ביצענו.

<יצחק אוחנה: בסדר, אני עוד טוען שאתם עוד בחשיבה וסגירה אבל אולי אני טועה.

אברהם נגוסה: אנחנו דנים בנושא מאוד חשוב, הדיון שלנו הוא דיון מקצועי ולכן אני רוצה שנמשיך לשמוע את ההצגה לאן הגיעו.

אברהם נגוסה: לחברי הכנסת יש את הפריבילגיה לשאול.

אברהם נגוסה: אחרים – תירשמו ותדברו בתורכם.

<יצחק אוחנה: אני לא מתכוון להיכנס לכל הריטואל של הביצוע, זה ברור שיצא והכל, זה לא אמירה שהיא לא.

<יצחק אוחנה: מה שאני אומר שעוד בתהליך החשיבה, איך ששמענו על זה נפגשנו עם צה"ל ומשרד הבטחון כדי שיותר ייהנו מתוך העניין ולצורך זה אמרנו שהיות ואנחנו תומכים בחיילים עולים ויוצאי אתיופיה, אנחנו נהיה בקדימות בהיבט שנגיד לכם אנחנו נותנים את המלגה כדי שזה לא יגרע מסך התקציב שאפשר לחלק גם לחיילים אחרים.

איציק שמולי: וחוץ מהמקום הזה של המלגות אתה יכול להצביע לנו, או אתם, עכשיו או אחר כך, על עוד נקודות שיש בהן אפליה מובנית, שלא באשמתכם, כי כמו שאמרת אתה אחראי לטפל מתוקף תפקידך בחיילים הבודדים העולים אבל אנחנו צריכים שתאירו את עינינו למקומות שבהם יש את האפליה המובנית הזאת.

<יצחק אוחנה: אז בשביל זה אני אעביר לחבריי - - -

איציק שמולי: זו אפליה, אין מה לטשטש את המציאות.

אברהם נגוסה: הדוברים הבאים יציגו לנו.

<מירה קידר: אני עובדת בסוכנות היהודית, אני מציגה את הפורום שלנו שהתכנס לבקשת יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת נגוסה, במרץ, ומאז עשינו חייל, נפגשנו שש פעמים, אני אכנס לתיאור התהליך ואיפה אנחנו עומדים.

<מירה קידר: אני מברכת על הדיון הזה, אני מברכת על השותפות גם של משרדי הממשלה שהם אחר כך ידברו, משרדי ממשלה אחרים, גם החברים שלנו בפורום, על המחויבות, על הרצון הטוב ועל ההליכה המשותפת לטובת הצעירים שאפשר להגיד בלי ציניות שהם הילדים של כולנו אם הם עולים ואם הם לא עולים.

<מירה קידר: אז ברשותכם אתחיל.

<מירה קידר: המטרה שעמדה לנגד עינינו באמת היא מטרה שיושב ראש הוועדה - - - בפנינו, זה לגבש עמדה אחידה של כל הארגונים או רוב הארגונים שעוסקים בנושא הזה כדי להביא להסדרה באמצעות ה ממשלה כמובן, כולל חקיקה ותקצוב.

<מירה קידר: ראיתם את הלוגואים של המשתתפים, כמו ש אמרתי משרדי ממשלה, קליטה, בטחון, רווחה, צה"ל, שתי יחידות שונות או אגפים שונים בצה"ל ו-15 ארגונים שעוסקים יום יום באוכלוסייה הזאת.

<מירה קידר: באמת ממרץ התכנסנו שש פעמים, שישה ימי עבודה של כל החברים, הרשימה השמית שלהם בתוך המסמך.

<מירה קידר: החלטה ראשונה שקיבלנו היא לא לבדל בין עולה ל-לא עולה, כולם שירתו בצבא, כולם בודדים, כולם זקוקים לפלטפורמה של המדינה ושל המגזר השלישי אבל בעיקר של המדינה כדי לבנות חיים משמעותיים לאחר הצבא.

<מירה קידר: אנחנו מיפינו את הצרכים של החיילים, השקענו הרבה עבודה במיפוי של הצרכים של החייל הבודד לפני שירות, בתוך שירות ואחרי שירות.

<מירה קידר: כמובן יצרנו בסיס נתונים לכולנו, שמתייחס לשירותים שקיימים, לשירותים שחסרים, כמובן לחפיפות כי יש גם חפיפות ויש בזה סוג של בזבוז משאבים, וגם שירותים משלימים שגם צריך לדעת להעביר את המקל משירות לשירות, הם קיימים ופשוט לא היה חיבור קודם.

<מירה קידר: אנחנו בעצם הגדרנו חמישה נושאים, זה היה על דעת כל חברי הפורום, הגדרנו חמישה נושאים שהם דורשים את ההתייחסות, את ההעמקה ושאנחנו בעצם מביאים אותם לכאן, לכנסת ולממשלה, שהם דורשים מענה.

<מירה קידר: הנושא הראשון הוא הנושא של פתרונות דיור, בדגש על ההמשך לאחר השחרור, הנושא השני הנגשת מידע ומוקד פניות בשגרה ובחירום, חברת הכנסת התייחסה לזה קודם, כמו שאמרתי יש שירותים משלימים, יש שירותים חופפים, אין מענה אחד אחיד ושלם לדבר הזה.

<מירה קידר: אנחנו מדברים גם על מסלולי שירות ייחודיים נוספים, למשל כדוגמת צב"ר שהוא מסלול שירות מאוד משמעותי בהקשר של בודדים עולים ובוודאי אפשר לאמץ חלקים מהתוכנית לטובת חסרי עורף למשל, אלה שנקראים "חסרי עורף" וכמובן הנושא של השוואת המענים והשירותים, כל השירותים הקיימים, הן במגזר הראשון הן במגזר השלישי.

<מירה קידר: במסמך הדברים מוגדרים בהקשר שיש נושאים, יש תחומים שהחייל העולה מקבל יותר או מקבל ומה שנקרא בתיק, קשה לי להגיד "חסר עורף משפחתי" אבל מי שגדל כאן, השירות הזה, המעטפת הזאת, הוא לא זוכה לה.

<מירה קידר: בתוך העבודה עבדנו בצוותי חשיבה, ממש התחלקנו לצוותי עבודה, בהקשר של הנושאים שדיברתי עליהם, אנחנו גיבשנו מסמך משותף שהוא כאן לפניכם, מפרט ומתכלל, כמובן שהוא כולל מסקנות המלצות והערכה ראשונית של אמדן עלויות לתכניות השונות.

<מירה קידר: אנחנו לא מתיימרים לתת הערכה כספית מדויקת, הצגנו דוגמאות לתכניות קיימות, זה בתוך המסמך עם פירוט העלויות שלהן, כמובן שצריך לעשות התאמות גם לסוגי אוכלוסייה וגם למספרים שמשתתפים בתכנית.

<מירה קידר: אנחנו כפורום של שולחן עגול ממשיכים בעבודה שלנו.

<מירה קידר: יש נושא שהוא תנאי שירות של חייל בודד, אנחנו כמובן נעשה את זה בשיתוף עם צה"ל, עם הגורמים בצה"ל.

<מירה קידר: אחד הנושאים שאנחנו מקבלים עליהם מידע, התייחסויות מחיילים זה כשחייל בודד נישא מתנת הנישואין, הם פשוט מבטלים את המעמד ואז מבחינה כלכלית הוא נזרק אחורנית.

<מירה קידר: זה נושא שאני מאמינה שאפשר למצוא לו פתרון, גם לא מדובר במספרים מאוד גדולים.

<מירה קידר: כאן התייחסנו לדוגמה לאיך עבדנו ומה עשינו, לקחנו נושא שהוא יחסית פשוט, אפשר להגיד, הנושא של הנגשת מידע ומוקד פניות בשגרה ובחירום, אני מתייחסת בחלק הראשון לנושא של הנגשת המידע.

<מירה קידר: כמו שאמרתי יש קרעים של אינפורמציה, יש אינפורמציות ברשת, יש אינפורמציות לא עדכניות, אין אינפורמציה בשפות לטובת החיילים העולים, התכלול של הדבר זה או ליצור מענה רלבנטי זה אפילו בכסף קטן, זה לא סיפור גדול, אבל החייל שצריך לכתת רגליים בין הארגונים השונים, להתדפק על הדלתות ולהבין בכלל מי נותן מה, ואחר כך לעסוק בכלל במיצוי של הזכויות שלו אחרי שהוא יודע, אם הוא יודע מי נותן מה, זה מצב די אבסורדי ועם רצון טוב ועם ראש טוב של כל מי שחבר בפורום בהחלט ניתן להתמודד עם זה בצורה אפילו קלה.

איציק שמולי: יש לי שאלה עקרונית.

איציק שמולי: בדיון הקודם אני חושב שנציגי הקרן להכוונת חיילים משוחררים אמרו שאין בקרן היום איזה שהוא אגף ייעודי שתכליתו לטפל בחיילים הבודדים, אז במסגרת ריכוז המידע ואיגום המידע וכל זה, האם הכוונה זה שבסופו של דבר נגיד יש פה המלצה להקים אתר, האם הפעילות הזאת בעיניכם, עזבו רגע תקציב, אני שואל מבחינה רעיונית, זה צריך להיות חלק ממה שעושה הקרן, נגיד הקרן תקים את אותו הדף והיא תרכז את המידע או שזה משהו אחר?

<מירה קידר: אנחנו עושים את הדברים האלה כמובן בשיתוף.

<מירה קידר: האתר ה זה שאנחנו מדברים עליו ייתן מידע - - -

איציק שמולי: מה זה "בשיתוף" מישהו צריך לשים על זה כסף.

<מירה קידר: רגע, אני אסביר.

<מירה קידר: כולל מידע בשפות.

<מירה קידר: החומרים שייכתבו שם יהיו על דעת החברים בפורום.

<מירה קידר: בהקשר הזה בפירוש יושבת מצדה ויושב חיים כאן אבל בנוסף יהיה לינק מתוך הדף הזה לאתר של - - - ויהיה שיח.

<מירה קידר: אם אנחנו במקביל מפעילים מוקד של מענה קולי, שהיום אנחנו אגב ב"כנפיים" מפעילים אותו לטובת העולים, יש לנו מוקד - - -

איציק שמולי: אני לא מבין.

איציק שמולי: כשאת אומרת "מפעילים", עכשיו יש המלצה להקים אתר, הכוונה היא זה שאתם מפעילים את זה?

איציק שמולי: למה אני שואל, את אמרת בעצמך שחלק מהמידע שמפוזר באינטרנט לא מעודכן ולכן זה לא רק חוכמה להקים את האתר, צריך כל הזמן לתחזק אותו ולעדכן אותו.

איציק שמולי: השאלה היא באחריות מי לעשות את זה.

<מירה קידר: הנה, עדי תסביר.

אברהם נגוסה: אולי תסיימי קודם.

<מירה קידר: אוקיי.

<מירה קידר: פה יש התייחסות לעלויות כי זה באמת דוגמה שבכסף קטן אפשר לעשות שינוי גדול ולכן התייחסנו.

<מירה קידר: אני מעבירה את רשות הדיבור לעדי מנהלת קרן מיראז'.

<עדי בובליל: בהקשר לשאלה שלך חבר הכנסת שמולי, אני רוצה להתייחס בשני אופנים.

<עדי בובליל: אחד – התבקשנו להביא תכנית נותנת אמדן לתקצוב מבלי להתייחס למי מתקצב מה.

<עדי בובליל: זה בשלב הראשון.

<עדי בובליל: נקודתית לגבי האתר, מאחר ובאמת זה לא סכום שאי אפשר לעמוד בו, אנחנו התכוונו דווקא בהקשר הזה בתכנית "כנפיים" במימון של קרן מיראז' ואולי תורם נוסף, זה לא ממש משנה כרגע, לאפשר את ההקמה של האתר כולל התרגום של השפות כולל כל הממשקים כולל התחזוקה שלו לאורך זמן, כי העדכונים גם משתנים, זה לא שמזינים את זה פעם אחת ובזה זה נגמר.

<עדי בובליל: צריך להקפיד לעדכן את המידע אחרת לא עשינו בזה כלום.

<עדי בובליל: אז כן, בהחלט אפשר לקחת את זה על עצמנו.

<עדי בובליל: את שאר הסכומים אני משאירה בשבילכם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נשמע גם ממשרד הבטחון וצה"ל.

אברהם נגוסה: ניר חיים סגן מנהל הקרן לקליטת חיילים משוחררים.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<ניר חיים: יש לי דבר חדש, בהתאם להנחיית שר הבטחון הנחה מנכ"ל משרד הבטחון אותנו לבדוק אפשרות לבנות 100 דירות לחיילים משוחררים, לתת להם גישור לשנה שיגורו בה על חשבוננו.

<ניר חיים: עשינו בדיקה מצאנו שטח במחנה אביב, השטח הוגדר ומסודר, זה ברמת אביב, במקום הכי טוב שיכול להיות.

אברהם נגוסה: דירה בנויה או שטח לבנייה?

<ניר חיים: בניין חדש שייבנה.

<ניר חיים: צה"ל נתן את השטח.

<ניר חיים: יש דמ"צ מאגף בינוי על 100 דירות.

אברהם נגוסה: השאלה כמה שנים זה ייקח.

<ניר חיים: בסדר, בינתיים זה טוב שהתחלנו משהו.

אברהם נגוסה: זה בשורות טובות, אבל לטווח הקצר יש פתרון?

<ניר חיים: אנחנו מביאים את הדיון למנכ"ל להחלטה, מצאנו כבר את המיקום אפילו איפה ייבנו הדירות, יש לנו תכנית מסודרת איפה יהיו הדירות, 100 דירות בארבע קומות, מה שחסר כרגע זה תקציב הבנייה.

אברהם נגוסה: אני מקווה שזה נכלל בתקציב המדינה של 2017-2018.

אברהם נגוסה: הוא נכלל?

<ניר חיים: הבניה צריכה לקחת שלוש שנים.

<ניר חיים: אבל עובדים על זה, יש כבר, בתוך שבועיים מהנחיית שר הבטחון מצאנו מקום וכבר העמדנו דמ"צ ותכנית והכל.

<ניר חיים: אז ב-15 לינואר זה יהיה אצל מנכ"ל משרד הבטחון להחלטה סופית.

<ניר חיים: זה דבר חשוב שתדעו.

יואל רזבוזוב: אם ההחלטה הסופית אצלו, אבל זה לא מתוקצב.

יואל רזבוזוב: אין את זה בתקציב.

<ניר חיים: מנכ"ל משרד הבטחון אומר שהבנייה דרך תרומות.

<ניר חיים: הוא אמר שישיג.

יואל רזבוזוב: זה חמש עד עשר שנים ייקח.

<קריאה: בסדר, אבל צריך להתחיל.

<קריאה: הרעיון מצוין.

<ניר חיים: יש חדר שזה 26 מטר, יש להם מועדון, בניין - - -

אברהם נגוסה: תנו לו לסיים.

<ניר חיים: דבר שני, החלטנו שהחל מ-2017 בהנהלת הקרן מתקיימת ב-3 לינואר, אנחנו מכפילים את דמי הקיום לחיילים בודדים ל-2,500 שקל לחודש מהשנה.

<ניר חיים: בתכנית "ממדים ללימודים" שכבר התחילה, כל חייל שהתגייס החל ממאי 2013 זכאי ללימודים אקדמיים איפה שהוא רוצה לשלוש שנים או ארבע שנים אם הוא לומד הנדסה או רפואה, ואנחנו מממנים שני שליש, ושליש על חשבון הפקדון.

<ניר חיים: היום מי שנרשם לאוקטובר, למרות שהתכנית התקבלה מאוחר, כבר נכנס לתכנית.

<ניר חיים: שליש זה על חשבון הפקדון ושליש על חשבוננו.

<ניר חיים: החיילים הבודדים נמצאים בפנים.

איציק שמולי: משני הסוגים?

<ניר חיים: אצלנו אין הבחנה.

איציק שמולי: זה כולל רק לימודים אקדמיים או גם לימודים מקצועיים?

<ניר חיים: הכשרה מקצועית של עד 30,000 שקל, עד תשלום של האוניברסיטה לשלוש שנים.

<ניר חיים: הכשרה מקצועית או לימודים, מה שהוא בוחר.

<קריאה: 2,500 זה דמי קיום במכינות?

<ניר חיים: דמי קיום במכינות 2,500 שקל לחודש, עדכנו את זה.

<ניר חיים: ההחלטה שהתקבלה לגבי ה- 1,000 שקל בחודש, זה דרכנו, אנחנו נבצע את זה.

<ניר חיים: לנו יש בעיה גדולה מאוד יש 1,000 חיילים ומשתחררים בסביבות 2,500.

<ניר חיים: אז כנראה הקריטריון יהיה הגרלה.

<ניר חיים: לתת ל-1,000 חיילים 1,000 שקל לחודש למשך שנה, החוק שהתקבל עכשיו בחוק ההסדרים, התקבלה החלטה לתת ל-1,000 חיילים אבל משתחררים 2,500 חיילים.

<ניר חיים: הקריטריונים היחידים שאנחנו כרגע חושבים למי לתת.

<ניר חיים: לא אנחנו כתבנו את זה, החוק כתב.

<ניר חיים: יש לנו בעיה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת יתייחס.

יואל רזבוזוב: רגע, 1,000 שקל, הם לא תקצבו סכום?

<ניר חיים: תקצבו 12 מיליון שקל, זה 12,000 שקל לחייל כפול 1,000 חיילים.

<ניר חיים: אנחנו ביקשנו להגדיל אבל לא קיבלו את הבקשה שלנו.

<ניר חיים: כרגע זה מה שאושר.

<ניר חיים: אנחנו שוברים את הראש איך לחלק.

<ניר חיים: הדרך הטובה מאחר ולכולם אין הכנסות ואין כלום, יכול להיות שנעשה הגרלה.

<ניר חיים: לגבי ההצעה של חברת הכנסת יוליה, יש לנו תכנית "מקצוע לחיים" שזה התפקיד שלה, לקחת חיילים משוחררים, להכשיר אותם הכשרה מקצועית ואחר כך תעסוקה למשך שנתיים.

<ניר חיים: זה פרויקט כזה.

<ניר חיים: אנחנו נשמח מאוד לקחת את ה-500 האלה לפרויקט שלנו ולא צריך שום תקציב, לנו יש תקציב, יש את הכל, אם התעשיינים יתנו יד ומהניסיון שלי לא כל כך, אבל אם חברי הכנסת יכולים ללחוץ על התעשיינים, אנחנו ניקח את המימון של ההכשרה ושל התעסוקה בהתחלה.

איציק שמולי: איזה הכשרה צריך, לא הבנתי.

<ניר חיים: לפי מה שהתעשייה צריכה.

<ניר חיים: איך אנחנו עושים את זה?

<ניר חיים: לוקחים חברה, נניח היום יש את אלקטרה, אלקטרה צריכה מתקיני מיזוג אויר וטכנאי מיזוג אויר.

<ניר חיים: אני מביא את החיילים שלושה חודשים לפני השיחרור, מתחילים ללמוד בערך עשרה חודשים, על חשבוננו כל ההכשרה, מחפשים להם דמי קיום מעמותות וארגונים לשבעה החודשים.

<ניר חיים: שלושה חודשים מזמן השחרור הם חיילים, שבעה חודשים דואגים להם, קרן גרוס, קרן - - - כל קרן אחרת שנותנת להם דמי קיום ואחר כך מתחילים לעבוד באלקטרה עם שכר לפחות של 10% מאשר שכר המינימום.

<ניר חיים: לא מסכימים בשכר מינימום.

<ניר חיים: ויש לנו תכנית כזאת היא נקראת "מקצוע לחיים" אם יש לכם 500 איש אנחנו נשמח להכשיר ולממן אותם.

<ניר חיים: אין לנו שום בעיה בקרן.

<ניר חיים: יש לנו עוד הרבה הטבות, אם אתם רוצים לשמוע, יש עוד ה רבה הטבות שאנחנו נותנים, ב-2017 הוספנו לחיילים פסיכומטרי, ואוצ'רים לאבחונים, כל זה על חשבוננו, כל בודד מקבל את כל זה על חשבוננו.

איציק שמולי: זה מופיע בחוברת?

<ניר חיים: בחוברת רשום.

<ניר חיים: מה שרשום בחוברת שלא היה, זה קורס לעברית.

<ניר חיים: אני מתחייב ב-2017 כל בודד, אם יש קבוצה, אנחנו נממן לו את לימודי העברית.

<ניר חיים: בשלוש השנים האחרונות ה תקציב שלנו הוא 46 מיליון שקל לחיילים הבודדים.

<ניר חיים: זה התקציב שהוצאנו, הקרן לחיילים משוחררים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: הצטרפו אלינו חבר הכנסת יואל רזבוזוב וחבר הכנסת איתן ברושי.

אברהם נגוסה: בבקשה ההתייחסות של חבר הכנסת איציק שמולי.

איציק שמולי: תודה אדוני היושב ראש.

איציק שמולי: קודם כל אני רוצה באמת לומר לכם מילה טובה, לכל מי שיושב סביב השולחן.

איציק שמולי: קודם כל לך אדוני היושב ראש שהתהליך הזה מקודם בחסותך.

איציק שמולי: יישר כח.

איציק שמולי: זה לא טריוויאלי שנציגי ממשלה באים לכנסת ומקבלים מחמאות ולא מקבלים נזיפות, אבל אני חושב, איציק, וגם נציגי משרד הבטחון, צה"ל, כל מי ששותף פה וכמובן הארגונים, "כנפיים" ואחרים, הסוכנות וכולם, זה באמת מאוד מאוד מעורר השראה התהליך הזה שאתם מובילים כאן וזה לא רק תהליך חשיבה, אנחנו רואים שתוך כדי תנועה כבר מתחילים לקרות דברים.

איציק שמולי: זה מאוד מעודד כי אני זוכר שבאחד הדיונים הקודמים היתה פה איזו שהיא תפיסה, אני חושב שזה עלה דווקא ממישהו שישב פה ממשרד הבטחון שהחיילים הבודדים המשוחררים זה כאילו כבר עסק של החברה הישראלית ולא של משרד הבטחון והיום יש פה שינוי של 180 מעלות עם כל הפרויקטים שאתה מפרט ומתאר פה, זה פשוט מבורך.

איציק שמולי: אני כן מודע לזה, דיברתי גם עם חלקכם, שהחוק שאותו אנחנו מקדמים עם סיוע הוא חלקי אבל אתם יודעים, אנחנו במפא"י מאמינים בגישת הרגל בדלת, ששמים רגל בדלת ומתחילים בזה, והלוואי ותוך זמן קצר נצליח להגדיל את המענק לשנתיים וזה לא יהיה עד 1,000 שקל, זה יהיה 1,000 שקל, אני, אגב אדוני נציג משרד הבטחון, חושב שלעשות הגרלה זה, אתה יודע, אנחנו נלחמים פה בתקציב הזה בהגרלות אז מה, עכשיו אנחנו עושים מהחיילים הבודדים מפעל הפיס.

איציק שמולי: אני חושב שיש לכם את היכולת לעשות איזה שהוא מיפוי של החיילים הבודדים שנמצאים כבר בתוך המערכת, ולדרג אותם לפי המצב הסוציו אקונומי שלהם, זה לא משימה יותר מדי מורכבת לצה"ל, אתם עושים משימות יותר מורכבות מאלה.

איציק שמולי: אבל אני אומר עוד פעם, זה באמת בשולי הדברים, מגיע לכם שאפו גדול וכל הכבוד.

איציק שמולי: שני דברים שאני רוצה להתמקד בהם לקראת העתיד: א.

איציק שמולי: אני מקבל בזעזוע ובתדהמה את העניין של האפליה המבנית, זה משהו שלא הייתי ער לו עד היום.

איציק שמולי: אנחנו עמדנו על זה גם בחוק וגם בדברים אחרים שאנחנו מקדמים, שלא תהיה הבחנה בין חלל בודד עולה לחייל בודד חסר עורף משפחתי.

איציק שמולי: זה פשוט לא ייתכן הדבר הזה, זה לא ייתכן ואתם יודעים יותר טוב ממני מי שעוסק פה בעבודה יום יומית מול חיילים בודדים משוחררים שהמצוקות שיש לחיילים בודדים חסרי עורף משוחררים, בעיקר אלה שחזרו בשאלה, זה פשוט מטורף.

איציק שמולי: הם עומדים בפני מצוקות גדולות מאוד וצריך לעזור להם.

איציק שמולי: זה דבר אחד, ואני באמת מתכוון, כולנו ביחד ניקח את המשימה הזאת ונתחיל לקדם את זה שלב-שלב.

איציק שמולי: הדבר השני, אני חושב שצריך להתמקד עכשיו בסיפור של הנגשת הזכויות והליווי, זה בלי להתייחס למצוקה הגדולה בעניין של הדיור.

איציק שמולי: אגב, איציק אתם לא אמרתם, נראה לי שיש שם גם בעיה אבל כששוק השכירות לוהט זה לא מספיק שנותנים לאנשים כסף לדיור.

איציק שמולי: אני יודע שרוצים מהם ערבויות וערבים וכל הדברים האלה, צריכים למצוא גם לזה פתרון.

איציק שמולי: אבל כדי לסכם, אני חושב שהמשימה הבאה שבה צריך להתמקד זה באמת העניין של מיצוי הזכויות והנגשת הזכויות, זה משהו שהוא באמת לא יעלה הרבה כסף ואנחנו צריכים לראות איך אנחנו מתקדמים.

איציק שמולי: אני רוצה לברך את כל הנוגעים בדבר, זה באמת מרשים מה שאתם עושים.

איציק שמולי: ומילה אחרונה, ראיתי שאחת ההצעות האופרטיביות פה זה לפתח את העניין של גרעיני צבר, אז בטח ברושי יגיד לכם את זה עוד מעט, אבל גם מהניסיון שלי וההיכרות שלי, גרעיני צבר מתוקצרים בחסר, בוא נגיד את האמת.

איציק שמולי: הם לא מקבלים את כל העלות הריאלית של ההכשרה וההחזקה של החיילים הבודדים.

איציק שמולי: הם לא אמרו לי להגיד את זה אבל אני מכיר את זה, לכן זה עוד משהו שצריך לשים עליו את הדגש.

איציק שמולי: תודה אדוני היושב ראש.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת איתן ברושי בבקשה.

איתן ברושי: בוקר טוב אדוני יושב ראש הוועדה, חברי כנסת וכל השותפים לדיון ונמציאם פה גם נציגות גדולה של התנועה הקיבוצית ואני אומר כמה מילים ומצטער שלא אוכל להישאר, אני יוצא למשימה אחרת.

איתן ברושי: קודם כל אני רוצה להזכיר בהקשר הזה את צביקה לוי שנבצר ממנו להיות בדיון הזה מפאת מחלתו, נאחל לו החלמה אבל הוא היה ונשאר דמות מרכזית במה שקשור בתנועה הקיבוצית ויש לו כאן ממשיכים, נאחל לו החלמה.

איתן ברושי: אני רוצה לומר שהמפעל הזה של חיילים בודדים וכפי שהזכיר חברי חבר הכנסת שמולי התנועה הקיבוצית קולטת כל שנה כ-1,000 חיילים בודדים.

איתן ברושי: אני רוצה לומר בוודאות שמשרד הבטחון והעלות למדינת ישראל בתנועה הקיבוצית היא עלות נמוכה יותר, אבל החיילים מקבלים יותר.

איתן ברושי: חיילים בודדים בתנועה הקיבוצית מקבלים יותר מפאת אופייה ודמותה של התנועה.

איתן ברושי: הם גם מקבלים משפחה מאמצת וגם נקלטים בתוך קהילה וזה שונה מכל קליטה אחרת, לרבות בתי החייל.

איתן ברושי: בסופו של דבר, אני קודם כל אומר שיש פה חסר בתשלום ולא פעם יצא לי כמזכיר התנועה להיאבק בזה, וכעוזר שר הבטחון לסייע לתנועה לטפל בזה, אבל שלא לערבב את הכל ויגידו גם אחרים, אני אומר בוודאות שאצלנו בקיבוץ זה לא רק משפחה מאמצת, זה קהילה קולטת.

איתן ברושי: וזה לא אותו דבר.

איתן ברושי: זה החגים, זה האווירה, זו מציאות רחבה יותר מאשר רק ארבע קירות לכן אנחנו רוצים להגדיל את חלקה של התנועה הקיבוצית.

איתן ברושי: אני יכול לומר גם מועצות אזוריות, אולי גם מושבים יכולים אבל להגדיל את חלקה של ההתיישבות והתנועה הקיבוצית, במאמץ הלאומי של הגדלת המפעל הזה של חיילים בודדים.

איתן ברושי: זה מפעל חשוב קודם כל להדק את הקשר עם יהודי התפוצות.

איתן ברושי: אתם יודעים שישראל זאת הקהילה היהודית הגדולה בעולם?

איתן ברושי: זה לא היה תמיד.

איתן ברושי: בדרך כלל בארצות הברית היו יותר יהודים מאשר בישראל.

איתן ברושי: אז ישראל זו הקהילה הגדולה בעולם אבל רוב היהודים לא חיים בישראל.

איתן ברושי: עדיין.

איתן ברושי: ולכן כל חיבור עם הקהילות היהודיות הוא שליחות לאומית, בוודאי היכולת לבוא לכאן, להיות שותפים בהגנת המדינה ובבטחונה, וככל האפשר גם להישאר אחר כך ולהשפיע על דמותה, לא רק בשירות הצבאי אלא גם בחלק האזרחי, זה שליחות גדולה, משימה חשובה, יש לה פירות רבים ואני חושב שמיותר בחדר הזה להזכיר אותם.

איתן ברושי: לכן צריכים להגדיל את המפעל.

איתן ברושי: תקציב משרד הבטחון גדל ויש תקציב רב שנתי, השבוע העברנו הרבה כסף - - - למשרד הבטחון, - - - גם לשנת שירות וגם לדבר הזה וצריך להגדיל את המשאבים שעומדים לרשות המשימה הזאת שיש לה גם תרומה משלה לביטחון, בוודאי לציונות ולמדינה.

איתן ברושי: אבל אני פונה גם לאדוני היושב ראש, אתה מכיר את זה גם כשדיברנו על תלם, יש בעיה עם מחסור בדיור.

איתן ברושי: אם אנחנו ניקח את החילים הבודדים למקומות שיש דירות ריקות לא בטוח שזה מסתדר.

איתן ברושי: יכול להיות שצריכה המדינה לאכלס גם מקומות אחרים, אבל לגבי ההתיישבות יש משאב שהוא מתכלה, זה הקרוואנים ודירות - - - וחסר דיור.

איתן ברושי: לא יכול להיות שמדינה שמדברת על יישוב הארץ ואצלנו קליטת צבר, אדוני היושב ראש, זה בנגב, בגליל, בקווי העימות.

איתן ברושי: בכל עוטף עזה תראו כמה יש, הם לא רק נקלטים, המשפחות, לא רק בקהילה, הם גם מיישבים את הארץ תוך כדי היותם חיילים בתקופת שירות לא קלה.

איתן ברושי: אני חושב שצריך להיות, וגם העלינו את זה לגבי קליטת יוצאי אתיופיה וגם ברית המועצות לשעבר.

אברהם נגוסה: הוועדה עשתה סיור בקיבוץ, אתה זוכר.

איתן ברושי: אני זוכר, חזרתם מתפעלים.

איתן ברושי: אבל יש בעיה עם מרכיב השיכון שהשנים האלה לא חודש, חלקם של המבנים נשחקו וגם הלכו כתוצאה מכך שלא בנו לצרכים נוספים של גידול טבעי.

איתן ברושי: לכן אני רוצה להדגיש פה שני דברים.

איתן ברושי: אני מציע וגם חברי איציק שמולי שפועל רבות, להגדיל את הכמות.

איתן ברושי: יש רגעים שכמות היא גם איכות.

איתן ברושי: צריך להגדיל את הכמות.

איתן ברושי: אנחנו מוכנים להכפיל את הקליטה בתנועה הקיבוצית.

איתן ברושי: תנו לנו את ההזדמנות, תשלמו את מה שמגיע, לא יותר וגם לא פחות, בית החייל עולה יותר ומקבלים שם הרבה פחות, מבחינת התמונה הכללית.

איתן ברושי: וכן צריך לבוא למשרד השיכון ולומר לו שחלק מהיכולת להרחיב את הקליטה וגם ליישב את הפריפריה, זה לתת מקום גם לתלם, גם לעולים מכל הארצות וגם לצבר.

איתן ברושי: תראו, קיבוץ שקולט, רצוי שהקליטה תהיה ברצף.

איתן ברושי: לא כל שנה, יש קיבוצים שקולטים שניים-שלושה מחזורים, יש קיבוצים שכבר הגיעו אחים ואחים צעירים לאותו מקום ומשפחות נאבקות על האימוץ.

איתן ברושי: אם זה בא והולך זה לא משפר את היכולת.

איתן ברושי: דווקא רצף של עשר שנים, ואז גם הקיבוץ התחייב.

איתן ברושי: אתה אומר לקיבוץ קח ובניה ככה וככה, אבל תחתום שאתה קולט שלושה-ארבעה מחזורים ואז תהיה לו מוטיבציה גם להשקיע כי זה לא בא והולך, כולל האנשים שעוסקים בזה ומלווים את זה.

איתן ברושי: לכן אני חושב שהקליטה בקיבוץ היא טובה, לקיבוץ זה טוב, גם הקיבוץ שהשתנה והופרט נשארה לו פינה חמה לקליטה בכלל ולחיילים בודדים בפרט.

איתן ברושי: ממש נאבקים על היכולת לאמץ את החיילים הבודדים וחלק גדול נשאר אחר כך בארץ.

איתן ברושי: משפט אחרון – יש פער גדול בין המאמץ שעושים בלהביא אותם, בין המאמץ שעושים בלטפל בהם ובין היום שאחרי.

איתן ברושי: כאילו יש איזה מסך שנופל ולא בצדק ביום שאחרי.

איתן ברושי: חייבים ליצור תנאים שהיום שאחרי יהיה המשך של הבאתם לארץ וקליטתם פה בתור חיילים בודדים והשירות הצבאי שלהם.

איתן ברושי: אז גם אני מודה למי שעוסק, מודה לחברי איציק שמולי, אני חייל שלכם, לא חייל בודד אמנם אבל חייל שלכם במשימה ונציג של התנועה הקיבוצית ששמה את זה על דגלה ויש פה גם משלחת יפה שלנו, תטילו עלינו משימות ונבצע.

איתן ברושי: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: יאיר הס, מנכ"ל עמותת הלל בבקשה.

<יאיר הס: מנכ"ל עמותת הל"ל, האגודה ליוצאים לשאלה, חלק ניכר מהחיילים הבודדים ללא עורף משפחתי היום מגיעים ממשפחות חרדיות.

<יאיר הס: אני רוצה קודם כל להודות על כך שהזמינו אותנו לקחת חלק בתוך הפורום הזה ולהודות לכל הארגונים, גם הארגונים שמטרתם ועיסוקם בתחום העולים, יש שם הרבה נכונות במסגרת מה שהם יכולים לבוא ולעזור לכלל החיילים הבודדים וזה משהו שהוא ממש לא מובן מאליו.

<יאיר הס: אני רוצה לשים את הזרקור על אבסורד אחד שהוא פשוט לא הגיוני בתוך כל הנושא שאנחנו מתעסקים בו וזה לאו דווקא המשתחררים אלא החיילים הבודדים בזמן השירות, הסיוע בשכר דירה שמקבלים החיילים הבודדים בזמן השירות.

<יאיר הס: אני שירתי לפני הרבה מאוד זמן בצה"ל וכשאני הייתי חייל בסדר העלו את סכום הסיוע בשכר דירה לחיילים בודדים.

<יאיר הס: אני מתקרב לגיל 40 ומאז שאני השתחררתי מהצבא ועד היום, הסכום הזה לא השתנה.

<יאיר הס: אין שום בעיה מכיוון שגם מחירי הדיור כמו שאתם יודעים לא השתנו בעשרים השנים האחרונות ולכן לא צריך להעלות את הסיוע בשכר הדירה.

<יאיר הס: אי אפשר היום לשכור דירה עם סיוע בשכר דירה שהצבא נותן.

<יאיר הס: אי אפשר.

<יאיר הס: אנחנו עמדנו לפני שלוש שנים במצב שהיו לנו שני חיילים ששכרו דירה עם סיוע בשכר דירה מהצבא ועמותת הלל החליטה לתת לכל מי שמצליח להוציא את ה-1,000 שקל שהצבא נותן לו, לתת לו תוספת של 500 שקל, היום אנחנו עומדים עם 65 חיילים ששוכרים דירה עם הסיוע שהם מקבלים מהצבא פלוס הבונוס שעמותת הלל מביאה להם ממקורות פרטיים.

איציק שמולי: זה במהלך השירות.

<יאיר הס: במהלך השירות.

איציק שמולי: אז מה הם עושים, מי שלא - - -

<יאיר הס: בית החייל, נודדים אצל חברים, - - - שפרה שחר, יש הרבה דברים.

<קריאה: אין משהו ממוסד ריאלי.

<יאיר הס: זה פשוט לא יאומן, אני לא מבין, כל מי שאני מדבר איתו אומר לי שזה אבסורד ואף אחד לא יודע להגיד לי מה התשובה לדבר הזה.

<יאיר הס: אני מבין שיש אמירה שיש איזה שהוא תקציב שנוסף, אבל אף אחד לא יודע להגיד כמה זה יתווסף ואומרים לי כן, ב-2017, אבל ינואר 2017 זה עוד שבוע ואף אחד לא יודע כמה יהיה התקציב שיעלה, ודבר נוסף שנאמר לי, לא מתכננים להצמיד את זה לאף מדד, גם לא למדד שכר דירה ואני חושב שזה אבסורד שחייבים לטפל בזה עכשיו, כי החיילים האלה, החיילים אצלנו מצליחים לשכור דירה, במקומות אחרים לדעתי לא מצליחים.

אברהם נגוסה: בואו נשמע את משרד הרווחה ועמותה ואחר כך את צה"ל.

אברהם נגוסה: ציפי נחשון גליק בבקשה ממשרד הרווחה.

אברהם נגוסה: אני מבקש שתדברו בתמצית.

<ציפי נחשון גליק: אני אגיד בקיצור שעד עכשיו טיפלנו במעט מאוד חיילים בודדים במסגרת עבודתנו עם צעירים בסיכון.

<ציפי נחשון גליק: מ-2017 המשרד מפעיל תכנית לאומית לצעירים בסיכון, אני מניחה שחלק גדול מהחיילים הבודדים כן יוכלו לקבל מענים במסגרת התכנית הלאומית הזאת.

<ציפי נחשון גליק: יחד עם זאת, אני רוצה לציין כמה חסמים שיש לנו כבר עכשיו ונצטרך עזרה.

<ציפי נחשון גליק: אז קודם כל לגבי הסיוע בשכר דירה, יש לנו שיתוף פעולה עם משרד השיכון, אני אישית אפילו מאשרת סיוע בשכר דירה לצעירים בסיכון.

<ציפי נחשון גליק: חלקם הם גם חיילים בודדים אבל זה לא תמיד ריאלי לממש אותו בשטח.

<ציפי נחשון גליק: זאת אומרת, כשאומרים לצעיר "אתה זכאי לקבל את ה-1,000 שקלים בחודש למשך שנה" הרבה מאוד מבעלי הדירות לא רוצים לקבל את הכסף הזה למדינה.

<ציפי נחשון גליק: הם אומרים "אני לא רוצה להצהיר על זה בכלל" אז הם צריכים להוכיח שהם גרים בשכירות ואז כשבאים לתת להם את המענק, הם בעצם צריכים לעבור דירה.

<ציפי נחשון גליק: הרעיון שלך איציק, שיקבלו דרך משכורת, זה אולי עבור אלה שמקבלים תמיכה ואלה שמשרתים ולכן צריך לחשוב על פתרון יצירתי.

<ציפי נחשון גליק: הפתרון הזה של קרן לחיילים משוחררים הוא מדהים והוא נהדר, לדעתי צריך לייצר פתרון ביניים לשנים הקרובות והיו פתרונות כאלה שמשרד השיכון במקום לתת את ה-1,000 שקלים היה לוקח את הכסף ושוכר דירות ואז אפשר למיין איזה חיילים ילכו לאיזה דירה.

<ציפי נחשון גליק: זה פתרון שהוא הרבה יותר ריאלי וגם הוא לא יעלה יותר כסף ממה שהמדינה בכל מקרה כבר משקיעה.

<ציפי נחשון גליק: ואפשר לעשות פה איגום משאבים גם של משרד הרווחה, גם של משרד השיכון וגם של כל היושבים פה כדי לייצר מענים אמיתיים, ריאליים וזמינים.

<ציפי נחשון גליק: דיברו פה על מלגות ללימודים, אין מלגות ללימודים לכאלה שאנחנו ממנפים אותם, צעירים חסרי עורף משפחתי שאנחנו כבר ממנפים אותם ללימודים אקדמאיים, שם זה נופל.

<קריאה: זה לא נכון.

<ציפי נחשון גליק: זה לא נכון?

<קריאה: אני מקרן הישג, קרן הישג זו קרן המלגות - - -

<ציפי נחשון גליק: אני היום מעל 11,000 צעירים בסיכון, אם אני רוצה ש-1,000 ילכו לאקדמיה, אין לי פתרון.

<ציפי נחשון גליק: אבל זה אבסורד שאני מדינה צריכה לפנות לקרן פרטית בשביל לממן להם שכר לימוד.

<ציפי נחשון גליק: זה נראה לי ההיפך יותר נכון.

<ציפי נחשון גליק: גם מבחינת השלמת השכלה, גם חיילים בודדים כמו צעירים בסיכון שלא הוגדרו כחיילים בודדים, אין להם 12 שנות לימוד.

<ציפי נחשון גליק: אם התמזל מזלם והם נשרו מבית הספר ויום לפני גיל 18 הלכו לפרויקט הילה, זכו אבל אם הוא נזכר יום אחרי 18 אין אפשרות.

<ציפי נחשון גליק: יש לנו תכנית משותפת עם הקרן לחיילים משוחררים, נקראת תכנית מישלן, משרד הרווחה מממן עובדת סוציאלית שמלווה אותם כי גם צריך להעיר אותם בבוקר ולשכנע אותם לבוא להשלים השכלה ואנחנו מצליחים באמת בשבעה חודשים לנתק אותם מכל ה - - - הם מקבלים מהקרן את מלגת הקיום, מממנים להם את שכר הלימוד ואנחנו משלמים את העובד הסוציאלי שמלווה.

<ציפי נחשון גליק: אלא מה?

<ציפי נחשון גליק: המל"ג מנתב אותנו רק לארבע קבוצות כאלה בשנה.

<ציפי נחשון גליק: החלום שלי לפתוח בכל מכללה, בכל אקדמיה, מדובר על 25 בקבוצה.

<ציפי נחשון גליק: והמל"ג אומר לא, הם אומרים לנו "תלכו לכיוון של 12 שנות לימוד ו-10 יחידות בגרות" אבל אנחנו אומרים הצעירים האלה לא צריכים 10 יחידות בגרות, הם צריכים 12 שנות לימוד בשביל ללמוד חשמל, בשביל ללמוד נגרות, בשביל ללמוד טבחות, 12 שנות לימוד מחייבים היום במקצועות הבסיסיים האלה.

אברהם נגוסה: הם לא סיימו 12 שנות לימוד?

<ציפי נחשון גליק: הם לא סיימו 12 שנות לימוד לפני הצבא.

אברהם נגוסה: אז מה אנחנו באים בטענה למל"ג?

<ציפי נחשון גליק: לא, המל"ג אומר, הקבוצה מהסוג הזה שאת משכנעת את החיילים המשוחררים לבוא ולהשלים 12 שנות לימוד בשבעה חודשים, אני מגביל אותך לארבע קבוצות בשנה בכל הארץ.

איציק שמולי: ומה הצורך?

<ציפי נחשון גליק: הצורך הוא עצום יותר.

איציק שמולי: במספרים?

<ציפי נחשון גליק: אלפים.

<ציפי נחשון גליק: אלפים שאין להם 12 שנות לימוד.

איציק שמולי: את יכולה - - - אנחנו צריכים לדעת מה הצורך.

<ציפי נחשון גליק: זה פונקציה של כמה אני רוצה להשקיע.

<ציפי נחשון גליק: הרי אנחנו מקבלים את הרשימות מהצבא על כאלה שהשתחררו מהצבא ואין להם 12 שנות לימוד ואנחנו מתחילים לעשות להם טלפונים ולשכנע אותם לבוא.

<יצחק אוחנה: ציפי, כמה מסגרות את יכולה לפתוח לכאורה אם היו אומרים לך - - -

אברהם נגוסה: רק רגע.

<ציפי נחשון גליק: המל"ג - - - בשבעה חודשים 12 שנות לימוד.

אברהם נגוסה: ציפי, אני חושב שהבעיה ברורה.

אברהם נגוסה: אני רוצה כתובת.

אברהם נגוסה: מי צריך להיות אחראי?

אברהם נגוסה: אני לא חושב שזה מל"ג.

אברהם נגוסה: מל"ג הם בהשכלה גבוהה, אז האנשים האלה לא שם.

אברהם נגוסה: אז מי צריך להיות, איזה משרד אחראי לתת להם את ההשלמה?

אברהם נגוסה: מי?

<קריאה: משרד החינוך.

<ציפי נחשון גליק: משרד החינוך לא, זה המכינות שנמצאות באקדמיה.

<קריאה: אבל זה שייך למשרד החינוך.

<קריאה: שר החינוך הוא אחראי על זה.

איציק שמולי: זה חלק מהמכינה הקדם אקדמית.

<ציפי נחשון גליק: כן.

<ציפי נחשון גליק: חלק מהמכינה באקדמיה.

<ציפי נחשון גליק: המכינות הרי קיימות בלעדינו אבל הצעירים שלנו לא מצליחים להשתלב במכינות הרגילות.

אברהם נגוסה: האם את יכולה להשיג לנו את הנתונים?

אברהם נגוסה: אל תגידו אלפים.

אברהם נגוסה: מספרים תכל'ס.

אברהם נגוסה: כמה, אם זה אלפים אז כמה, 10,000?

אברהם נגוסה: 20,000?

אברהם נגוסה: 50,000?

אברהם נגוסה: כמה?

<ציפי נחשון גליק: הם מגבילים למכינה עם 12 שנות לימוד ועשר יחידות בגרות.

איציק שמולי: ציפי, תסבירי לנו למה אין איזו שהיא הפרדה קונספטואלית בין צעירים בסיכון לבין אותם חיילים בודדים חסרי עורף משפחתי?

<ציפי נחשון גליק: אם הוא נמצא בקהילה והוא חייל בודד ויש לו צרכים, אז מבחינתי הוא בסיכון, הוא יכול לקבל את כל המשאבים.

<יצחק אוחנה: חסרי עורף.

<יצחק אוחנה: לא בסיכון.

איציק שמולי: מכיוון שכאשר אנחנו רוצים לדעת כמה חיילים בודדים משוחררים חסרי עורף משפחתי יש, אם עכשיו אנחנו נעמוד בפני הקיר הזה שכדי לפתור את הבעיה אנחנו צריכים עכשיו לטפל בכל הצעירים בסיכון, ברור שזה הרבה יותר קשה והרבה יותר תקציב והרבה יותר בלאגן.

<ציפי נחשון גליק: זה לא בעיה של תקציב.

<ציפי נחשון גליק: ממש לא.

איציק שמולי: מה זאת אומרת?

איציק שמולי: אם את צריכה לטפל ב-11,000 צעירים בסיכון או נגיד ב-1,500 חיילים בודדים.

<ציפי נחשון גליק: לא, אין בעיה תקציבית.

<ציפי נחשון גליק: זו בעיה של לקבל אישור מהמל"ג לעשות השלמת השכלה של 12 שנות לימוד לא עם 10 יחידות לבגרות, אלא 3 יחידות לדוגמה, ואנחנו נתקלים בקיר חסום.

אברהם נגוסה: אתם התייעצתם על כך בפורום בנושא הזה?

אברהם נגוסה: יש להם המלצות?

<ציפי נחשון גליק: אני לא - - -

אברהם נגוסה: בואו נעשה כך, אני רוצה שבפורום הזה תדונו על כך, תציינו את הנתונים ותמליצו גם מה לעשות ומי הכתובת ואז אנחנו יכולים לדחוף את העניין הזה.

<ציפי נחשון גליק: רק לומר, לגבי התכנית הלאומית יש בכוונתנו להקים אתר מאוד מאוד גדול, אני חושבת שאין צורך להקים אתר לחיילים בודדים ואתר לחסרי עורף משפחתי בוגרי פנימיות ואתר לכאלה לא יודעת, אני חושבת שצריך להיות אתר אחד גדול ובתוכו יכולים להיות קישורים.

<ציפי נחשון גליק: הוא יכול להיכנס לאתר בנושא צעירים, צעירים בסיכון, לראות מה יש ואז יכולה להיות לו נישה נוספת.

<יצחק אוחנה: לא בסיכון, חבר'ה.

<יצחק אוחנה: אל תכניסו את כולם לתוך - - -

<ציפי נחשון גליק: כל הרעיון פה הוא למנוע את הסיכון.

<יצחק אוחנה: אבל אם תגדירי אותו בסיכון, אני גם שם לו תווית וגם אני מערבב מין בשאינו מינו.

<ציפי נחשון גליק: כל החיילים הבודדים חסרי עורף משפחתי הם מבחינתי בסיכון.

אברהם נגוסה: אתם בפורום בשולחן עגול, אתם בכיוון הנכון.

אברהם נגוסה: אבל יש כמה דברים שאתם צריכים לחזק ולהשלים וזה אחד הדברים, מה שציפי הציגה עכשיו.

אברהם נגוסה: לכן על כך אתם צריכים להתמקד כדי שיהיה לנו ברור איפה אנחנו יכולים לדחוף ואיך לדחוף.

אברהם נגוסה: לכן אני מבקש שתחזקו את העניין הזה.

איציק שמולי: אני יכול עוד שאלת הבהרה לנציגה?

אברהם נגוסה: כן.

איציק שמולי: בסעיף 5 בחוברת יש את אותה אפליה מבנית בכמה נקודות.

איציק שמולי: אם אנחנו בעולם אוטופי יודעים להביא לזה תקציב ומשאבים כדי לעשות השוואת תנאים.

איציק שמולי: האם את יודעת לקחת את הקבוצה של החיילים הבודדים חסרי העורף משפחתי המשוחררים ולבודד אותה מכל ה-11,000 כדי להפנות רק לשם את המשאבים?

איציק שמולי: זו השאלה שלי.

<ציפי נחשון גליק: היום לא, אבל אני יכולה בעתיד אם אני אתמקד בסוגיה הזאת של האם הוגדרת כחייל בודד.

<יאיר הס: בנוגע ליוצאים בשאלה את כבר יכולה.

<יאיר הס: אנחנו יכולים לעשות את זה.

<קריאה: כן, אפשר.

איציק שמולי: את יכולה, אני לא.

איציק שמולי: כי את מטפלת רק בחיילים בודדים.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: שפרה שחר מנכ"לית בית חם.

<שפרה שחר: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות.

<שפרה שחר: הנקודה שדיברו עליה עכשיו, כי שמענו בליל של מידע כאשר אין הבהרה שנכון להיום, יש ניסיון כרגע של סגן שר הביטחון לתקן את הדבר הזה.

<שפרה שחר: נכון להיום כספי הפיקדון יכולים לשמש רק ללימודים אקדמאיים ולא ללימודי מקצוע וכאן יש איזה שהוא עיוות.

<קריאה: זה לא נכון.

<שפרה שחר: לגבי היום זה נכון.

<שפרה שחר: זה עומד להשתנות.

<קריאה: זה לא נכון.

<קריאה: אני מממנת הכשרות מקצועיות מכספי - - -

אברהם נגוסה: רגע.

אברהם נגוסה: כעת רשות הדיבור לשפרה.

אברהם נגוסה: תרשמו את השאלות שלכם ולמה אתם רוצים להתייחס.

<שפרה שחר: המידע שאני קיבלתי ביום שני שעבר כאן בבית הזה, מסגן שר הביטחון, שזה לא, וזה עומד להשתנות.

<שפרה שחר: אותו מידע שקיבלתי מסגן שר הביטחון, הוא אפילו הראה לי איך הוא פועל לשנות את זה.

<שפרה שחר: אז נניח שהוא הטעה אותי, כי אני כתבתי יפה מאוד את מה שהוא אמר, אבל בפועל יש הרבה מאוד חיילים משוחררים.

<שפרה שחר: אנחנו יודעים את זה גם בגלל שיש מלחמות על כל תקן בקורס תג"ת ורק מעטים מצליחים להשיג אותם, כאשר לחיילים בודדים אגב יש עדיפות לקבל.

<שפרה שחר: תג"ת זה הקורס להשלמת 12 שנות לימוד.

<שפרה שחר: ויש כאן איזה שהוא, בוא נגיד ככה, הרבה מאוד דבירם שקורים שבסופו של דבר הרבה מאוד צעירים לא יכולים לממש את החלום ללמוד.

<שפרה שחר: וזה נכון מה שאמרה ציפי, שחסרות מלגות לאלה שהם חסרי עורף משפחתי, גם חיילים בודדים וגם לא חיילים בודדים.

<שפרה שחר: אז נכון שיש קרן הישג, וגם אנחנו נותנים מלגות אבל אנחנו נותנים כמה והם נותנים כמה עשרות, אבל יחסית לאלפים שצריכים זה טיפה בים.

<שפרה שחר: דובר כאן על החוק החדש שהולך להיכנס, המלגות ללוחמים שאני יותר מכל אחד אברך אותו, אני גם ניסיתי לקדם אותו לפני חמש שנים בשדולה וצחקו עלי.

<שפרה שחר: אבל בפועל צריכים לזכור להקשיב לדקויות ודובר על חצי מכספי הפיקדון, חצי ממימון פילנתרופי כרגע נכון לעכשיו כי אין לזה תקציב בתוך תקציב הביטחון וכאשר זה מוגבל ל-10,000 לשנת לימוד כאשר אנחנו יודעים שקודם כל כבר האוניברסיטאות והמכללות שהן בשכר לימוד אוניברסיטאי זה כבר יותר, זה 12,000 פלוס אגרות, מגיע ל-14,000 רק עבור שכר לימוד, ואנחנו יודעים יפה מאוד שדווקא החבר'ה האלה כדי ללמוד מקצוע משמעותי, מתקשים להשיג את ה-740 בפסיכומטרי שצריך לטכניון ולפקולטה במשפטים בירושלים ודווקא הם צריכים את המכללות ומכללות עולות 30,000 שקל, אם לא 40,000 שקל ולכן להגיד שזה הולך להסתדר ועכשיו כל לוחם יש לו איזה מלגה, זה לזרות חול בעיני כולנו.

<שפרה שחר: אז בואו נדייק, הדברים ה אלה קודם כל עוד לא קרו, אני אומרת לכם בוודאות, לא מתוקצבים בתקציב שעבר לפני שבוע לשנתיים, מדובר בהרבה מאוד כספים פילנתרופיים שבונים עליהם, מדובר בחצי לפחות מהתקציב הזעום הזה מכספי הפקדון, כך שיש לנו עוד דרך ארוכה ללכת.

<שפרה שחר: הכיוון הוא נכון וצריכים לברך אולי על מה שכן מתקדם, אבל אנחנו רחוקים ושלא תהיה כאן איזו שהיא אשלייה שעכשיו לכל החבר'ה האלה יש לימודים בחינם.

<שפרה שחר: אני אתייחס לדבר נוסף.

<שפרה שחר: יאיר העלה נקודה מאוד כואבת שהיא גם קשורה בדיון הזה שעוסק בחיילים המשוחררים משום שנכון להיום יש לנו 6,400, 6,500 חיילים בשירות כאשר אנחנו יודעים שיש לנו פחות מ-1,000 מיטות בבתי החייל בארץ, יש לנו קצת יותר מ-100 דירות אל"ח, שישה חיילים בכל דירה אז נגיד שזה 600-700 מיטות, יש לנו אולי 300 משפחות מאמצות אצלנו בארגון, אמרו לנו שיש כ-1,000 בתנועה הקיבוצית.

<שפרה שחר: מה עם כל השאר?

<שפרה שחר: מתמטיקה זה לא הצד החזק שלי אבל לקחתי מחשבון וראיתי שיש עדיין יותר מ-3,000 חיילים שההסדר שלהם זה שכר דירה.

<שפרה שחר: שכר דירה שלא התעדכן, אנחנו יודעים על 19 שנה, קיבלתי ממקורות 18 שנה, 795 שקל החזר חודשי בחודש.

<שפרה שחר: זה בהכרח גורם לכל החבר'ה האלה להיות חיילים משוחררים עם חובות בגלל הגירעון הזה ולכן זה כן משמעותי גם לדיון פה והדבר הזה צריך להשתנות.

<שפרה שחר: אני יודעת שיושב-ראש וועדת הרווחה שלח לראש אכ"א היוצא מכתב, קיבל תשובה אחרי כמה מכתבים שנשלחו - ביוזמתנו אפשר לומר – קיבל תשובה שזה יעלה, אבל אנחנו עוד לא קיבלנו לא מתי זה יעלה ולא בכמה זה יעלה ואם יש לצה"ל תשובות אנחנו נשמח לשמוע.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נשמע את צה"ל בבקשה.

<לימור מזרחי: אני ראש מדור בודדים וחובה בצה"ל.

<לימור מזרחי: לגבי הסוגיה של שכר הדירה שגם אתה העלית, השנה שכר הדירה עתיד לעלות.

<לימור מזרחי: עדיין זה לא ידוע אם זה יהיה ל-1,200 או 1,300, זה יעלה מ-795 שקלים, יותר נכון מ-1,046 שקלים כי מקבלים 251 שקלים החזר הוצאות דירה.

<לימור מזרחי: זה לא יהיה בחודש הקרוב אבל זה עתיד להיות בתחילת השנה.

<שפרה שחר: אז 200 זה במקום - - -

אברהם נגוסה: שפרה, כשאת דיברת אף אחד לא הפריע לך.

<לימור מזרחי: מ-1,046 שקלים שהיום חייל מקבל, שזה גם שכר דירה והחזר הוצאות דירה ביחד זה עתיד לעלות או ל-1,200 או ל-1,300.

<קריאה: תוספת של 150 שקל - - -

<לימור מזרחי: כולל ההוצאות.

<קריאה: זה כלום.

<לימור מזרחי: זה עתיד לעלות.

<לימור מזרחי: זה מה שאני יכולה להגיד לך כרגע, שזה הסכום שעתיד לעלות.

אברהם נגוסה: היא מדווחת לנו את המציאות כפי שהיא.

אברהם נגוסה: תמשיכי.

<קריאה: כפי שהיא תהיה.

<קריאה: אולי.

אברהם נגוסה: ברור שזה לא מספיק, אבל לא היא קובעת את זה.

<לימור מזרחי: היא תהיה והיא תהיה בחודשים הקרובים.

<לימור מזרחי: לגבי כספי הפקדון שגם כן העלית, אני מדברת פה בשם כולנו, זה גם ללימודי מקצוע ולא רק ללימודים.

<לימור מזרחי: וזה כבר הרבה זמן ככה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני גם רוצה לומר שיש לנו רשימת דוברים ואני מבקש שתקצרו כיון שאנחנו צריכים לסיים בשעה 11:00.

אברהם נגוסה: קרן פרידמן בבקשה.

<קרן פרידמן: אני אציג את קרן הישג.

<קרן פרידמן: קרן הישג היא קרן המלגות לסטודנטים שהיו חיילים בודדים.

<קרן פרידמן: הקרן הוקמה לפני 14 שנים ביוזמה של זוג תורמים מקנדה ומעניקה מלגות לימודים.

<קרן פרידמן: הטוטאל כיום, יש לנו כבר קרוב ל-1,200 מילגאים ובוגרים.

<קרן פרידמן: אני רוצה להתייחס לסוגיה של בודדים חסרי עורף משפחתי.

<קרן פרידמן: הנושא מאוד קרוב לליבי גם ברמה האישית.

<קרן פרידמן: אנחנו כיום הקרן היחידה בארץ שנותנת מלגות למי שהיה חייל בודד שאינו לוחם.

<קרן פרידמן: בודד חסר עורף משפחתי שאינו לוחם.

<קרן פרידמן: אנחנו מעניקים, ואת זה אני רוצה לומר בהמשך למה ששפרה אמרה, אנחנו מודעים לנושא שחיילים בודדים חסרי עורף משפחתי, לא היתה להם את הפריבילגיה או ללמוד לפסיכומטרי או להשקיע בבגרויות ואנחנו מממנים לכולם שכר לימוד מלא.

<קרן פרידמן: המלגות שלנו מתחילות מ-10,000 שקלים שכר לימוד ויכולות להגיע גם ל-40,000 שקלים שכר לימוד למי שלומד בבינתחומי או במכללה למינהל או בכל אחת מהמכללות הלא מתוקצבות.

<קרן פרידמן: בנוסף, הקרן מעניקה גם 24,000 שקלים בשנה, שזה 2,000 שקלים לחודש קלנדרי לכל 12 החודשים ומעטפת של סדנאות, הרצאות, ליווי תעסוקתי.

<קרן פרידמן: האמונה שלנו באמת, וזה גם לצורך העניין הג'ינגל שלנו שרץ שחייל בודד מזדכה על הכל אבל הוא לא מזדכה על הבדידות, וזה מה שאנחנו מנסים להוביל פה.

<קרן פרידמן: אנחנו מנסים להוביל את התמיכה האישית ואת התמיכה הכספית כי כמו שנאמר פה הרבה פעמים תמיכה כספית נטו לא תביא אותם לכלום כי בשנייה שיש נפילה הכל נגמר.

<קרן פרידמן: הם עוזבים את הלימודים והם עוזבים את הארץ וזה, כמו שהילדים אומרים "פוס משחק".

<קרן פרידמן: אז 35% מהמלגאים והבוגרים שלנו הם חבר'ה ישראליים וסיפורים מאוד מאוד קשים.

<קרן פרידמן: אני לא מדברת על המקרים הקלים יותר ש"רבתי עם אמא ואני יוצא מהבית" אני מדברת על ילדי פנימיות, אני מדברת על ילדי אומנה, אני מדברת על ילדים עם רצח והתאבדות בתוך המשפחה.

איציק שמולי: קרן, כמה פונים אליכם בשנה?

<קרן פרידמן: פונים אלינו 900 בשנה שמתוכם אנחנו בוררים ובוחרים 100.

<קרן פרידמן: זה התקציב שיש כי שוב, המלגות הן מאוד מאוד גבוהות, בתור מי שמטפלת גם בתשלומים מדובר על מליוני שקלים אך ורק למלגות מדי שנה, כשאני לא מדברת על כל המעטפת של סדנאות שהן גם סדנאות אישיות, גם סדנאות להעצמה עצמית - - -

אברהם נגוסה: לאותם 100.

<קרן פרידמן: לא.

<קרן פרידמן: לכל ה-1,300 כי יש לנו 400 מלגאים פעילים בשנה וכיום יש לנו קרוב ל-950 בוגרים, כשהבוגרים מקבלים את כל התמיכה של הקרן למעט נושא התקציב.

<קרן פרידמן: למעט נושא המלגות.

<קרן פרידמן: אבל לשמחתי אני יכולה להגיד שהמלגאים מאוד פעילים ומאוד נעזרים בנו.

<קרן פרידמן: אנחנו גם מתעדכנים בהתאם למצב שלהם.

<קרן פרידמן: עכשיו יש גוף מיוחד שדואג להורים, יש הורים ואין להם את מי לשאול, הם לא יודעים, הם לא מכירים את המציאות הישראלית.

<קרן פרידמן: בנושא הזה אני רוצה לומר ש-35% מהמלגאים שלנו הם ישראלים.

<קרן פרידמן: התפיסה שלנו היא שאין הפרדה וזה משהו שהיה מאוד מאוד חשוב להעביר גם בפורום ואני באמת מאוד שמחה ומתרגשת ברמה האישית ממה שנאמר פה שלא ידעתם על המצב, כי אנחנו נתקלים במקרים שאם אנחנו לא נותנים את המלגה, אין להם.

<קרן פרידמן: והם נפלטים.

<קרן פרידמן: זו נקודה שהיה לי מאוד חשוב להבהיר.

אברהם נגוסה: תודה ויישר כח.

אברהם נגוסה: אני רוצה שוב להזכיר שיש לנו עוד דוברים ולכן בבקשה תדברו בתמצית.

אברהם נגוסה: דלפין שרה דהאן, מהמרכז לחיילים בודדים.

<דלפין שרה דהאן: תודה.

<דלפין שרה דהאן: אני אשתף אתכם בסיפור האישי שלי שהוא נורא קצר, הייתי חיילת בודדה, עליתי לבד מקנדה, צה"ל הכיר בי כחיילת בודדה וחריגה כי ההורים שלי חרדים ולא רצו להכיר בי כבת שלהם יותר ברגע שעזבתי את הבית ובאתי לעלות.

<דלפין שרה דהאן: מזלי שברגע שהשתחררתי קרן הישג המדהימים קיבלו אותי והם תומכים בי.

<דלפין שרה דהאן: אני יכולה להגיד לכם שמה ששמעתי כאן, יש עדיין המון פערים, לא כל חייל בודד שהוא עולה מגיע ממשפחה עם המון כסף, לא כל חייל בודד שעולה יש לו את המשפחה שתתן לו כסף.

<דלפין שרה דהאן: מילגת "אימפקט" סירבו לתת לי מילגה כי להורים שלי יש כסף.

<דלפין שרה דהאן: אני הייתי לוחמת וההורים שלי לא נותנים לי שקל אחד ולא רצו לשמוע מזה ואני יכולה להגיד לכם שחודש שלם הייתי בלי דירה והייתי צריכה למצוא איפה לישון שלרוב, מצאתי תירוצים לסגור עוד שבתות ועוד שבתות עד שכבר הגיעו 28 ימים שאני סוגרת ימים מטכ"ליים ושאומרים לי "חמודה את צריכה ללכת הביתה" ואמרתי "אבל אין לי בית" ואז צביקה לוי מצא לי מקום לקיבוץ ואני יכולה להגיד לכם שגם לגבי הקיבוצים יש עד היום בעיה מטורפת, יש את הקיבוצים שהם בדרום ואת הקיבוצים בצפון שהם כן תומכים והם כן נותנים משפחות אומנה אבל קיבוצים במרכז אינם נמצאים במצב הזה.

<דלפין שרה דהאן: אני יכולה להגיד שמעט הדברים שהיו לי נאכלו על ידי טרמיטים והיה לי חודשיים שכל מה שהיה לי ללבוש היו מדי צה"ל ועד היום זה ענין שהוא עדיין קיים ואנחנו חייבים למצוא פתרון.

<דלפין שרה דהאן: ברגע שנכנסתי לקבע זרקו אותי מהדירה בקיבוץ, אמרו לי "את כבר לא חיילת בודדה" כאילו עצם זה שאני מקבלת תוספת כסף פתאום יש לי משפחה ומי שתומך בי ואני חושבת באמת שזה משהו שצריך לשנות ובעניין של הדיור זה מבורך שמתחילים לחשוב על זה ולאשר אבל כרגע אין פתרון ובתור מישהי שמצאה את עצמה כמה פעמים ללא דירה וללא משפחה ולא היה לי לאן ללכת, אין לי כלום פה בארץ חוץ מהחברים שבניתי לאורך הדרך, אני חושבת שכל חייל בודד ראוי להרבה יותר ואנחנו צריכים למצוא דרך להגיד תודה לאנשים שבאמת באים ונותנים וזה לא משנה מה גרם להם להיות חייל בודד.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: ג'וש פלסטר, בבקשה.

אברהם נגוסה: מנהל מרכז לחיילים בודדים על שם מייקל לוין.

<יהושוע פלסטר: אני מפרגן לכל הגופים, לצבא וכל מי שיושב פה כי אני בתור חייל בודד לשעבר רואה באמת התייחסות אחרת מקיר לקיר בנוגע לחיילים הבודדים.

<יהושוע פלסטר: - - - הסתכלות כוללת על הצבא, על כלל עם ישראל ואני חושב שאם מסתכלים על ישראלים בחו"ל, חיילים בודדים שמגיעים, המספרים לא עולים, בשנה-שנתיים האחרונות אין עליה.

<יהושוע פלסטר: אני יודע שהפורום פה קיבל הנחייה על משוחררים, אבל מה שקורה בתור אמריקאי לשעבר, אם לא מגיעים לפה יותר חיילים בודדים מקרב קהילות בצפון אמריקה יש פער שגדל וגדל, בכל החדשות זה מדאיג, אפילו ראש הממשלה שלנו ראה סוף סוף מה שקורה באוכלוסיות בצפון אמריקה ויודע מה קורה בארץ ואני מציע שאם יהיה עוד המשך לישיבות, צריכים לראות איך אנחנו יכולים להביא יותר חיילים בודדים מהתפוצות לשרת בצה"ל כי המספרים לא מדהימים, 50,000 משתתפי תגלית מגיעים משנה לשנה, והמספרים של החיילים הבודדים הם אולי 2% מזה.

<יהושוע פלסטר: הדבר השני שמדאיג אותי שאין זכות דיבור הרבה פעמים עם הדרג הגבוה בתוך הצבא, אבל - - - הכי גבוהים בצה"ל יש קיצוץ אחרי קיצוץ בתקציב החינוך של הצבא.

<יהושוע פלסטר: ואם אתם רוצים ובאמת אכפת וזה לא סתם להגיד שחיילים בודדים וחסרי עורף משפחתי זה חשוב לנו, שיהיה להם סיכוי להשתלב בחברה הישראלית ולהצליח בחיים האזרחיים אחרי הצבא, חייב להיות כסף לצבא לתכניות חינוכיות, לכל מה שהיה פעם, נערי רפול, וכל התכניות, המסלולים להיכנס לצבא, לחבר'ה שבאים מרקע חלש, אם זה חייל בודד או לא חייל בודד, אני חושב שזה - - - במציאות היום הרוב המוחלט זה חיילים בודדים וחייבים לוודא שיש דרך, אני לא יודע איך, אני לא איש ממשל, אבל שיהיה לחץ מהממשל על הצבא לא לסגור את כל המפעל של החינוך וכל מפעל של גיוס חבר'ה חלשים לצבא.

איציק שמולי: יש פה נציגים של קרן אימפקט?

<קרן פרידמן: לא.

<קרן פרידמן: אני רוצה להעיר על זה, כיון שבהגדרה הם לא מטפלים בבודדים.

<קרן פרידמן: בהגדרה קרן אימפקט מטפלת בלוחמים ותומכי לחימה שמגיעים מרקע סוציו אקונומי קשה.

אברהם נגוסה: יש לנו עוד דובר אבל הזמן שלנו רץ.

אברהם נגוסה: דן קדרון בבקשה.

<דן קדרון: תודה רבה אדוני יושב הראש והפורום המכובד הזה.

<דן קדרון: אני שירתי 36 שנה כאיש צבא בתפקידים בכירים והדבר הכי חשוב שעשיתי קודם כל בכל יחידה שהגעתי הלכתי ישר למפקדים ואמרתי "אני רוצה לאמץ חיילים בודדים".

<דן קדרון: התעסקתי בזה כל זמן ואני עד היום בקשר עם כמה חיילים בודדים שלי שהיו, עזרתי להם למצוא עבודה, עד היום אני בקשר איתם.

<דן קדרון: אני רוצה לומר לכם שזה דבר שאסור להזניח אותו לשניה.

<דן קדרון: ואני אומר לכם, אחד הדברים שנהניתי בשירות שלי, 36 שנות שירות, הדבר שהכי נהניתי היה לטפל בחיילים בודדים.

<דן קדרון: הם היו באים אלי, יושבים אצלי, בסוף השבוע נתתי להם את הרכב שלי שיסעו, שיבלו.

<דן קדרון: נסעתי לכל מיני מקומות לראות, הם יוצאים שבת, נסעתי אליהם לצפון, לדרום בשביל לראות.

<דן קדרון: לא היה מקרה אחד שהוא הגיע הביתה ולא היה לו מה לאכול וכל זה מהצפון עד אלי הביתה, נסעתי הביתה, אמרתי לו "בוא, תתקלח, תשב אייתנו כי אתה שייך לנו, אתה שייך לעם הזה" ואני חושב שתפארת מדינת ישראל אם היא באמת בצה"ל, שצה"ל זה ביתי וזכיתי לשרת אותו 36 שנה בגאווה, אני חושב שאם באמת, כבוד היושב ראש וכל הפורום המכובד הזה, נשים על זה דגש, זה יביא הרבה תועלת וגאווה למדינת ישראל.

<דן קדרון: תודה רבה לכם, אני באמת מקווה שאנחנו נטפל בנושא בצורה הטובה ביותר.

<דן קדרון: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: נויה גוברין בבקשה.

<נויה גוברין: אני מנהלת את התכנית של החיילים הבודדים של ארגון "נפש בנפש", אני מניחה שרוב הפורום מכיר, זה ארגון שעוסק בעלייה מצפון אמריקה ואחת התכניות שלנו היא תכנית - - - שמטפלת בחיילים בודדים עולים מכל העולם.

<נויה גוברין: אני מברכת על הפורום ועל העשייה כאן ואני מאוד מקווה שבאמת דברים יתקדמו ונראה תוצאות.

<נויה גוברין: אחד הדברים שלא נגענו בו זה נושא שיעורי העזיבה הגדולים של חיילים בודדים, ובעצם אנחנו מקווים שבאמצעות הדברים שנעשים פה נפחית את מספר החיילים שחוזרים אחר כך לארץ המקור שלהם.

<נויה גוברין: מה שחסר כל זהמן וכל הזמן אני נשאלת, זה נתונים של כמה חיילים בודדים בעצם עוזבים את המדינה.

<קריאה: עולים.

<נויה גוברין: כן.

<נויה גוברין: עולים.

<נויה גוברין: אני מתייחסת כרגע לעולים כי זה עצם העשייה שלנו והלוואי והיינו יכולים להרחיב אותה לשאר האוכלוסיות.

<נויה גוברין: אני חושבת שלפני שיוצאים לדרך חשוב שיהיה איזה שהוא מידע אמין ומדויק על הנושא הזה כדי שנוכל לבחון באמת את ההשפעות של התכנית ושל ההישגים של הפורום הזה.

אברהם נגוסה: האם לצה"ל יש נתונים לשאלה שלה של כמה עוזבים?

<קריאה: צה"ל לא עוקב אחרי החיילים שמשתחררים, מה קורה איתם.

<עדי בובליל: אני אשמח להרים את הכפפה ביחד עם "נפש בנפש".

<יצחק אוחנה: אם אתם מדברים על חיילים עולים בודדים, אני אחסוך לכם את ה - - -

אברהם נגוסה: לא, עוזבים.

<יצחק אוחנה: אני אגיד שוב פעם על מה אנחנו מדברים.

<יצחק אוחנה: הבסיס של הנתונים הוא חשוב, לא התוצאה של מספר.

<יצחק אוחנה: לקחתי חיילים עולים בודדים, היות ואני נותן להם מלגות קיום, לקחתי את החבר'ה שהשתחררו ב-2010, ממש כשנכנסתי לתפקיד, כדי שיהיה רפרנס, ש-א.

<יצחק אוחנה: הם מיצו את כל תכולת השירות, וגם מספיק זמן לראות אם הם הלכו לביקור מולדת או הורים מה שהם חייבים, ואם הם חזרו.

<יצחק אוחנה: מהנתונים שדגמתי מ-2010 בואכה 2016, הנתונים נעים, ושוב, אני אומר בזהירות כי אין לי כמו משרד הפנים לוויין אבל יש לי את הממשק של כניסות/יציאות בנתב"ג ולקחתי שאותו חייל בודד שוהה בחו"ל ולא נכנס חזרה מעל לשנה, כדי שזה יהיה אפקטיבי.

<יצחק אוחנה: הנתונים הם כאלה: בכל שנה, כשאני לוקח ממוצעים, סדר הגודל ממה שדגמתי מתוך המספרים ואני אפתיע אתכם נראה לי, בין 17% ל-25% שלא חזרו.

<יצחק אוחנה: שעזבו.

<קריאה: זה אומר, ש-80% נשארים?

<יצחק אוחנה: 75% זה יותר מדויק.

<קרן פרידמן: החייל שאני אימצתי שהיה מדנמרק והיה לוחם בצנחנים, הוא חזר בחו"ל, הוא גר בחו"ל.

<קרן פרידמן: הוא בא לבקר פעמיים בשנה בארץ לאיזה שבוע.

<קרן פרידמן: הוא מרוויח שם מספיק כסף בשביל לקפוץ באיזה צ'רטר, הוא בא פעמיים בשנה והוא גם בא לבקר אותי, אבל הוא לא מאיזו משפחה עשירה.

<יצחק אוחנה: רק אמרתי את המגבלות, וזה נכון מה שהיא אומרת, ואם הוא יוצא ונכנס עם דרכון זר אני לא יודע.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: זה אומר ש-75% בערך נשארים בארץ.

אברהם נגוסה: אני צריך לסכם כי חרגנו כבר מזמננו.

אברהם נגוסה: כל מי שרצה לדבר דיבר, ואני מאוד מודה לכולם שהגעתם, ועל העבודה המדהימה של הפורום.

אברהם נגוסה: יצירת הפורום וישיבה של כל הגורמים ביחד בשולחן עגול זה הישג.

אברהם נגוסה: זה הישג לשבת ולזהות את הבעיה.

אברהם נגוסה: תהליך זיהוי הבעיה והצורך.

אברהם נגוסה: הדבר השני הוא הנכונות להתמודד עם הבעיות והדבר השלישי הוא שיתוף הפעולה, העבודה יחדיו.

אברהם נגוסה: יש דבר נוסף, בסופו של דבר למצוא את הפתרון זה גם עניין של תקציב, ואז אנחנו צועדים בכיוון הנכון.

אברהם נגוסה: את שלושת המרכיבים יש לנו כבר: זיהוי הצרכים, נכונות לפעול ושיתוף פעולה של כל הגורמים שיושבים.

אברהם נגוסה: תשלימו את כל זה ובדרך גם נצליח, אנחנו שמענו התקדמות אבל בראש ובראשונה האחריות היא של המדינה.

אברהם נגוסה: העשייה של הקרנות והחברה הישראלית ושיתוף פעולה עם משרדי הממשלה, הם משלימים.

אברהם נגוסה: אבל האחריות היא על המדינה ואנחנו צריכים ללכת בכיוון הזה.

אברהם נגוסה: לכן משרדי הממשלה שיושבים בשולחן עגול יחד עם העמותות והקרנות זהו הישג, וזה חשוב לנו.

אברהם נגוסה: אני מסכים את הדיון, קודם כל אני מברך את כל הגורמים.

אברהם נגוסה: אני קורא לגורמים שעדיין לא הצטרפו לפורום, אנא הצטרפו ותרמו את חלקכם, נתקדם ביחד בשיתוף פעולה.

אברהם נגוסה: בסך הכל המטרה היא לעזור לחיילים משוחררים, לגיבורים שלנו שעזבו את המשפחה ובאו לכאן לתרום את חלקם בציונות בהגנת המולדת ולכן אנחנו צריכים לעשות הכל כדי לעזור להם להישאר בארץ, אם הם יחליטו, וגם אם לא יישארו בארץ מאוד חשוב שנעזור להם ונחבק אותם.

אברהם נגוסה: יש לי הצעה נוספת לפורום.

אברהם נגוסה: היום עלו נושאים מנציגת משרד הרווחה גברת ציפי נחשון גליק וגם מאחרים, יש גם את החיילת המשוחררת שהציגה את הנושא והדברים האלה, גם הנתונים שאיציק שיתף אותנו בהם, צריכים לסכם אותם ולהביאם לתוך הפורום ולכלול אותם בתוך תכנית הפעולה בהמלצות ובהצעות התקציב שלהם.

אברהם נגוסה: זה מאוד חשוב ואנחנו נקיים בעוד שלושה חודשים דיון המשך.

אברהם נגוסה: תודה לכל המשתתפים.

אברהם נגוסה: הישיבה נעולה.