הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 162, 2016-11-14 09:33

איתן ברושי: בוקר טוב.

איתן ברושי: התבקשתי לפתוח את הישיבה.

איתן ברושי: אנחנו מתנצלים על האיחור ופותחים את הישיבה בנושא המאבק בתאונות הדרכים ותפקוד הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, דו"ח מבקר המדינה 67א.

איתן ברושי: אני מודה לכל מי שהגיע ומבקש מהמבקר לפתוח בסקירה.

<צחי סעד: בוקר טוב.

<צחי סעד: אנחנו עוסקים היום בנושא תאונות הדרכים והרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

באסל גטאס: אפשר לדעת באיזה עמודים?

<קריאה: 671.

<צחי סעד: תאונות הדרכים הפכו למכת מדינה, מקום המדינה נהרגו 32,000 בני אדם.

<צחי סעד: רק בשנת 2015 נהרגו 356 בני אדם.

<צחי סעד: התאונות גורמות למוות, לשכול, לסבל רב לאלפים של אנשים במשך כל שנה, אבל בנוסף לזה יש להן גם עלות.

<צחי סעד: העלות השנתית של הנזקים הכוללים של התאונות מה שנגרם למשק, מוערכת ב- 15 מיליארד שקלים בשנה, זאת אומרת שאפילו אם מסתכלים רק על הצד הכלכלי, השקעה כספית במניעת התאונות תחזור גם, מעבר לסבל האנושי, גם תחזור כהקטנת הנזקים.

<צחי סעד: בשנת 2005 הייתה החלטת ממשלה - - -

באסל גטאס: צריך להסביר כדי להבין את הדברים.

<צחי סעד: כל אחד צריך לתת את המסר שלו.

<צחי סעד: בשנת 2005 החלטת הממשלה קבעה שאחד היעדים המשמעותיים זה הקטנת מספר ההרוגים, אכן במשך שנים מספר ההרוגים השנתי ירד אך לצערנו מזה כשנתיים יש עלייה במספר ההרוגים השנתי וזה איתות שהמצב היום לא טוב.

<צחי סעד: הדו"ח מצביע על מספר לא מועט של ליקויים משמעותיים בתחום תשתית הכבישים הבינעירוניים ששם 60% מההרוגים.

<צחי סעד: מצאנו שחברת "נתיבי ישראל" לא ניצלה את מלוא התקציבים השנתיים שניתנו לה לצורך טיפול בכבישים ובצמתים המסוכנים שמהווים מוקדי סיכון.

<צחי סעד: בתחום הולכי הרגל, שהם 30% מתוך ההרוגים בתאונות ורבע מההרוגים האלה נהרגים על מעבר חצייה, זאת אומרת הולכי רגל נהרגים כשהם עוברים במעבר חצייה, נמצא שהמשטרה לא אכפה תקנות שהתקינו כבר לגבי הרחבת זכות הקדימה של הולכי הרגל ולא ביצעו ניסוי לבחינת הסימון של קווי זיגזג בסמוך למעברי חצייה.

<צחי סעד: בנושא בדיקות הרכב – מספר בדיקות הרכב קטן במידה ניכרת בשנים האחרונות, הוא נמוך יותר ממה שנקבע בתכניות העבודה ה שנתיות וגם מספר בדיקות הרכב של כלי רכב כבדים קטן מאוד.

<צחי סעד: צריך לזכור לגבי כלי רכב כבדים ששיעור התאונות שהם מעורבים בהם הוא 30% מהתאונות הקטלניות.

<צחי סעד: זאת אומרת כשליש מהתאונות הקטלניות מעורב בהן כלי רכב כבד בזמן שרק 3% מתוך צי הרכב במדינת ישראל הם כלי הרכב הכבדים.

<צחי סעד: זאת אומרת, נדרש לתת פה דגש מיוחד על כלי הרכב הכבדים.

<צחי סעד: בנושא הזה הייתה החלטת ממשלה שקבעה לחייב טכוגרף, רשם של נתוני נסיעה דיגיטלי שיתעד את הנעשה בזמן נסיעה וגם יהווה גורם מרתיע כלפי נהגים וכלפי חברות ההובלה, וגם ישמש לצורך חקר תאונות הדרכים.

<צחי סעד: הדבר לא נעשה.

<צחי סעד: נקבע גם שנדרש לחייב בדיקה בטיחותית רבעונית לכלי הרכב הכבדים, אבל הקביעה הזאת לא עוגנה בתקנות ובחוק.

<צחי סעד: מספר בדיקות הרכב שנעשה לכלי הרכב הכבדים ובמשרדי חברות ההובלה הוא נמוך ולא הקימו יחידת אכיפה מיוחדת לכלי הרכב הכבדים.

<צחי סעד: בכלל נושא האכיפה נמצא בירידה מתמדת.

<צחי סעד: מספר ניידות המשטרה שנמצאות בכבישים הבינעירוניים הוא נמוך, בסוף שנת 2015 יועדו לאכיפה בתחום הבינעירוני 113 ניידות תנועה בלבד, וההסתברות של נהג בכביש בינעירוני לפגוש ניידת הוא קטן מאוד וזה פוגע ביכולת האכיפה וההרתעה של המשטרה.

באסל גטאס: יש לך השוואה לממוצעים אירופאיים או OECD?

<צחי סעד: של מספרי ניידות?

באסל גטאס: כן.

<צחי סעד: לא, אבל יש לנו השוואה למה שהיה קודם לכן והמספרים האלה נמצאים במגמת ירידה.

<צחי סעד: לגבי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, הרשות הזאת לא הצליחה להפוך לגורם מוביל במאבק המתמשך בתאונות הדרכים בין היתר עקב גורמים חיצוניים לה אך גם עקב כשלים רבים ושונים בתפקודה שלה.

<צחי סעד: לא הוסדר כראוי המעמד של הרשות, לרשות אין סמכות להוביל את הטיפול של כל הגורמים המעורבים ב מאבק בתאונות הדרכים.

<צחי סעד: צריך לזכור שב- 2017 נכון להיום אמור לפקוע חוק הרשות והיא אמורה לחדול מלהתקיים ונדרש להיערך לכך ולטפל בכך עוד היום.

<צחי סעד: תחלופה רבה של בעלי תפקידים ברשות פגעה גם ביכולת התפקוד שלה ותקציב הרשות פחת במידה ניכרת במהלך השנים מ- 550 מיליון שקל ב- 2008 הוא קטן ל- 230 מיליון ב- 2015 שזה פחות מחצי וכמובן שהתוצאה הייתה שהרשות העבירה פחות כספים לגורמים שהיא הייתה צריכה לתת להם כספים כדי לטפל בתופעה של תאונות הדרכים.

<צחי סעד: ההמלצות העיקריות שמועלות בדו"ח הזה הן קודם כל שנדרשת מדיניות כוללת לטיפול בתאונות הדרכים.

<צחי סעד: נדרש גוף – נכון להיום יש את הרשות – אבל זה הרשות או גוף אחר שירכז את הטיפול בנושא הזה, יקבל תקציב מתאים, כמו שאמרתי לא תקציב פחות, וסמכויות מתאימות שזה דבר שלא היה עד היום במתכונת הקיימת.

<צחי סעד: סמכויות מתאימות הכוונה שיוכל לתכלל את הנושא הזה וגם לתת הנחיות לגורמים המתאימים.

<צחי סעד: נדרשת תכנית רב שנתית לטיפול ב ליקויים שציינו בדו"ח, ביניהם מוקדי הסיכון ב כבישים, פגיעות בהולכי הרגל, כלי הרכב הכבדים, הגברת אכיפה בכבישים וביצוע בדיקות לכלי רכב.

<צחי סעד: בסופו של דבר בראש ובראשונה נדרשת מחויבות של הממשלה לנושא שתבוא לידי ביטוי במעשים ולא בדיבורים.

<צחי סעד: עד כאן.

איתן ברושי: בכל זאת משפט אחד, אחרי שאמרת את מה שאמרת.

איתן ברושי: הדו"ח הזה מתייחס לתקופה שחלפה וכשאתה משווה את זה ל-2016 אתה יכול להגיד משהו?

<צחי סעד: הדו"ח הסתיים לפני מספר חודשים.

<צחי סעד: לא ערכנו ביקורת נוספת שתצביע על תיקונים, בשביל זה התכנסנו כאן כדי לשמוע את המשרדים.

איתן ברושי: אין לך משהו להשלים.

איתן ברושי: אוקיי.

איתן ברושי: אני שואל אם לפני הח"כים יש מישהו שרוצה לדבר.

איתן ברושי: המנכ"לית פה.

איתן ברושי: קרן, אולי רק משפט, מאחר ושמעתי אותך גם בוועדת הכספים, הסברתם שהירידה בתקציב בין היתר נובעת מזה שעשו הרבה תשתיות וחידשו כבישים, כאן כנראה שהחיבור לא מושלם.

איתן ברושי: הנה הגיעה יושבת הראש.

איתן ברושי: (היו"ר קארין אלהרר)

קארין אלהרר: בוקר טוב.

קארין אלהרר: אני מתנצלת על האיחור.

קארין אלהרר: שלום קרן טרנר, מנכ"לית משרד התחבורה בבקשה.

<קרן טרנר-אייל: בוקר טוב שלום לכולם.

<קרן טרנר-אייל: אנחנו יחד עם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים נטפל בחקיקה חדשה לרשות הלאומית, עוד מעט גיורא, היושב ראש החדש של הרשות הלאומית, יפרט במה הם הולכים להתמקד.

<קרן טרנר-אייל: אני חושבת שבאמת אחת הבעיות הייתה שהחקיקה שהקימה את הרשות לא נתנה לרשות סמכות בסדרה של פעילויות שנוגעות לדוגמה אכיפה, אין לה באמת סמכות לעשות בעניין הזה יותר מדי.

<קרן טרנר-אייל: חשבו שאולי העברת התקציב, אבל בסוף כל גוף צריך לעשות את מה שהחוק מאפשר לו לעשות.

<קרן טרנר-אייל: אני אפרט קצת מה משרד התחבורה עושה.

<קרן טרנר-אייל: באמת עברו כמה שנים וחלק מהדברים כבר תוקנו, אחר כך הרשות הלאומית תפרט ושאר המשרדים.

<קרן טרנר-אייל: אז אנחנו מתמקדים במשרד התחבורה במה שאנחנו יכולים לעשות בו שינוי, במה שהוא בתחום ה אחריות שלנו שזה בעיקר נושא התשתיות ונושא בטיחות הרכב.

<קרן טרנר-אייל: בנושא התשתיות באמת הייתה תקופה בעייתית שנתיבי ישראל הייתה במצב לא כל כך טוב.

<קרן טרנר-אייל: הדבר הזה השתנה מן הקצה אל הקצה, יש לנו מנכ"ל חדש בחברת נתיבי ישראל שמנצל את התקציב אף מעבר.

<קרן טרנר-אייל: יש לנו סיכום עם משרד ה אוצר שפרויקטים מוכנים מתוקצבים ומקדימים ואכן כבר השנה תוקצבו 300 מיליון ולא 200 מיליון כמו בשנה רגילה.

<קרן טרנר-אייל: אנחנו עוד מעט כבר נקל בקריטריונים ל-מה הוא מוקד סיכון כי אנחנו כמעט מסיימים את מוקדי הסיכון הקיימים.

<קרן טרנר-אייל: זה עוד ייקח זמן, אבל אנחנו האצנו את הטיפול בעניין הזה ובחברת נתיבי ישראל חל שיפור משמעותי מאוד.

<קרן טרנר-אייל: מבחינת תקציבים שמושקעים, אנחנו משקיעים סכום של 200 מיליון שקל בתקציב העירוני, במוקדי סיכון עירוניים ומתמקדים - - -

קארין אלהרר: מתי מסיימים את מוקדי הסיכון הקיימים?

<קרן טרנר-אייל: כל שנה אנחנו גם בוחנים את הרשת מחדש.

<קרן טרנר-אייל: אנחנו לא צריכים שרשות או אזרח יפנו לגבי מוקד סיכון, אנחנו מריצים בצורה שוויונית את הנתונים על גבי הרשת ומציפים כלפי מעלה ובודקים מה קורה.

<קרן טרנר-אייל: לדוגמה הדו"ח של "אור ירוק" מדבר על סדרה של כבישים, עם הרבה מהם אין מה לעשות.

<קרן טרנר-אייל: זה שבכביש החוף יש הרבה תאונות, זה כי יש שם נסועה מאוד גבוהה.

<קרן טרנר-אייל: אז אנחנו עוברים על כל הנתונים ורואים - - -

קארין אלהרר: נגיד כביש 66 שלדעתי דנו בו במיוחד כאן בוועדה?

<קרן טרנר-אייל: כביש 66 אכן הוא מוקד סיכון.

<קרן טרנר-אייל: נעשה בו מעקה הפרדה רצוף והוא מוערך עכשיו.

<קרן טרנר-אייל: אנחנו מסתכלים איזה מוקד סיכון הולך להיות לפרויקט פיתוח גדול, לדוגמה כביש 65 וכביש 71, כביש 31 שנדון הרבה בוועדות קודמות, כביש שהשקענו בו מכביש 6 עד ערד, כמעט 2.5 מיליארד שקלים, כביש אדום שהוא יהיה הרבה יותר סלחני לטעויות של נהגים.

דב חנין: יש לך הערכת זמן להשלמת הקטע באמצע, ליד חורה שם, שעדיין קצת בעייתי?

באסל גטאס: מה זה קצת?

באסל גטאס: מאוד בעייתי.

באסל גטאס: זה הפך להיות מלכודת מוות.

דב חנין: מאוד בעייתי.

<קרן טרנר-אייל: כן, יש לי תאריך, ינואר 2018.

באסל גטאס: קרן, אי אפשר פשוט לחשוב במובנים של זמן כאן.

באסל גטאס: פה מלכודת מוות.

באסל גטאס: צריך פתרונות מידיים להגביר את הבטיחות.

קארין אלהרר: אוקיי, הנקודה הובהרה.

קארין אלהרר: גבירתי המנכ"לית, אני רוצה להבהיר, התקיים כאן בוועדה דיון ספציפית לגבי כביש 66.

קארין אלהרר: וביקשנו, אמרו שיש המון מוקדי סיכון ובעצם צריך לפזר את הכסף בצורה שוויונית וזו טענה שהיא בהחלט לגיטימית, אבל מה שביקשנו לקבל ולא קיבלנו במסגרת הדיון ההוא, זה מה הם הקריטריונים, איך אנחנו מבינים כמה מושקע איפה.

קארין אלהרר: את זה לא קיבלנו עד היום.

<קרן טרנר-אייל: במוקדי סיכון?

קארין אלהרר: במוקדי סיכון.

קארין אלהרר: כן.

<קרן טרנר-אייל: בשמחה נעביר לכם.

<קרן טרנר-אייל: הנתון הזה, אנחנו עקביים בעניין הזה.

<קרן טרנר-אייל: אני מתייחסת לנושא של מוקדי סיכון כמו סל התרופות.

<קרן טרנר-אייל: ברור לי שזה חיי אדם ובדיוק בגלל זה אנחנו משאירים את זה לוועדה מקצועית בין-משרדית שמורכבת מהמשטרה והמשרד ומנתיבי ישראל ומהרשות הלאומית לבטיחות והקריטריונים הם שוויוניים והבחינה היא בחינה שסורקת את כל המדינה.

<קרן טרנר-אייל: אבל נעביר את זה ובשמחה.

<קרן טרנר-אייל: אני רוצה לומר שבתחום העירוני אנחנו משקיעים 200 מיליון שקלים ומתמקדים ברשויות עם הכי הרבה תאונות.

<קרן טרנר-אייל: יש לנו שני-שליש מהתאונות שקורות בעשרים מהרשויות ושם אנחנו ממקדים עבודה.

<קרן טרנר-אייל: בתחום הבינעירוני, אנחנו גם מקצים 200 מיליון שקל בשנה למוקדי סיכון אבל גם משקיעים עוד כ- 100 מיליון שקל בשנה בכבישים חוצים ביישובי מיעוטים, אנחנו משקיעים בתכנית הפיתוח בהרחבה של כבישים חד מסלולים מסוכנים אם זה חוצה טייבה, כביש 444, אם זה כביש 71, אם זה כביש 65, כבישים עם הרבה מאוד תאונות, בהשקעה של כל פרויקט למעלה מ-, כביש 65, וכביש 71 אלה פרויקטים של מעל חצי מיליארד שקל כל אחד.

<קרן טרנר-אייל: אנחנו כמובן משקיעים בתחבורה הציבורית כי אנחנו רוצים שאנשים יעברו לתחבורה ציבורית.

<קרן טרנר-אייל: חשוב לי לומר שכן בנושא תשתית הבטיחות יש שיפור מאוד משמעותי וגם הסיכום התקציבי שלנו עם משרד האוצר הוא כזה שפרויקטים לא יחכו לכסף, אז גם אם פרויקט תשתיתי יצטרך לחכות, אנחנו מעדיפים שכל פרויקט שמוכן שחוסך בחיי אדם ובסבל האנושי הזה, יטופל.

<קרן טרנר-אייל: לא פחות חשוב מנושא התשתיות יש לנו את נושא הרכב.

<קרן טרנר-אייל: אימצנו תקינה אירופאית, הרכבים שלנו לא פחות בטוחים מהרכבים באירופה.

<קרן טרנר-אייל: מה- 1.1 תצויין רמת הבטיחות והאיבזור של הרכב באולמות התצוגה.

<קרן טרנר-אייל: המדינה נותנת הטבה במס קניה לרכב חדש עם מערכות בטיחות וההטבה הזאת גם הולכת לגדול.

<קרן טרנר-אייל: ההטבה הזאת מגיעה עד לכדי 2,100 שקלים, זה יעלה ל- 2,400 שקלים למי שמתקין את מערכות הבטיחות.

<קרן טרנר-אייל: אנחנו מאוד מאמינים ביכולת של מערכות אוטומטיות להגן על הנהג מטעויות אנוש, אני מקווה שהרכב האוטונומי יגיע כמה שיותר מוקדם והמין האנושי יוכל להתעסק בזמן הנהיגה בדברים אחרים כי נהיגה היא נטל ואנחנו רואים שהיסח הדעת הוא מכת מדינה.

<קרן טרנר-אייל: אני חושב שכל אחד מאיתנו נוסע בכביש ורואה שאנשים מימינו ומשמאלו, מקדימה ומאחורה, עושים הרבה מאוד דברים חוץ מלנהוג, כנראה שאנחנו צריכים מערכות אוטומטיות כי אנחנו לא מתאפקים - - -

קארין אלהרר: ועד שיהיו כאלה, חשוב ל הבהיר שזה לא תקין.

<קרן טרנר-אייל: נכון.

<קרן טרנר-אייל: זה בהחלט לא תקין.

<קרן טרנר-אייל: אנחנו נותנים הטבה גם לרכב חדש אבל גם נשקיע 180 מיליון שקלים ברכבים משומשים לתמרץ אותם להתקין את המערכות האלה.

<קרן טרנר-אייל: חייבנו משאיות ואוטובוסים להתקין מערכות כאלה החל מה- 1.11 אין רכב כבד, גם משאית וגם אוטובוס שעוברים טסט אם אין להם את המערכות האלה.

<קרן טרנר-אייל: אנחנו מקווים גם שזה מאוד יעזור בעניין הזה.

<קרן טרנר-אייל: שיפרנו את הכשרת הנהג, הנושא של נהג מלווה במשך חצי שנה.

<קרן טרנר-אייל: עם נהיגת יום ולילה, ויש לנו גם עוד תכניות בדרך ועוד חקיקה בדרך, יש לנו עוד הרבה מה לעשות.

<קרן טרנר-אייל: אבל אני חושבת שבתחום התשתיות ובתחום בטיחות הרכב אכן חלה קפיצה שזה עיקר המיקוד משרד התחבורה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: אני מבקשת לשאול עוד שאלה.

קארין אלהרר: עד שנת 2013 הייתה ועדת שרים לענייני בטיחות בדרכים.

קארין אלהרר: מקריאת הדו"ח עולה בצורה מאוד מאוד ברורה שנכון שמשרד התחבורה הוא המשרד המוביל אבל עדיין דרוש שיתוף פעולה מלא עם משרד החינוך, עם המשרד לבטחון פנים, משרד המשפטים אולי ברמת האכיפה, אני שואלת האם אתם מתכוונים להקים מחדש את ועדת השרים.

<קרן טרנר-אייל: הוחלט להקים ועדת מנכ"לים בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

<קרן טרנר-אייל: זה מה שהחליטו ראש הממשלה והשרים.

<קרן טרנר-אייל: זו הועדה שהוקמה עם החלפת ממשלה, נדרש להקים ועדת שרים מחדש.

<קרן טרנר-אייל: יש לנו ועדות מקצועיות משותפות עם המשטרה ועם משרד החינוך ועם כל הגורמים שנוגעים בדבר, יש לנו ועדה שהייתה בראשות השופט חן, שהתכנסה עוד פעם בשביל לעשות עוד תיאום אחרון לתיקוני החקיקה להחמרת הענישה.

קארין אלהרר: כמה פעמים התכנסה ועדת המנכ"לים מאז כינונה?

<קרן טרנר-אייל: זה שוועדת המנכ"לים עוד לא התכנסה, את זה אנחנו יודעים.

<קרן טרנר-אייל: בינתיים מנכ"ל משרד ראש הממשלה שלח בקשות לכל החברים בוועדה לקבלת חומר וניתוחים והיא אמורה להתכנס.

קארין אלהרר: בגלל שיש לו הרבה מאוד זמן לנתח עד ש - - -

<קרן טרנר-אייל: זה לא שאנחנו לא עובדים בינתיים גם מול הנהלת בתי המשפט, גם מול המשטרה, האגף לתנועה, וגם מול המשרד לבטחון פנים וגם מול משרד החינוך.

<קרן טרנר-אייל: אנחנו כמובן ממשיכים בעבודה וגם הכנסת תידרש לסייע לנו בהעברת חוקים, יש לא מעט.

<קריאה: תתחילו בהעברת תקציב.

<קרן טרנר-אייל: התקציב של נושא הבטיחות בתשתית הוא תקציב גבוה בהרבה ממה שדובר עליו בעבר.

<קרן טרנר-אייל: אם אנחנו לוקחים בחשבון את התקציב העירוני, הבינעירוני זה 400 מיליון שקל, ותקציב של חוצה ישובי מיעוטים ותקציב של חד מסלוליים ופרויקטים כאלה, מבחינת תקציב הרשות הלאומית לבטיחות התקציב עולה השנה, מנוטרל ממנו מה שעובר לגופים אחרים.

<קרן טרנר-אייל: המשטרה תתוקצב על ידי המשרד לבטחון פנים, הנהלת בתי המשפט, שופטים, יתוקצבו על ידי המשרד הרלבנטי והרשות הלאומית לבטיחות תתעסק בנושאים שהיא אמורה להתעסק בהם.

<קרן טרנר-אייל: אז אולי טכנית זה נראה כאילו התקציב שלה קטן, התקציב שלה לא קטן, התקציב שלה גדל.

קארין אלהרר: יש צפי למועדי כינוס?

<קרן טרנר-אייל: אני לא יודעת.

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: אני רוצה לשאול בנוגע לתאונות שמעורבים בהם הולכי רגל.

קארין אלהרר: יש התקדמות עם הכללת תקנות משנה שיאפשרו למשטרה לקנוס נהגים שלא נותנים זכות קדימה להולכי רגל?

<קרן טרנר-אייל: אני מציעה שתשאלי את המשטרה.

קארין אלהרר: אני אשאל את המשטרה.

קארין אלהרר: תאונות דרכים שבהן היה מעורב רכב כבד, האם כבר יישמתם את ההמלצות של ועדת סגיס מ-2002?

<קרן טרנר-אייל: המלצות ועדת סגיס זו סדרה של המלצות שיש לנו עוד הרבה מאוד שיעורי בית בעניין הזה, לא הכל אומץ.

קארין אלהרר: מה כן?

<קרן טרנר-אייל: אני לא יודעת לפרוט לך את כל ההחלטות ולהגיד מה כן אומץ.

<קרן טרנר-אייל: זה לא שלא עשינו שום דבר מבחינת - - -

קארין אלהרר: חובת התנסות חניכה לנהג רכב כבד חדש בדומה לרכב פרטי?

<קרן טרנר-אייל: יש כרגע נושאים שהם בגיבוש משרדי אבל כן העניין של מיקוד האכיפה שלנו במשאיות ואוטובוסים וכן מערכות הבטיחות באוטובוס ובמשאית, הנושאים האלה הם כן נושאים, גם החקיקה שעברה רק בשבוע שעבר בנושא קציני בטיחות זה גם חלק מהעניין הזה.

<קרן טרנר-אייל: זה לא שאין עבודה, אבל אכן לא הושלמה עדיין כל החקיקה שנוגעת להמלצות ועדת סגיס, לא רק כמובן באשמת המשרד, אני לא נוהגת לתרץ תירוצים אבל זה נושא שמערב כמה משרדים וגם הכנסת לעתים לא מקבלת את המלצת המשרדים.

קארין אלהרר: גבירתי, אין לי עניין כאן בהטלת האשמות.

קארין אלהרר: אני רק שואלת כדי שאנחנו כאן נדע האם יש כבר חניכה לנהגי רכב כבד בדומה לרכב פרטי?

<קרן טרנר-אייל: לא, עוד לא.

קארין אלהרר: האם החילו על נהגי רכב כבד חובת השתלמות מעשית אחת לחמש שנים?

<קרן טרנר-אייל: גם הנושא של נהג מלווה וגם הנושא של השתלמות הוא עדיין בדיונים בין משרדיים.

קארין אלהרר: האם הכירו בעבודת הנהג כעבודה מועדפת והוסיפו בחוק את ההגדרה של נהג מקצועי?

<קרן טרנר-אייל: יש הצעות חקיקה שונות אבל כעבודה מועדפת זה עוד לא יושם.

<קרן טרנר-אייל: אנחנו כן עושים צעדים לראות איך אנחנו מקלים על נהגי אוטובוס ונהגי משאיות לעבור את ההכשרה כמה שיותר מהר, יש לנו גם החלטת ממשלה מליל התקציב האחרון יחד עם משרד האוצר ומשרד הכלכלה לראות איך אנחנו עושים יותר הכשרות מקצועיות ומממנים את הנושא הזה כדי לתמרץ יותר ויותר נהגים לטפל במחסור שיש לנו בנהגי משאיות.

קארין אלהרר: אמרת שלגבי הנושאים האלה שהעליתי יש הצעות שונות, אלה הצעות ממשלתיות של משרד התחבורה?

<קרן טרנר-אייל: הביטוח הלאומי, אני לא זוכרת.

קארין אלהרר: לא, לגבי החניכה, לגבי ההכשרה.

<קרן טרנר-אייל: החניכה וההכשרה זה נושא שמטופל בצוות בין משרדי של תיאום העניין הזה וזה אכן נדרש לקדם את זה, זה נושא חשוב.

קארין אלהרר: איפה זה עומד, זה מה שאני מנסה להבין?

<קרן טרנר-אייל: זה עוד לא הבשיל לכדי חקיקה.

קארין אלהרר: אני מבינה, יכול להיות שדרושה עוד עבודה, אני רק שואלת בסוף מי האחראי.

קארין אלהרר: את מי נוכל לשאול בעוד חצי שנה, בעוד שנה?

<קרן טרנר-אייל: קודם כל אני מקווה שתשאלו אותי לפני כן כבר, ושאולי לא תצטרכי לשאול כי נסיים עם זה.

<קרן טרנר-אייל: אבל הנושא של נהג מלווה, הפערים שיש לנו זה נושא שאנחנו דנים מול המשטרה וכמובן נושא משפטי, ומול הארגונים הרלבנטיים, ואנחנו נביא את זה לכדי חקיקה.

<קרן טרנר-אייל: היות וזה נושא שאני לא ליוויתי אותו במהלך השנים האחרונות, יותר קל לי לענות לך על נושא תשתית כי הייתי סמנכ"לית תשתיות, אז לגבי כל הרקע של למה זה לא קודם עד עכשיו אני לא יודעת, אני יכולה לומר לך שאני מאוד רוצה לקדם מהר את נושא הנהג המלווה וחובת השתלמויות לרכב כבד, אני חושבת שזה מאוד חשוב.

קארין אלהרר: לגבי בדיקות רכב, משרד התחבורה מקבל מהרשות כל שנה תקציב ל- 50,000 בדיקות רכב בשנה, עם זאת עולה מדו"ח מבקר המדינה שהמשרד עושה פחות בדיקות, 44,000 פחות מ-2014, אני אשמח אם ב- 2015 המספר גדל.

<קרן טרנר-אייל: אני לא יודעת להגיד לך את המספר הספציפי, אני כן יכולה להגיד לך שיותר משחשובה לנו הכמות חשובה לנו האיכות.

<קרן טרנר-אייל: הגענו למסקנה שהסיכום שהיה על היקף הבדיקות לא היה סיכום שהוא טוב למהות העניין, רק לעשות בדיקות שטחיות בשביל המספר זה לא יעזור לבטיחות, רוצים לעשות בדיקות הרבה יותר איכותיות, אנחנו פשוט נצטרך לתת את המספר הריאלי של מה היא בדיקה איכותית כדי שהפער הזה לא יהיה כל כך בוטה וגם מבחינת הציפיות.

<קרן טרנר-אייל: יותר חשוב לי שתהיה בדיקה מול האוכלוסיה הרלבנטית, מול נהגי משאיות בכבישים מסוכנים ומול נהגי אוטובוסים, ובאמת שם אנחנו נותנים את הבדיקות, ושהבדיקה הזאת תהיה מעמיקה מאשר שאנחנו פשוט נבדוק הרבה מאוד.

קארין אלהרר: ויש כבר סיכום על בדיקה מעמיקה יותר, זאת אומרת איך אמורה להיראות הבדיקה?

<קרן טרנר-אייל: אני לא יודעת להגיד לך אבל את המספר, אנחנו נחזור אליכם עם מספר.

קארין אלהרר: מהרשות אולי מישהו יודע להגיד לי את המספר?

<קריאה: על בדיקת האוטובוסים או על נהגים?

קארין אלהרר: בדיקת רכבים.

<מרדכי בהירי-דואני: כ- 37,000 בדיקות בשנה.

<מרדכי בהירי-דואני: המיקוד בעיקר ברכבים כבדים.

<מרדכי בהירי-דואני: דיברתם על רכבים כבדים, ברגע שזוהה הפוטנציאל, המיקוד היום הוא בעיקר ברכבים כבדים.

<מרדכי בהירי-דואני: אז אולי יש כמות נמוכה שנבדקת, אבל המיקוד הוא לפוטנציאל הנזק, וזה מה שחשוב, הרכבים הכבדים וזה מבוצע בפועל.

<צחי סעד: צריך רק לומר שנכון שעדיף להתמקד ברכבים שהם יותר בעייתיים מאשר לעשות סתם מספר בשביל לנפח, אבל המספרים גם קטנו ביחס למה שנקבע בתכנית העבודה בין הרשות למשרד התחבורה, זאת אומרת, מה שבוצע זה פחות ממה שאתם קבעתם.

קארין אלהרר: אז מה קרה?

קארין אלהרר: מי יודע להסביר?

קארין אלהרר: הרשות?

קארין אלהרר: משרד התחבורה?

<קרן טרנר-אייל: אני יכולה להגיד לך שאנחנו יחד עם הרשות הלאומית עוברים על כל תכנית העבודה ומתאימים אותה, יחד עם יושב-ראש הרשות החדש והתכנית תהיה תכנית שמתמקדת באוכלוסיות שבסיכון שהם באמת הולכי רגל, נהגי רכב כבד, נהגים צעירים ונהגים מהחברה הערבית ואנחנו נתאים את כל תכנית העבודה למשהו שכולם יכולים לעמוד מאחוריו והוא מתעסק במהות ולא בכמות.

קארין אלהרר: טוב.

קארין אלהרר: ואנחנו יודעים כבר לסכם מתי אנחנו נוכל לראות משהו שאתם גם יודעים לעמוד מאחוריו?

קארין אלהרר: על מועד , נניח בעוד חודש?

<מרדכי בהירי-דואני: המועד שבו יסוכם על כמות הבדיקות?

קארין אלהרר: כמות הבדיקות שהם גם בדיקות איכותיות, שנדע שאנחנו יוצאים לדרך עם משהו.

<מרדכי בהירי-דואני: אני מניח שבעוד חודש.

קארין אלהרר: בעוד חודש?

קארין אלהרר: אני מבקשת לדווח לוועדה.

קארין אלהרר: לגבי תקינותם של אוטובוסים שמסיעים ילדים, על פי דו"ח מבקר המדינה הייתה ירידה של 30% במספר הבדיקות משנת 2013 ל- 2014.

קארין אלהרר: ב- 2014 היו רק 185 בדיקות ואני רוצה לשאול כמה נעשו ב- 2015, 2016.

קארין אלהרר: בכמה רכבים נמצאו ליקויים מסוכנים, אתם יודעים לתת לי את המספרים?

<קרן טרנר-אייל: כן.

<קרן טרנר-אייל: יש לנו את הדו"ח.

<קרן טרנר-אייל: אנחנו יכולים להעביר לך את הדו"ח המסכם של בדיקות הליקויים ויש שם את כל הנתונים של כמה רכבים, כמה ליקויים קטנים, כמה ליקויים חמורים, כמה הורדו.

<קרן טרנר-אייל: אני שוב מציינת שאנחנו מציעים בחקיקה שצריכה להיות נדונה על להחמיר את הענישה לגבי עומס יתר במשאיות לדוגמה ואי תקינות.

קארין אלהרר: מי יודע להציג לי נתון?

קארין אלהרר: מי מאגף הרכב?

קארין אלהרר: אוטובוסים שמסיעים ילדים, כמה בדיקות נעשו ב- 2015?

<איציק סרור: אני אציג.

<איציק סרור: אני מנהל אגף א' במשרד התחבורה.

<איציק סרור: השנה, במבצע 'מנהיג דרך' האחרון, נבדקו מעל 600 אוטובוסים שמסיעים תלמידים.

קארין אלהרר: השנה זה 2016.

<איציק סרור: כן.

קארין אלהרר: בכמה נמצאו ליקויים חמורים ומסוכנים?

<איציק סרור: ב- 3% מהאוטובוסים, אנחנו מדברים על רכב שירד מהכביש, שזה ליקוי מחייב תיקון.

<איציק סרור: מדברים על 3% שירדו מהכביש.

<איציק סרור: 25 רכבים.

באסל גטאס: כמה מהם מהמגזר הערבי, יש לך מושג?

<מרדכי בהירי-דואני: יש כמה חברות שכיכבו ביותר מרכב אחד של אותה חברה ירד.

<מרדכי בהירי-דואני: שזו הבעיה.

<מרדכי בהירי-דואני: מבצע 'מוביל דרך' הוא למעשה מבחן בו מזומנים האוטובוסים לבדיקה.

<מרדכי בהירי-דואני: זה לא בוחן פתע, זה מבחן שידוע מראש.

<מרדכי בהירי-דואני: אתה מצפה מאותן חברות שמגיעים, שהם יהיו מוכנים ויעברו את המבחן בהצלחה.

<מרדכי בהירי-דואני: אתה לא מצפה לראות שבחלק מהחברות מספר אוטובוסים מופיע שם.

<מרדכי בהירי-דואני: ופה הבעיה.

באסל גטאס: והיו כאלה מתוך, בבעלות או - - -

<מרדכי בהירי-דואני: אני לא זוכר את הבעלויות כרגע.

<מרדכי בהירי-דואני: אבל מכל המגזרים מגיעים.

<מרדכי בהירי-דואני: מהמגזר החרדי, מהמגזר הערבי.

קארין אלהרר: היו ליקויים שנמצאו שאני מניחה שהם לא היו ברמה של להוריד מהכביש, מה עשיתם במצב הזה?

<איציק סרור: הליקויים מהסוג הזה זה מה שנקרא 'ליקוי מזערי' זה יכולה הייתה להיות נורית אזהרה, נורית של לוחית רישוי, וינקר לא תקין, פלסטיק של פנס שבור, זה ליקוי מזערי שאנחנו נותנים לנהג התחייבות, הוא צריך לתקן את זה תוך שבעה ימים.

<איציק סרור: הרכב לא מורד מהכביש.

קארין אלהרר: וכל מי שעבר את התהליך הזה באמת עמד בהתחייבות שלו?

<איציק סרור: רכב כזה שמקבל ליקוי מזערי, בגלל שזה ליקוי מזערי אנחנו לא מחייבים אותו ללכת למכון רישוי לעשות בדיקה שהוא בדק.

<איציק סרור: ברכב שיש לו ליקוי שמחייב תיקון שזה מערכות הבטיחות, בלמים, הגה, צמיגים קפיצים וכדומה, אנחנו מבטלים את רשיון הרכב, רכב כזה מחוייב לעשות טסט מחדש, אז עליו יש ביקורת.

<איציק סרור: רכב עם ליקויים מזעריים שהוא בפיקוח של קצין בטיחות, אז קצין הבטיחות מן הסתם בודק אותו אחת לחודש, אם זה ליקויים מזעריים מתקנים את זה במקום.

קארין אלהרר: וקצין הבטיחות מדווח לכם?

<איציק סרור: לא, הוא לא צריך לדווח.

<איציק סרור: על ליקוי מזערי לא צריך לדווח.

קארין אלהרר: אתה אומר זה רק מנורות או דברים כאלה.

<איציק סרור: כן.

<איציק סרור: או אביזר, משולש אזהרה חסר, עזרה ראשונה שחסרים בה פריטים.

באסל גטאס: השאלה איזה סנקציות עושים נגד קצין הבטיחות של אותה חבר.

קארין אלהרר: לא, אבל קצין הבטיחות בכלל לא מחוייב לדווח.

<איציק סרור: לא, הוא מדבר על רכב שיורד מהכביש.

<איציק סרור: רכב כזה, אותו קצין בטיחות קודם כל א נחנו שולחים לו העתק של ההורדה מהכביש, מקבלים את חוות דעתו, מה יש לו להגיד על הליקוי.

<איציק סרור: יש ליקוי שהוא לא בשליטה, אם זה צמיג שהוא נקרע ולא שחוק, זה יכול מן הסתם מאיזה בזנ"ט בדרך להקרע, לקצין הבטיחות אין שליטה אז כזה דבר מן הסתם לא מזמינים אותו לשימוע, כי הוא לא שומר על הרכב 24 שעות ביממה.

<איציק סרור: אבל אם זה ליקוי שרואים צמיג שחוק על פניו שהוא לא נשחק מהבדיקה האחרונה שלו לפני חודש, אז בזה קצין הבטיחות מוזמן לבירור בתחום קציני בטיחות.

חנין זועבי: אתם בודקים את האוטובוסים שמסיעים את התלמידים בנגב?

חנין זועבי: מהכפרים הלא מוכרים?

חנין זועבי: היו שם תלונות שכמעט כולם לא בטוחים להסעת תלמידים.

<איציק סרור: אנחנו עושים מבצעים ביחד עם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, ברהט עשינו כמה פעמים מבצעים.

<איציק סרור: על החברות האלה של האוטובוסים.

חנין זועבי: היו תלונות למשרד החינוך שכמעט 70% מהם לא תקינים בכלל.

<איציק סרור: השאלה מה זה לא תקין.

<איציק סרור: לא תקין זה גם רכב שיש לו מנורה שרופה, הוא בהגדרה לא תקין.

<איציק סרור: כשאנחנו מדברים על מחייב תיקון - - -

חנין זועבי: לא, לא תקינים מבחינת בטיחות הילדים, לא מבחינת מנורה.

<מרדכי בהירי-דואני: מי שלוקח הסעות לבתי הספר, זו הרשות המקומית במימון שלה.

<מרדכי בהירי-דואני: יש בחוזרי מנכ"ל איזה רכב יכול לקחת.

<מרדכי בהירי-דואני: אנחנו לא ניגש לכל רכב ברשות המקומית ונבדוק אותו, יש חובה של הרשות המקומית.

<מרדכי בהירי-דואני: מה גיל הרכב, וכל הנושאים האלה.

חנין זועבי: מה החובה שלכם בבדיקות?

<איציק סרור: אנחנו בודקים ומורידים מהכביש.

<מרדכי בהירי-דואני: אנחנו עושים ביקורת ודוגמים.

<מרדכי בהירי-דואני: זו הנקודה.

<מרדכי בהירי-דואני: אם יש דברים ידועים מראש, אני חושב שהמקום הראשון באמת לביצוע, יש בכל רשות מקומית קצין בטיחות.

חנין זועבי: והתקינות שם היא סביב ה- 3%?

חנין זועבי: גם בנגב?

<איציק סרור: זה 3% כללי.

קארין אלהרר: 3% ארצי.

קארין אלהרר: עדיין לא קיבלתי תשובה מה הסנקציה במידה והאחראי, קצין הבטיחות, לא פועל על פי הנחיות משרד התחבורה?

<איציק סרור: יש פה את ראש תחום קציני בטיחות שהוא יכול להרחיב על מקרים שנשללו תעודות של קצין הבטיחות.

קארין אלהרר: כמה תעודות נשללו בשנה האחרונה?

<איציק סרור: 8.

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: אני רוצה את הנתונים בבקשה לגבי משאיות מעל 12 טון, כמה נבדקו השנה.

קארין אלהרר: גם ב- 2013 אני רואה שהייתה ירידה, ב- 2014 היו רק 4,009 בדיקות.

קארין אלהרר: אני אשמח לקבל נתונים לגבי 2015-2016.

<איציק סרור: אין לי פה את הדו"ח של 2016, אבל יש עליה.

<איציק סרור: התכנית שעשינו עם הרשות הלאומית, הכמות שבגינה יש ירידה, התכנית הייתה לבדיקה של 50,000 ואחר כך זה ירד ל- 40,000 כלי רכב בהתייחסות לכלי הרכב הקלים יותר.

<איציק סרור: בעקבות הדו"ח הגברנו את האכיפה גם על אוטובוסים וגם על המשאיות, אז מן הסתם הכמות של הרכב הכבד, זמן הבדיקה שלו, רק המסמכים שיש לו לבדוק והרכב עצמו אם בודקים היום פול טריילר, זמן הבדיקה הוא על חשבון רכב פרטי.

קארין אלהרר: אני מבינה שזה לוקח הרבה זמן.

קארין אלהרר: אבל זה לקח פחות זמן בשנה הקודמת שאז היו יותר בדיקות?

<איציק סרור: לא, היו פחות בדיקות של משאיות.

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: אני מבינה שהייתה ירידה של 30% במספר הבדיקות בין 2013 ל- 2014.

קארין אלהרר: עכשיו אני רוצה קודם לגלות האם הנתון הזה עלה בחזרה בשנים 2015-2016 והתשובה היא?

<איציק סרור: עלה.

קארין אלהרר: בכמה זה עלה?

<איציק סרור: אין לי פה את הנתון המדוייק, אבל יש עליה.

<איציק סרור: יש עלייה ברכב הכבד.

<קרן טרנר-אייל: אנחנו בתחילת הישיבה, אז אפשר לברר את הנתון.

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: אז אני מבקשת לקבל את הנתון הזה וגם אני רוצה לדעת אם היו רכבים שהורדו מהכביש.

<איציק סרור: ודאי שהורדו.

קארין אלהרר: כמה?

<איציק סרור: ברכב כבד, אני יכול להתייחס למבצע 'מוביל בטוח' - - -

<קריאה: אני מבקש מיושבת הראש שתשאל האם יודעים לבדוק את תקינות קשירת המטען.

קארין אלהרר: אדוני תיכף תהיה ברשות דיבור.

<קריאה: אבל זה דיאלוג שכדאי למצות אותו.

קארין אלהרר: בסדר.

קארין אלהרר: אדוני גם יתייחס לשאלה שהופנתה.

<איציק סרור: לגבי קשירת מטען זה נושא אכיפה של המשטרה, לא אנחנו אוכפים את קשירת המטען.

קארין אלהרר: מה זה של המשטרה, אתם מהאו"ם?

<איציק סרור: אין סמכות לבוחן.

קארין אלהרר: בסוף בסוף העניין של הבטיחות הוא גם אצלכם, נכון?

<קרן טרנר-אייל: סליחה, אם אני רואה משאית עם מטען שרתום לא בסדר, חוץ מלפנצ'ר לה את האויר בגלגלים מה אני יכולה לעשות?

קארין אלהרר: אבל אתם יודעים לתת נתונים?

קארין אלהרר: אתם יודעים לבדוק את זה?

<קרן טרנר-אייל: אנחנו אוכפים את מה שבסמכות שלנו.

<קרן טרנר-אייל: עדיין נושא האכיפה, צריך להבין שיש את משטרת ישראל שאמונה על האכיפה.

יעקב אשר: השאלה מה האחריות של קצין הבטיחות של אותה חברה, אם זה נקשר לא טוב.

יעקב אשר: האכיפה היא משטרתית, ודאי משטרתית.

<קרן טרנר-אייל: זו לא הייתה השאלה.

קארין אלהרר: אדוני, אתה מפנה את השאלה שלך למשטרה.

קארין אלהרר: ראשון מחברי הכנסת דב חנין, אחריו חיים ילין.

דב חנין: תודה גבירתי יושבת הראש, תודה על קיום הדיון והערכה ותודה לצוות המבקר על כך שאתם מביאים בפנינו כתמיד תמונה מפורטת, עובדתית של ליקויים ובעיות שצריך לטפל בהן.

דב חנין: גבירתי יושבת הראש בצדק הפנית אותנו לשורה ארוכה של פרטים חשובים שצריכים בירור.

דב חנין: אבל לפני הפרטים האלה, אני רוצה לומר לך גבירתי יושבת הראש ולכל המשתתפים בדיון הזה, שבמרכז החדר שלנו יש פיל גדול.

דב חנין: פיל גדול מאוד יושב במרכז החדר ואם לא נראה את זה אנחנו לא נדע להתמודד עם הבעיה של תאונות הדרכים.

דב חנין: אנחנו נמצאים במשבר תחבורתי כולל במדינת ישראל.

דב חנין: יש קשר בין עובדה שהדיון בוועדה התאחר בחצי שעה לבין תאונות הדרכים.

דב חנין: זה לא קשור לרצון רע של מישהו.

דב חנין: זה קשור לזה שאנשים לא יכולים להגיע ממקום למקום כי הכל פקוק, כי מספר כלי הרכב יחסית לתשתיות שיש לנו הולך וגדל, ולכן אנחנו נתקעים בכל מקום ולכן כמו שאמרה מנכ"לית משרד התחבורה אנשים כשהם מחכים בפקק גם מסמסים ורואים טלוויזיה ועושים כל מיני דברים שבוודאי אי אפשר לעשות אותם כשנוסעים ברכב.

דב חנין: לדבר הזה במדינת ישראל יש פתרון אחד ויחיד והוא תחבורה ציבורית בהיקפים אחרים לגמרי ממה שיש לנו.

דב חנין: לפי נתונים שהתפרסמו השבוע בתל אביב משקיעים בתחבורה ציבורית, שימו לב, פר תושב – 1% ממה שמשקיעים באמסטרדם או 1% ממה שמשקיעים בוינה.

דב חנין: אני לא רוצה אפילו להזכיר, חבר הכנסת טלב אבו עראר, כמה משקיעים בתחבורה ציבורית ברהט או בנגב.

דב חנין: עוד יותר גרוע.

דב חנין: דרך אגב, אני מזכיר את אמסטרדם ואת וינה ואני אומר אנחנו במזרח התיכון, צריך להגיד ביושר שבקהיר משקיעים יותר בתחבורה ציבורית פר אדם מאשר בתל אביב.

דב חנין: אז בואו נלמד מהשכנים שלנו במזרח התיכון לפחות.

דב חנין: זה נכון שהנתונים האלה הם לפני הרכבת הקלה, שבאמת בשנתיים האחרונות יש השקעה בתשתית הזאת, אבל תחבורה ציבורית לא נמדדת רק ברכבת קלה.

דב חנין: היא נמדדת באוטובוסים, הסעות, בנגב, בכל מיני מקומות, איך נראות תחנות האוטובוס, איזה עדיפויות יש לאוטובוסים וכדומה.

דב חנין: אני יודע גבירתי המנכ"לית שאתם במשרד התחבורה עושים - בוודאי בשנים האחרונות - עבודה גדולה ואני מברך עליה, כדי לחסל את הפערים האלה אבל אנחנו במרחק אדיר מהמקום שבו אנחנו נמצאים.

דב חנין: אני מרגיש קצת לא נוח בדיון הזה כי אני יושב מול גברת טרנר, מנכ"לית משרד התחבורה ואני מרגיש שאנחנו כאילו נוזפים בתלמידים הטובים שבאו לשיעור.

דב חנין: בעצם מי שצריך להיות כאן זה משרדי הממשלה האחרים, לאו דווקא האנשים במשרד התחבורה שכבר מבינים את הבעיה.

דב חנין: גם משרד האוצר, גם משרד ראש הממשלה, שאלה של סדר עדיפויות מאוד מאוד כולל.

דב חנין: השאלה הזאת חייבת להיות במרכז הדיון.

דב חנין: לפני 2200 שנה היה בסנאט הרומי סנאטור שנקרא מרקיוס פורקיוס קטו.

דב חנין: קטו הזקן, שהוא כל דיון שהיה בסנאט הרומי סיים במילים "סנטרום סנסור קרתגינם אסדלנדה" מלבד כל מה שאמרתי, את קרתגו צריך להרוס.

דב חנין: אני אומר, אנחנו צריכים לאמץ לעצמנו את השיטה הזאת לגבי תחבורה ציבורית.

דב חנין: כל נושא שעולה להגיד "אנחנו חייבים תחבורה ציבורית" בטח תאונות דרכים, אנחנו חייבים תחבורה ציבורית.

דב חנין: אגב, לקטו זה הצליח בסוף, את קרתגו הרסו אז אולי תהיה לנו גם תחבורה ציבורית.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: חבר הכנסת חיים ילין.

חיים ילין: כבוד יושבת הראש תודה.

חיים ילין: כשהתחלת לשאול וגם התחיל הדיון על המשאיות ועל מי האחראי לאכוף את המטען בתוך המשאית, העליתם בלי לשים לב או בצורה כזאת או אחרת את הכשל הניהולי שקיים בכל הדיון הזה והכשל הניהולי, שהוא לא פוליטי דרך אגב, לחלוטין לא פוליטי, הוא איפה האחריות ואיפה הסמכות.

חיים ילין: כשהאחריות והסמכות לא נמצאים באותו משרד, אין סיכוי, דרך אגב, אנחנו נשב פה עוד שנה ועוד שנה ועוד שנה ועוד שנה והפרנסה של כולנו מובטחת פה, אין שום בעיה.

חיים ילין: למה?

חיים ילין: כי אנחנו לא שוברים את אותו כשל.

חיים ילין: אין לאף אחד את האחריות ואת הסמכות במקום אחד, כל תקנה שהשר יכתוב מי שצריך לאכוף זה המשטרה, אם המשטרה צריכה להתמודד עם תקינה מסוימת מול הטרור בירושלים, במג"ב, מול זה ומול זה ומול זה, אין מה לעשות.

חיים ילין: אם שר החקלאות יכתוב שהוא צריך יותר מג"ב בגלל שיש פשיעה חקלאית, הוא יכול לכתוב מה שהוא רוצה.

חיים ילין: אם אין תקציבים שם ואתם לא מסוגלים לאכוף את זה, זה לא יעזור כלום לאף אחד.

חיים ילין: לכן צריך לבנות משהו בכל מפעל, וקרן, את באה מניהול, את יודעת מצוין איך עובד הדבר הזה, צריך בעל בית.

חיים ילין: איפה בעל הבית?

חיים ילין: כמה דיונים יהיו פה עד שיהיה בעל בית שכשהוא כותב תקנה הוא גם יודע להביא 100 ניידות ו- 100 שוטרים שיאכפו רק את הדבר הזה?

חיים ילין: כמה זמן ייקח לנו עד שנלמד את זה ושכולנו נבין שאת האחריות ואת הסמכות, עכשיו יהיו פה המון ועדות ויגידו כן, זה קורה, אבל כמה זמן?

חיים ילין: הדבר הזה מתקתק.

חיים ילין: זה שעון שאנחנו משלמים בחיי אדם.

חיים ילין: ולכן הכשל הזה חייב פתרון, צר לי שלא מתייחסים אליו, אולי כן, אבל לא בדו"ח המקוצר של המבקר.

חיים ילין: לא מה האחריות והסמכות אלא איך עושים שהאחריות והסמכות יהיו ביד אחת ואז אני חושב שחלק גדול מאוד מהבעיות נצליח לפתור.

חיים ילין: שלושה דברים – תשתיות, אנחנו רואים את זה, אין מה לעשות.

חיים ילין: אני מכיר את הכבישים ויודע שעוד כמה ח"כים עכשיו יתנפלו עלי, כביש 31.

חיים ילין: הייתי בוועדה המחוזית כנציג המועצות האזוריות.

חיים ילין: כביש 31 לא הסתיים לא בגלל משרד התחבורה, חברים, אני חייב להגיד לכם את זה.

חיים ילין: הוא לא הסתיים בגלל שבעלי קרקעות בדואים באזור רצו לקבל יותר פיצויים ולא היו מוכנים - - - תקשיבו, אני הייתי שם.

<קריאה: לא נקשיב לדברים שהם לא נכונים.

חיים ילין: אני יודע שאתה תתנפל.

חיים ילין: אני יודע שכולכם תתנפלו.

חנין זועבי: שיקבלו יותר פיצויים.

קארין אלהרר: חברת הכנסת זועבי, תנו לו לסיים.

חיים ילין: חברת הכנסת, הקשבתי ואני אומר לכם עכשיו, אי אפשר, אני הייתי שם וכשהתווכחתי איתם על מטר מרובע, את היית שם?

חיים ילין: לא.

חנין זועבי: אתה מסביר את הבעייה - - -

חיים ילין: אני הייתי שם בדיון, אני זה שנלחמתי, מה לעשות.

חיים ילין: נלחמתי שכביש 31 ייעשה במהירות וכביש 31 לא נעשה בגלל הסתייגויות וערעורים שהיו בוועדה המחוזית.

באסל גטאס: אז לא מתחילים עד ש-

חיים ילין: אדוני היקר, לא יעזור בקטעים שאפשר לקדם - לקדם ובקטעים שלא, לא.

חיים ילין: אתם יכולים להתנפל כמה שאתם רוצים.

חיים ילין: אחת הבעיות הקשות,

באסל גטאס: אחריות על הקורבן זה - - -

קארין אלהרר: סליחה.

קארין אלהרר: אלה הדברים שחבר הכנסת ילין רוצה להביע, אתה תקבל רשות דיבור, תגיד את מה שאתה רוצה.

קארין אלהרר: אי אפשר לנהל כך דיון.

באסל גטאס: כי הציפיות בכלל גבוהות, אם היו ציפיות, אם היה מישהו אחר הייתי שותק.

קארין אלהרר: בלאו הכי לא שומעים את שניכם ביחד.

קארין אלהרר: אתה בטח רוצה להגיד דברים חשובים, לא?

קארין אלהרר: אתה רוצה שישמעו אותך תן לו לדבר ותדבר אחר כך.

חיים ילין: הנושא של כביש 232.

חיים ילין: מעבר כרם שלום, אנחנו שם סובלים 800 משאיות הלוך, 800 משאיות חזור.

חיים ילין: לא רק שהמטענים שמגיעים לשם הם לפעמים בעודף אלא שההשתוללות של המשאיות, ושתדע, כשהן חוזרות מכרם שלום והן משתוללות והן ריקות והן זורקות זנב שם על רכבים פרטיים זה לא יסולח ולכן האכיפה שם, אני עוד פעם אומר, הכשל הניהולי, יש גם אחריות אישית, תקשיבו טוב, לא הכל זה אכיפה והכל ענישה.

חיים ילין: יש גם חינוך.

חיים ילין: ואני אכנס לזה.

חיים ילין: הנושא השלישי הוא חינוך.

חיים ילין: אני טוען וחושב שצרך לעשות את זה, וזה עוד משרד אחד שהיה צריך להיות פה נוכח.

<קריאה: הוא נמצא.

חיים ילין: יופי.

חיים ילין: הבת שלי עכשיו ב-יא', הלכתי הוצאתי את הטופס ירוק, אני עושה את כל הסבב, נראה לי כמו בגיוס שלי פחות או יותר.

חיים ילין: תעשו תעודת בגרות שמחייבת ב-יא' מבחן, תיאוריה, לא מאעכרים שיעשו תיאוריה ואחרי זה יתפרנסו מהדבר הזה, בבתי הספר ילמדו, אני רוצה שהתלמידים ב-יא' יסיימו במשך כל השנה, תקבעו כמה ביחד עם משרד החינוך, תקבעו כמה שעות במקום התיאוריה.

חיים ילין: זאת התיאוריה שלהם.

חיים ילין: אין מצב כזה וחייבת להיות הלימה שלמה בין אדם שלומד בבית ספר והוא מבין מה המשמעות של הכלי הזה שנקרא רכב, הכלי הזה שנקרא אופניים ממונעים.

חיים ילין: לא ייתכן שאנחנו רואים יותר ויותר צעירים בני 18 אחרי אותם שישה חודשים שהם נמצאים עם ההורים, עושים תאונות.

חיים ילין: זו בכייה לדורות ולכן אני טוען שמתחילים בחינוך.

חיים ילין: החינוך לנהגי אוטובוסים ונהגי משאיות, חייב לקום בית ספר לזה, לא יעזור כלום.

חיים ילין: אני רואה את הנהגים האלה, אני אומר לך, לא אכפת להם משום דבר כי הם מלכי הדרכים, הם לא יכולים להיהרג.

חיים ילין: הם לא יכולים לסכן את חייהם, הם מסכנים את האחרים, יש להם כוח בידיים יותר מכל שר.

חיים ילין: אני יודע מה שאני אומר לך.

חיים ילין: הדבר האחרון, ענישה.

חיים ילין: אנחנו רואים יותר ויותר, וזה נוגע לשילוב בין משטרה לבין בתי המשפט.

חיים ילין: כל עוד שהענישה לא מרתיעה והם אומרים אחרי שנהג משאית או אוטובוס שהיה מעורב בתאונה אבל הוא מפרנס את המשפחה וכולם מרחמים עליו והוא הופך להיות הקורבן, באותו רגע זה כשל של כולנו והאכיפה ובתי המשפט חייבים להיות מלוכדים ביחד.

חיים ילין: ברגע שתהיה יד קשה מול הדבר הזה, אני חושב שיחד עם חינוך ותשתיות והבנה בסיסית שכל מי שמערער בוועדה המחוזית על תכניות שצריכות להגיע לשם, כולם ביחד זה כולנו, כולנו אחראים על תאונות הדרכים.

חיים ילין: אפשר להאשים את מי שרוצים אבל בסוף אנחנו צריכים גם לקחת אחריות על המעשים שלנו.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: חבר הכנסת טלב אבו עראר.

קארין אלהרר: אני מבקשת מהדוברים לנסות לקצר ולא לחזור על דברים שנאמרו כי יש עוד הרבה שאלות שאני רוצה להפנות למבוקרים והדיון מסתיים ב- 11:00.

קארין אלהרר: יהיה דיון מעקב אבל אני רוצה כמה שיותר להספיק היום.

טלב אבו עראר: תודה גבירתי יושבת הראש.

טלב אבו עראר: אני מתחיל מהנקודה שהעלה חברי לגבי תביעת הבעלות על הקרקע.

קארין אלהרר: טלב, יהיה לנו דיון על כל ההסדרה הבדואית, השבוע.

קארין אלהרר: אני מבטיחה לך.

טלב אבו עראר: בסדר.

טלב אבו עראר: אני אגיד משפט אחד.

טלב אבו עראר: נכון שיש תביעת בעלות מהישובים הבלתי מוכרים אבל לגבי הכבישים אין מתנגד.

טלב אבו עראר: להרחבת הכביש אין מתנגד.

טלב אבו עראר: אבל כשהכביש בא להרוס בית או חנות קיימת מלפני 40-50 שנים, חייבים במשרד התחבורה לבדוק את כל אורך הדרך הזאת לפני שיתחילו בעבודה.

קארין אלהרר: אמרת.

טלב אבו עראר: סליחה.

טלב אבו עראר: זה דבר אחד.

טלב אבו עראר: דבר שני, כביש 31 ששמו היום בכל הנגב, לא רק אצל הבדואים, הוא כביש המוות, בין באר שבע לערד.

טלב אבו עראר: לא יכול להיות שכדי להרחיב כביש, באמת משרד התחבורה עושה עבודה טובה שם, מבחינת הרחבת כבישים, עשה כבישים באמת נהדרים אבל בקטע הזה שעובר ליד חורה לא יכול להיות גבירתי המנכ"לית, וזו לא פעם ראשונה שאנחנו מעלים את זה כאן, לכלוא כ- 1000 איש בלי כניסה ובלי יציאה.

טלב אבו עראר: ממש בית סוהר.

טלב אבו עראר: גם ילדים, תלמידי בית ספר.

טלב אבו עראר: מה את אומרת לי ככה?

טלב אבו עראר: אני מזמין אותך לשם.

טלב אבו עראר: ממש חסומים, ממש גדר שמונעת מהם לצאת.

<קרן טרנר-אייל: יש מעברים שעשינו בציר הזה, שהוא ציר ראשי ממוחלף, אין לו אח ורע.

<קרן טרנר-אייל: לא בכל 100 מטר אפשר לעשות כניסה ובסוף כשאתה עושה כביש בטיחותי, אתה מסדיר כניסות במקומות מסוימים, אתה עושה מחלפים - - -

טלב אבו עראר: אבל אין.

<קרן טרנר-אייל: ואם אדם מחליט שהוא פונה, על אף שאין שם שום פניה ושום גישה והוא מחליט לעשות פרסה, אין לנו מה לעשות.

טלב אבו עראר: אני לא מדבר על התאונה, אני דיברתי על אנשים שגרים שם.

<קרן טרנר-אייל: לא יהיה כל 100 מטר יציאה.

טלב אבו עראר: אל תפריעי לי, סליחה.

טלב אבו עראר: את לא מבינה את העניין.

טלב אבו עראר: שם מתגוררים 1000 בני אדם.

<קרן טרנר-אייל: אז יש להם מחלף.

טלב אבו עראר: שבט אל עוקבי.

טלב אבו עראר: הייתה להם כניסה.

טלב אבו עראר: יוצאים, נכנסים, תלמידים ואוטובוסים.

<קרן טרנר-אייל: זה היה לא בטיחותי ולכן סגרנו את זה.

טלב אבו עראר: עכשיו לא.

<קרן טרנר-אייל: נכון.

<קרן טרנר-אייל: כי זה לא בטיחותי כניסות ויציאות - - -

טלב אבו עראר: אני גר שם, לא את.

טלב אבו עראר: איפה את גרה?

טלב אבו עראר: אל תעצבני אותי, את מדברת שטויות.

טלב אבו עראר: היום באתי משם.

קארין אלהרר: טלב.

קארין אלהרר: מה זה ?

קארין אלהרר: למה הדיבור הזה?

טלב אבו עראר: גבירתי, היא מדברת לא לעניין.

קארין אלהרר: מה אתה מעליב פקידת ציבור, השתגעת?

טלב אבו עראר: סליחה שצעקתי.

טלב אבו עראר: אבל אני מזמין אותך כיושבת ראש ועדת ביקורת, וגם המנכ"לית, לראות שם את ה- 1000 איש כלואים.

טלב אבו עראר: היא אומרת עשינו פתרונות, אין פתרונות.

טלב אבו עראר: אני דיברתי עם מנהל הפרויקט שם, אין לו מה להציע, אין לו פתרון.

קארין אלהרר: טלב, עוד משהו לגבי תאונות דרכים?

טלב אבו עראר: לא, כאילו שאני משקר כאן ומסלף את העובדות.

טלב אבו עראר: היא אומרת לא נכון, מה זה לא נכון?

חיים ילין: כל היציאות הבלתי חוקיות משם, זה התאונות, כולם מתים שם.

חיים ילין: לא יעזור כלום.

חיים ילין: זה כמו החקלאים שכל אחד יוצא - - -

טלב אבו עראר: אל תפריע לי.

טלב אבו עראר: אל תפריע.

טלב אבו עראר: כולכם נגד זה, גם הסמנכ"ל בשבוע שעבר בראיון שעשה ברשת ב', מה אמר?

טלב אבו עראר: "מה שמאפיין את האזרחים הבדואים הוא אי הציות לתמרורי התנועה" בושה וחרפה אם ככה, מכפישים.

טלב אבו עראר: ככה אמר, הסמנכ"ל.

קארין אלהרר: טלב, אם אני אתה, אני מתנצלת על האמירות למנכ"לית.

קארין אלהרר: זה לא מכובד.

טלב אבו עראר: אבל היא אומרת שיש פתרון ואין פתרון.

קארין אלהרר: טוב.

קארין אלהרר: אל תתנצל, תעשה מה שאתה רוצה.

קארין אלהרר: סיימת לדבר?

חנין זועבי: משרד התחבורה - - -

קארין אלהרר: חנין הוא צריך עזרה?

קארין אלהרר: נראה לי שהוא מסתדר לבד.

<קרן טרנר-אייל: אני אומרת דבר שהוא עובדה, זה לא אומר שדיברתי בשפה לא מכבדת כלפי מישהו.

<קרן טרנר-אייל: להגיד שאי ציות גרם לתאונה, זו עובדה.

טלב אבו עראר: אני לא דיברתי על התאונה בכלל.

<קרן טרנר-אייל: לא, דיברתי על הראיון.

חנין זועבי: החברה הבדואית מתאפיינת על ידי כך שהיא לא מצייתת לתמרורים - --

טלב אבו עראר: גבירתי, אני דיברתי על שבט אל עוקבי, סמוך לחורה.

טלב אבו עראר: סליחה, את קראת לזה העלבה, זה לא העלבה.

טלב אבו עראר: היא כאילו באה בתמונה אחרת שהעניין סודר.

טלב אבו עראר: העניין לא סודר.

טלב אבו עראר: אני מבקש סליחה מכל מי שהעלבתי אותו.

טלב אבו עראר: לא הייתה לי כוונה.

טלב אבו עראר: אבל מה, עדיין אין פתרון ל- 1000 בני אדם שם חסומים ממש לצאת וגם יש כניסה שם שהיא מסכנת את הנהגים שם, את כל הרכבים שם.

טלב אבו עראר: כביש 31 מסוכן מאוד מאוד.

טלב אבו עראר: גם כביש 25 בין באר שבע לדימונה.

טלב אבו עראר: אתה מכיר אותו.

טלב אבו עראר: כמה צמתים שם לא מוסדרים.

טלב אבו עראר: נתחיל בצומת ירוחם, איפה שדימונה, שם ממש צומת מסוכן.

טלב אבו עראר: צומת אבו טלול, מסוכן, צומת שגב שלום הכי מסוכן שיש, רק לפני שבועיים התחיל רמזור.

קארין אלהרר: גבירתי המנכ"לית, יש פתרונות לצמתים שהוא מדבר עליהם?

<קרן טרנר-אייל: צמתים שהוגדרו כמוקד סיכון כמו שגב שלום אכן מטופלים.

<קרן טרנר-אייל: גם בדימונה שתי כניסות גם אמורות להיות מטופלות, יש החלטת ממשלה על העניין הזה ויש מקומות שבסוף התשתית בטיחותית, השאלה כמה היא סלחנית לטעויות אנוש, והיא צריכה להיות סלחנית.

<קרן טרנר-אייל: אז איפה שאנחנו עוברים ורואים שיש בעייתיות - - -

טלב אבו עראר: יש לך את צומת אבו טלול, שהוא ישוב מוכר.

טלב אבו עראר: שם הכניסה לא מוסדרת ולכן גורמת לתאונות דרכים כל שבוע.

<קרן טרנר-אייל: ולכן כמו בכביש 31 אנחנו מנסים להסדיר את הכניסות במקומות הנכונים לאורך ציר בינעירוני אי אפשר לאפשר כניסות ויציאות לכל מי שרוצה לכל שכונה ולכל ישוב ולכן מרכזים את זה במקומות מוסדרים.

<קרן טרנר-אייל: הבעיה של כניסות ויציאות לא חוקיות בצירים ראשיים היא אחת הבעיות המרכזיות בתאונות בנגב.

קארין אלהרר: טלב, אני רוצה להציע הצעה.

קארין אלהרר: יש לך רשימה של הצמתים שאתה יודע להגיד?

טלב אבו עראר: כן.

קארין אלהרר: אתה יכול להעביר אותה אלינו, אנחנו נעביר למנכ"לית ונבקש התייחסות מסודרת לכל הצמתים באזור.

קארין אלהרר: זה נראה לי.

טלב אבו עראר: בסדר.

טלב אבו עראר: אין בעיה.

טלב אבו עראר: יש רק דבר אחד, אני מסיים בזה שיש בתי ספר בישובים הבלתי מוכרים.

טלב אבו עראר: אין גישה לבית הספר.

טלב אבו עראר: האוטובוסים שם, נדמה לי שאין שום בקרה.

טלב אבו עראר: אפילו יש אוטובוסים שאין להם טסט.

טלב אבו עראר: לא בטיחותיים בכלל.

טלב אבו עראר: שיענה לי על זה אגף הרכב, שנתן הרצאה.

טלב אבו עראר: לכן היו תאונות דרכים שם.

טלב אבו עראר: ממש, אוטובוס חלף על אוטובוס ואז לא יודע אם הראש או היד, ממש חלקים בגופו של תלמיד נקטעו.

קארין אלהרר: האכיפה שאתם עושים כוללת גם את הישובים הלא מוכרים?

<קרן טרנר-אייל: האכיפה של המשטרה?

קארין אלהרר: גם המשטרה וגם הבדיקות שעושים לאוטובוסים של תלמידים, אם נעשים גם בישובים הלא מוכרים?

<קרן טרנר-אייל: אני חייבת להגיד שלגבי התאונה של האוטובוס שחולף הבעיה הייתה בעיית תשתית ואז קודמה החלטת ממשלה להסדרה.

<קרן טרנר-אייל: התקציב הוא תקציב משוריין, קשה לנו מאוד לבצע את הכבישים האלה כי לשים אספלט אנחנו לא יכולים.

טלב אבו עראר: אבל למה, בית ספר זה מוסד ממשלתי.

קארין אלהרר: תן לה להשיב.

<קרן טרנר-אייל: החלטת הממשלה הסדירה גם, בגלל שזה בתי ספר, אז הממשלה החליטה להסדיר את זה גם כאשר זה ישוב בלתי חוקי.

<קרן טרנר-אייל: אנחנו עושים מה שאנחנו יכולים מבחינת לשפוך מצעים ולהסדיר שם.

<קרן טרנר-אייל: התקציב משוריין ומה שאפשר יוצא, במוסדות התכנון לפעמים אנחנו נתקלים בקשיים לאשר דברים מסוימים.

<קרן טרנר-אייל: קשה מאוד לבצע שם תשתית בגלל המצב.

חיים ילין: מצד שני אסור לאוטובוס של תלמידים, ומשרד החינוך יודע, להוביל ילדים בדרך לבנה שלא אספלט.

חיים ילין: זה אסור.

חיים ילין: אין מצב.

חיים ילין: אין דבר כזה.

חיים ילין: אם אני כראש רשות אין לי אספלט, אני לא יכול להוביל תלמידים.

<מקס אבירם: אני מנהל אגף זה"ב, נגישות ואורח חיים בטוח במשרד החינוך.

<מקס אבירם: לגבי העניין של הסעות, אני מתנצל שאני אומר, אבל האגף שלי לא עוסק בזה.

<מקס אבירם: יש אגף הסעות במשרד החינוך, אגף א', אני מוכן להעביר את השאלות ולבדוק את העניין.

קארין אלהרר: אגף ההסעות מתעסק גם בבטיחות?

<מקס אבירם: אגף הסעות מתעסק בקשר שבין משרד החינוך לבין רשויות מקומיות בהיבט של חוזר המנכ"ל להסעות הוא מגדיר איזה אוטובוסים צריכים להיות וכן הלאה, איך כל ההתנהלות הזאת מתקיימת במהלך השנה במערכת החינוך דרך רשויות מקומיות.

<מקס אבירם: אני מניח שהם עושים גם בקרות אבל אני לא כל כך יודע לגבי העבודה שלהם.

קארין אלהרר: תגדיר לי מה אתה עושה בדיוק, מה התפקיד שלך?

<מקס אבירם: אני עוסק בחינוך לבטיחות בדרכים.

<מקס אבירם: אנחנו עוסקים גם בהכשרה של ילדים לעניין הזה של אוטובוס, התנהגות באוטובוס, עלייה ירידה וכן הלאה.

<מקס אבירם: אנחנו לא עוסקים פר-סה בהיבט של החוזים של ההסעות מול הרשויות המקומיות אבל אני מוכן להציף את העניין הזה אם תרצו.

קארין אלהרר: נשמח שכך תעשה.

קארין אלהרר: חבר הכנסת באסל גטאס.

באסל גטאס: אני חושב שכמו שאמר דב, שסימן לדיון הזה שהוא התחיל באיחור אבל הסימן הכי גדול זה שאנחנו עומדים כאן, משהו אבסורדי, ודנים בדו"ח מבקר המדינה על הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים כשהיא לקראת סיום חייה.

באסל גטאס: רשמית, הרשות תפסיק להתקיים על פי חוק בסוף 2017 אלא אם קורה משהו, אז זה אומר דרשני.

באסל גטאס: זעקה גדולה צריכה לקום.

באסל גטאס: עם כל מה שקורה בתחום הזה, היינו צריכים לשבת כאן ולדון איך לחזק את מעמד הרשות, איך להגדיל את התקציבים שלה, איך להפוך אותה לרשות עם שיניים, לא רק שתתאם בין הרשויות השונות והאגפים השונים אלא תהיה הסמכות העליונה בכל מה שקשור לדבר הזה.

באסל גטאס: זה דבר שמתחייב במציאות הקודמת.

באסל גטאס: היות והמצב שהתקציבים הולכים ומידללים, ואני לא שמעתי למה.

<קרן טרנר-אייל: שמעת שהם לא מידללים.

באסל גטאס: דו"ח המבקר מראה שיש ירידה בתקציבים של הרשות בשנים האחרונות.

באסל גטאס: הבנתי ממך שהוצאתם משם את התקציב - - -

<קרן טרנר-אייל: לא, זה לגבי השנה האחרונה.

באסל גטאס: ואז זה נטו, אבל הנטו הזה צריך לגדול, כדי שהרשות תמלא את תפקידה ותביא תוצאות.

באסל גטאס: צריך למדוד, הדברים הם מדידים בעניין הזה.

באסל גטאס: עניין הפחתת תאונות הדרכים זה לא דבר של מה בכך של רשות אחת או תכנית אחת או משרד אחד שאפשר להגיד "תעשו את זה" והכל יהיה, אלא עבודה אדירה שצריכה להתבצע על פי תכנית, גם ללמוד מהנסיון של האחרים אבל ברור שכאן יש כשל מערכתי ובמיוחד זה יוכתר בסוף 2017 בזה שהרשות תפסיק להתקיים וימצאו בטח חלטורות מסוגים אחרים בשביל למלא או להעביר, אני חושב, גבירתי יושבת הראש, אולי לוועדה זו יש תפקיד בלומר משהו, סיי מסוים, מה לעשות כדי לחוקק חוק חדש או להביא לזעקה גדולה בעניין הזה.

קארין אלהרר: אני מבינה שיש איזו שהיא ועדה שאמורה לקום.

<קרן טרנר-אייל: יש לנו עד סוף 2017 להביא לחקיקה, יש לנו יו"ר חדש, עתיד להיות מנכ"ל חדש, והמשרד לא מתכוון לתת לרשות להפוך לא לחלטורה ולא למשהו שלא מתקיים.

<קרן טרנר-אייל: נגיש חקיקה.

באסל גטאס: קרן, מה הקשר הרשמי מבחינה מערכתית בין הרשות לבין משרד התחבורה?

<קרן טרנר-אייל: השר.

<קרן טרנר-אייל: השר אמון על שני הגופים.

באסל גטאס: בשנתיים האחרונות, כידוע לך, נהפכו אגפים קיימים בתוך משרדים שונים לרשות.

באסל גטאס: אגף המדען הראשי במשרד הכלכלה הפך להיות הרשות הלאומית לחדשנות ועכשיו עוסקים בהפיכת שוק ההון לרשות עצמאית, כלומר השרים ויתרו על הניהול הישיר של האגפים עם תקציבים ענקיים בתוך המשרד שלהם והפכו אותם להיות רשות.

באסל גטאס: לכל רשות היה חוק מסוים.

<קרן טרנר-אייל: אם קוראים למשהו רשות זה אומר שיש באמת סמכות ועצמאות, ולכל רשות יש שר ממונה שאמון על אישור תקציבה.

<קרן טרנר-אייל: הרשות שלנו, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, כמו שאמרתי בתחילת דבריי, החקיקה שהקימה אותה לא נתנה לה מספיק סמכות ועצמאות, וכל הנושאים האלה יבואו לידי ביטוי, המסקנות והתובנות, בחקיקה החדשה.

<קרן טרנר-אייל: האם כמו שהציע חבר הכנסת ילין אפשר לקדם חקיקה שנותנת לרשות סמכות אכיפה שיש למשטרה, מסופקני.

<קרן טרנר-אייל: אבל, אנחנו נגבש את כל הנושאים האלה בחקיקה.

קארין אלהרר: עד מתי זה צפוי להיות מחוקק?

<קרן טרנר-אייל: במהלך 2017.

באסל גטאס: לפני סוף 2017.

<קרן טרנר-אייל: ברור.

<קרן טרנר-אייל: אני רק מזכירה שכאשר חוקק חוק הרשות, בסוף הכנסת - - -

באסל גטאס: אנחנו לא נסתפק בזה גבירתי, אנחנו נוביל למהלך חקיקתי בנפרד.

באסל גטאס: זה ידרבן אתכם וידרבן לעשות מעשה.

באסל גטאס: אחרת נגיע ל- 31 לדצמבר, גם תקציב המדינה מאושר ברגע האחרון.

קארין אלהרר: אנחנו נעקוב אחרי זה בדיון המעקב שנעשה.

באסל גטאס: אם מה שאמרתי נכון כלפי הרשות שהיא אחראית על כל מה שקורה במדינה, לגבי מה שקורה בתחבורה בחברה הערבית צריך להגיד את זה שבעתיים.

באסל גטאס: כלומר כאן לא מספיק.

באסל גטאס: כמעט בכל נושא שיש מצב בין מיעוט נכשל, מיעוט מודר ומוקצה, לבין הרוב, מכל בחינה שהיא צריך תכנית מיוחדת.

באסל גטאס: לא מספיק המאמץ הכללי.

באסל גטאס: החל מהבריאות וברור יותר במצב של תשתיות ושל נהגים.

באסל גטאס: כאן צריך מאמץ מיוחד.

באסל גטאס: אי אפשר להמשיך ולהסתכל על המספרים ולראות ש- 30% או 40% מההרוגים בתאונות הדרכים הם ערבים.

באסל גטאס: אי אפשר.

באסל גטאס: שוב, הרשות היא הכתובת לבניית תכנית כזאת ולהקצאת משאבים.

באסל גטאס: אנחנו מוכנים לעזור, אנחנו באים עכשיו לתקציב 2017-2018.

באסל גטאס: בואו נוביל מהלך של חיזוק הרשות בכלל, גם תקציבית, ואני מקווה אחר כך מבחינת מבנה, אבל גם במסגרת מה שאנחנו יכולים לעשות בוועדת הכספים תוך שיתוף פעולה עם כל הגורמים, להביא למאמץ להשקעה מיוחדת וזה השקעה לא כדי להגן או להפחית את מספר התאונות ומספר הנהרגים הערביים, זה בסופו של דבר טוב לכולם.

באסל גטאס: מי יודע מי בא מול הנהג הערבי בכביש?

באסל גטאס: צריך להכריז על מצב חירום בעניין הזה.

קארין אלהרר: ברור.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: כמה מתוקצבת הרשות ל- 2017?

<גיורא רום: התקציב הוא 100 מיליון שקלים.

קארין אלהרר: למה הוא אמור ללכת?

<גיורא רום: קרוב ל- 25 מיליון שקלים זה תקציב האחזקה הפנימי שלה, 18 מיליון שקלים זה תקציב שהרשות מתקצבת שעה שנתית בכיתות י' ב-3000 בתי ספר אבל בניגוד לכל השנים הקודמות מעכשיו הרשות תקים גוף שיעשה בקרה על איך משרד החינוך מבצע את החינוך התעבורתי, יש עוד כמה קטעים קטנים שאנחנו מעבירים כמו לגלי צה"ל וכן הלאה.

<גיורא רום: אנחנו לא מעבירים יותר אפילו אגורה אחת לאף גוף אחר, ו- 57 מיליון שקלים הוא לתקציב לפעילות שעיקרה היא שינוי בכלל בכל מודל הפעולה של הרשות.

<גיורא רום: הרשות לטווח הקצר, לטווח הארוך זה יהיה קצת אחרת, מזהה את המקומות שבהם מספר הנפגעים הוא הרבה יותר ממה שמתבקש, המגזר הערבי זה הדוגמה הכי מובהקת שמהווה 20% מתושבי המדינה אבל יש 30% הרוגים מהמגזר הערבי ולכן תכנית מס' 1 שאנחנו עובדים עליה עכשיו היא התכנית לטיפול או לסיוע או השתתפות, איך שלא תקראי לזה, במגזר הערבי.

<גיורא רום: שני דברים אני יכול לומר על זה – מחר אני בא לכנסת לפגוש את חברי הכנסת גם חאמד עמאר וגם איימן עודה בנושא הזה.

<גיורא רום: מפה, כשאנחנו מסיימים את הדיון אני נוסע לרהט לפגוש את ראש עירית רהט ולאחר מכן לקיים פגישה עם כל המנהיגות הבדואית בדרום, כי שם בתוך המגזר הערבי זה המקום הכי בעייתי המגזר הבדואי בדרום מהווה 2.5% מאוכלוסיית המדינה אבל 9% מההרוגים.

<גיורא רום: למעלה מ-פי 3 מחלקם היחסי, כשזה מתמקד בעיקר בין הגילאים 15-24, שם יש שיעור הרוגים לא סביר לחלוטין ולכן אני חוזר לשאלה המקורית שלך.

<גיורא רום: התקציב התפעולי שבו לרשות יש יכולת לקבל החלטות הוא 57 מיליון שקלים.

<גיורא רום: שלוש התכניות שאנחנו נוביל ב- 2017, אחת עוסקת במגזר הערבי, השניה בכל סוגיית הולכי הרגל משום ששליש מההרוגים במדינה הם הולכי רגל, שזה הרבה יותר ממה שקורה באיחוד האירופאי, והתכנית השלישית תעסוק באספקטים גם הכליים וגם האנושיים של הרכבים מעל 3.5 טון משאיות ואוטובוסים.

<גיורא רום: אלה הולכות להיות שלוש תכניות הדגל של הרשות לשנה הבאה.

קארין אלהרר: ב- 57 מיליון שקלים.

<גיורא רום: לזה יש לנו 57 מיליון שקלים.

<קרן טרנר-אייל: זה לא כולל לא אכיפה לא תשתיות ולא בתי משפט.

<גיורא רום: אני לא עוסק, הרשות לא תעביר יותר כסף למשטרה, הרשות לא מעבירה יותר כסף לתשתיות, הרשות לא מעבירה כסף לבתי המשפט, המדינה צריכה לעבוד בצורה מסודרת, יש את משרד האוצר הוא נותן למשרדים כסף לביצוע תפקידיהם.

<גיורא רום: הרשות היא לא בלדר כספים כפי שהייתה שמונה שנים.

קארין אלהרר: אבל אתם עומדים בקשר עם המשרדים השונים כדי שהדבר יקרה?

<גיורא רום: הרשות תעבוד כמו שעובדים בעולם המודרני בדרך של קואליציות.

<גיורא רום: הקואליציה תהיה מורכבת מגופים פנים ממשלתיים וחוץ ממשלתיים פר נושא.

<גיורא רום: הרשות לא תעשה לבד שום דבר כי אף גוף, לא משנה איך הוא נקרא, לא יכול לעבוד לבד ולכן הרשות תעבוד בדרך של קואליציה.

<גיורא רום: יש לנו כמובן עבודה שוטפת עם משרד התחבורה.

<גיורא רום: אני הייתי רק לפני חודש אצל מנכ"ל בתי המשפט כבוד השופט שפיצר ועוד שבועיים יש לי פגישה איתו ועם שני נשיאי בתי המשפט בירושלים ובחיפה כדי לעסוק בכל סוגיית השיפוט, מבלי שאני מעביר להם כסף.

<גיורא רום: אני עובד מול משרד החינוך, הבאתי למנכ"לית משרד החינוך נייר של שש נקודות שהיה התנאי לזה שהרשות תתן 18 מיליון שקלים ואנחנו מקימים מערכת שבנויה משלושה קודקודים: אגף הרכב משרד התחבורה שיגדיר מה צריך ללמוד, משרד החינוך שיגדיר איך צריך ללמד והרשות הלאומית לבטיחות בדרכים שיעשה בקרה ששני הדברים האלה מתבצעים כשורה וכמו שצריך ובאשר למה שדיברת, חבר הכנסת ילין, הכוונה שלי הייתה שכל תלמיד שמבצע את לימודיו ייבחן בסוף השנה ואם הוא יעבור את המבחן הוא יקבל פטור למשך שלוש שנים ממבחן עיוני לרשיון נהיגה סוג ב'.

<גיורא רום: בשנה הראשונה אנחנו עושים פיילוט, מסיבות שאני לא רוצה להיכנס אליהן, רק ל- 500 כיתות, אבל לטווח הארוך אני מתכוון שכל תלמיד כיתה י' שעבר את המבחן כי הוא נכח בכיתה במספר המתאים של השיעורים וכן הלאה, יקבל פטור ממבחן.

<גיורא רום: הרשות משנה את המודוס אופרנדי שלה, היא צריכה בשביל זה לא מעט דברים.

קארין אלהרר: מה אתם צריכים?

<גיורא רום: אני אדבר מילה על החוק ברשותך.

<גיורא רום: חוק הוא מסמך שמביא לידי ביטוי איזו שהיא פרדיגמה, תפיסה.

<גיורא רום: מה שהיה חסר ברשות כל העשר שנים זה לא סמכויות ולא כסף.

<גיורא רום: מה שהיה חסר זו תפיסה שלמה מה זה הרשות.

<גיורא רום: אם אני אהיה לרגע ספרותי, הרשות היא הנאמן של 8.5 מיליון אזרחי המדינה בכל מה שקשור בבטיחות תחבורה.

<גיורא רום: היא אינדיפרנטית, היא אוהבת את כל האזרחים באותה מידה ומשימתה היחידה היא להוריד את מספר הנפגעים בתאונות הדרכים.

קארין אלהרר: אני מבינה.

קארין אלהרר: אני רק שואלת מבחינה תקציבית.

קארין אלהרר: ב- 57 מיליון שקלים שנשמע לי, אני חייבת להודות, כמו דמי הכיס של המשרדים הממשלתיים - - -

<גיורא רום: אני מבין את השאלה כי כבר כמו שאמר הגשש "שאלו אותי את כל השאלות" בישיבת ועדת הכספים שהייתה לפני מספר ימים ביקשתי שתקציב הרשות יגדל ב- 20 מיליון שקלים והסיבה שביקשתי 20 ולא 200 או 400 או כל מספר, כי הרשות לא מסוגלת במצבה הנוכחי להוציא לפועל תקציבים יותר גדולים ואני לא רוצה להיות גרידי במקום שבו אני לא יכול לעשות את זה.

חיים ילין: אם אתה תחסוך 100 הרוגים, כמה כסף זה לקופה?

<גיורא רום: אם אני יכול לסיים את המשפט.

<גיורא רום: שאלת על תקציב, המספר הוא 20 מיליון שאני מצפה שהאוצר ייתן.

<גיורא רום: הגישה של האוצר שאני מאוד מעריך אותו ועבדתי איתו שנים ארוכות בשיתוף פעולה, אני חושב שהאוצר רואה תמונה צרה מאוד בכל מה שקשור במהותה של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ואם הוא יפתח את העדשה כמו שהיה במצלמות של פעם, הוא יוסיף לנו 20 מיליון שקלים בקלות רבה, וזאת הציפיה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: משרד האוצר, אתם קיבלתם את הדרישה התקציבית?

<אלי מורגנשטרן: אני רפרנט תחבורה באגף תקציבים.

<אלי מורגנשטרן: הסיפור של התקציב של הרשות לבטיחות בדרכים הוא נושא שנדון כבר פעמים רבות, בטיוטת הדו"ח של המבקר השאלה עלתה, ובתשובתנו שכתבנו למבקר העלינו את הנקודה של הניצול התקציבי ברשות לאורך השנים.

<גיורא רום: לא, אני לא אוכל לקבל את זה.

<גיורא רום: יש איזו אגדה אורבנית ולא רק במשרד האוצר, שהרשות לא ניצלה במשך השנים את תקציבה.

<גיורא רום: אני קובע ואני מוכן להוציא על זה מסמך אחת ולתמיד, זה לא נכון.

<גיורא רום: נקודה.

<גיורא רום: אני לא מוכן לשמוע את זה יותר.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: אדוני נציג משרד האוצר, אנחנו כרגע לא מנהלים דיון על אם היה או לא היה ניצול, זו גם לדעתי שאלה לא רלבנטית בשלב הזה של הדברים.

קארין אלהרר: יש תקציב שעומדים להצביע עליו עד סוף דצמבר.

קארין אלהרר: קיבלתם דרישה תקציבית, נשאלת השאלה האם תשובת

קארין אלהרר: כם חיובית להוסיף 20 מיליון שקלים, כן או לא.

<אלי מורגנשטרן: קשה לי לענות בכן ולא כי השאלה הזאת טיפה יותר מורכבת.

קארין אלהרר: למה?

קארין אלהרר: זו שאלה הכי ברורה בעולם.

<אלי מורגנשטרן: אנחנו ניהלנו את הדיונים התקציביים מול משרד התחבורה והגענו להסכמות עם משרד התחבורה על פי הדרישות והתיעדוף של המשרד.

<קרן טרנר-אייל: בואו נעשה את זה אולי קצת יותר קל.

<קרן טרנר-אייל: עשינו משא ומתן, לא היה פשוט, עם משרד האוצר.

<קרן טרנר-אייל: בסוף בספר התקציב מופיע מה שמופיע.

<קרן טרנר-אייל: אנחנו נשאף שהרשות תיבנה ותראה תכניות טובות ושתכניות טובות יתוקצבו.

<קרן טרנר-אייל: מהנסיון שלי מול משרד האוצר, כאשר אנחנו מראים לו תכניות טובות ויכולת ביצוע, אנחנו מקבלים את התקציב.

<קרן טרנר-אייל: אז אני מציעה שעל ה- 20 מיליון האלה נעקוב במהלך השנה אחרי שגם נראה קבלות של עשייה, הרשות הלאומית ואנחנו.

חיים ילין: לגבי הניידות והשוטרים - - -

<קרן טרנר-אייל: זה לא התקציב הזה.

קארין אלהרר: אני מציינת מי מדבר: חבר הכנסת זחאלקה, חבר הכנסת יעקב אשר, חברת הכנסת זועבי שמואל אבואב ואני מסכמת את הדיון.

קארין אלהרר: אני מתנצלת.

ג'מאל זחאלקה: גבירתי, רבותיי, הדיון הזה מאוד חשוב.

ג'מאל זחאלקה: הוא חשוב עד כדי כך שהוא מועבר עכשיו בשידור ישיר לא רק בערוץ הכנסת אלא גם בטלוויזיית חלב בערבית וגם באתר פאנט, האתר הגדול ביותר, יש התעניינות גדולה מאוד בעניין הזה כי בנפשנו הדבר.

ג'מאל זחאלקה: מתחילת השנה נהרגו 325 אנשים בתאונות דרכים מהם 98 אזרחים ערבים.

ג'מאל זחאלקה: המצב של הקורבנות ומספר הקורבנות, המתים והפצועים ומספר התאונות הוא מרקיע שחקים בציבור הערבי, יותר מפי 2 מהיחס לאוכלוסייה.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר באופן כללי בנפח התאונות.

ג'מאל זחאלקה: ההשקעה במלחמה, אנחנו מגיעים לכ-35% בנפח הכללי, כולל תאונות חצייה, כולל הכל, התקציב המושקע בשיפור תשתיות, בתחבורה ציבורית, בחינוך ובפרסום הוא כמעט 1/10.

ג'מאל זחאלקה: כמה משקיעים בשיפור התשתיות במקומות שמועדים לפורענות?

ג'מאל זחאלקה: כביש 31 הוא דוגמה, כביש 444 עוד דוגמה, הכניסה לכאוכב אבו-אל היג'ה עוד דוגמה, מלא, אני יכול חלק גדול מאוד מהכניסות לישובים הערביים - - -

קארין אלהרר: חבר הכנסת זחאלקה אם אפשר באמת לקצר, יש לנו 8 דקות לכל הדוברים.

ג'מאל זחאלקה: בסדר.

ג'מאל זחאלקה: אני רק רוצה להגיד, הנה גם תקציב הפרסום, תסתכל כמה מפרסמים בטלוויזיה בעברית כמה מפרסמים בעיתונות, ובכלל, כל הגופים.

ג'מאל זחאלקה: אני לא מדבר על גוף זה או אחר, משרד התחבורה, הרשות והגופים הוולונטריים, הפרסום בישובים הערביים הוא מזערי.

<גיורא רום: אנחנו מתכננים להוסיף תקציב.

ג'מאל זחאלקה: אני מדבר על היום.

ג'מאל זחאלקה: אתה מדבר על מחר, זה טוב מאוד שאתה רוצה לעשות.

ג'מאל זחאלקה: התאונות היום עד כדי כך הגיעו שהתחילו כל מיני בגלל שיש לחץ בציבור לעשות משהו, גופים התחילו לעשות בעצמם.

ג'מאל זחאלקה: כל מיני עיתונים ועיתונאים ואתרי אינטרנט בעצמם התחילו לעשות קמפיינים עצמאיים כי יש דרישה מהציבור, יש זעקה גדולה מאוד, כל פעם שיש תאונה יש זעקה לשמיים.

ג'מאל זחאלקה: הקריאה שלי היא שיהיה שוויון ענייני.

ג'מאל זחאלקה: כלומר זה לא אחוזנו באוכלוסיה אלא זה גודל הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: הנה למשל מילה טובה, איפה שנעשה פרויקט של תחבורה ציבורית זה שינה את המצב באופן מהותי.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו סבלנו מבעיות קשות, יש תחבורה ציבורית מסודרת היום המצב השתנה, אבל כמה ישובים כאלה יש היום?

ג'מאל זחאלקה: רוב הישובים אין בהם את הדבר הזה.

ג'מאל זחאלקה: זה העניין.

<קרן טרנר-אייל: נשארו לנו ישובים ספורים מאוד שאנחנו מתקשים לעשות שם תשתית.

ג'מאל זחאלקה: תדירות, גבירתי.

ג'מאל זחאלקה: אם את שבעת רצון - - -

<קרן טרנר-אייל: אני לא שבעת רצון כי לא מספיק משתמשים בתחבורה הציבורית שהכנסנו.

<קרן טרנר-אייל: גם הייתי רוצה שה - - - המקומית והארצית תהיה הרבה יותר - - -

ג'מאל זחאלקה: אני מציע לך לעשות השוואה בין ישובים ערבים ויהודים בעניין הזה.

<קרן טרנר-אייל: אנחנו משקיעים הרבה יותר בחברה הערבית.

ג'מאל זחאלקה: הדרישה שלנו הוא שיהיה שוויון ענייני.

ג'מאל זחאלקה: בלי זה אי אפשר לעצור את תאונות הדרכים ולהוריד אותם בציבור הערבי וזה צריך להיות אחד על אחד.

ג'מאל זחאלקה: תכניות פרטניות ולא סתם הבטחות.

קארין אלהרר: תודה רבה, חבר הכנסת אשר.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: אני משמש גם כיושב-ראש הועדה לבטיחות בדרכים של וועדת הכלכלה ואני רוצה קודם כל לציין בפני אנשי משרד מבקר המדינה שאחד הדברים שאני התעודדתי בדו"ח שלכם זה שהדו"ח שלכם די יצא חופף לאותו שימוע שנעשה בוועדת הכלכלה, אחד התהליכים באמת הטובים והיסודיים שנעשתה בכנסת ישראל בשנים האחרונות והמסקנות הן די דומות.

יעקב אשר: אנחנו יכולים לבוא ולהתעסק עם כל הדברים הקטנים ויש המון דברים קטנים שיכולים לשנות דברים גדולים, אגב, בוועדה בשבוע שעבר עברו התקנות של סמכויות קצין בטיחות לגבי נהגים עם עבירות שיכולים לראות את המסלול שלו בחיים, כמה עבירות תנועה הוא עשה וכולי.

יעקב אשר: אלה הם דברים קטנים וחשובים מאוד מאוד.

יעקב אשר: אבל יש כאן שאלה אחת והיא השאלה המרכזית, כי אם אנחנו נרצה לפתור את הכל אנחנו יודעים שבצורה ובהתנהלות של המדינה זה לא עובד כל כך מהר.

יעקב אשר: יש אבל דבר אחד שחייבים לעשות אותו והיום הוא ב-2-3 דברים קריטיים מאוד.

יעקב אשר: נושא התשתיות מטופל, זה נכון.

יעקב אשר: יש למקד, יש היום גם שינוי בנתיבי ישראל מבחינת הביצוע שלהם מול התקצוב, אחד הדברים שבאים לידי ביטוי בדו"ח שלכם על 2015 ואולי גם התחלת 2016, אני מקווה שהיום כבר פחות וגם תוספת תקציבית קטנה לא תהיה שם, יש בעיה אחת של תשתיות בכבישים עירוניים שזה מתוקצב לרשויות מקומיות ואנחנו יודעים היום שהניצול שלהם הוא למטה מ- 50%, קרי רשויות מקומיות לא מנצלות את התקציבים שקיבלו כבר עבור כבישים אדומים בתוך הרשות, במיוחד ליד מוסדות חינוך.

יעקב אשר: הדבר הקריטי ביותר זו תוספת דרמטית ואנחנו מדברים פה עכשיו על 20 מיליון של הרשות, ואני תיכף אתייחס לזה.

יעקב אשר: תוספת דרמטית בנושא של אכיפה.

יעקב אשר: המצב היום שיש 113 ניידות שהתבשרנו בישיבה לפני חודשיים שכנראה זה יגיע ב- 2017 ל-200 ניידות זה עדיין רחוק מכל חוות דעת מקצועית כולל של ראש אגף התנועה שישב כאן ודיבר על כך שצריך את המינימום, 400-450 כדי להגיע לניראות שהיא ניראות מרתיעה וכולי.

יעקב אשר: דבר נוסף שהוא גם תקציב, הוא כסף.

יעקב אשר: משרד האוצר צריך לשבת כאן באמצע הבמה גבירתי, כי הוא השחקן הראשי לצורך העניין הזה.

יעקב אשר: הנושא של מצלמות ותוספת אביזרים כאלה ואחרים שהם חשובים שבסוף, בקצה של הדבר הזה זה גם בתי המשפט שלא מספיקים לזה.

יעקב אשר: אחד קשור לשני.

קארין אלהרר: בעיקר בתי המשפט.

קארין אלהרר: ראינו מה עשו עם המצלמות.

יעקב אשר: אני מסכים איתך.

יעקב אשר: אמרו פה מקודם על הנושא של הרשות הלאומית.

יעקב אשר: הרשות הלאומית לבטיחות, אני קודם כל מאחל לגיורא הצלחה גדולה מאוד.

יעקב אשר: דיברו על זה שזה קואליציה, אהבתי את הדבר הזה.

יעקב אשר: קואליציה, והשאלה היא מי הדוד ביטן של הקואליציה הזאת.

יעקב אשר: איפה השיניים.

יעקב אשר: קואליציה זה דבר מצוין, צריך שיניים לדבר הזה.

יעקב אשר: מעמדה של הרשות לא ברור.

יעקב אשר: מצד אחד כמו איזה בן חורג של משרד גדול, אני אומר בלי שום כוונה נגד שום משרד כזה או אחר.

יעקב אשר: משרד התחבורה צריך להחליט לעצמו, גבירתי המנכ"לית שיש לי המון הערכה לעבודה שלה.

יעקב אשר: ופה אני חושב שזה צריך להיות בהחלטות ובסיכומים, חייבת להיות הגדרה וצריך לנצל את הזמן הזה עכשיו שצריך לסגור את חוק הרשות כדי לסגור את הסמכויות שלה ולאחר מכן שבו ותעשו לזה תקציב כי לעשות היום תקציב לגוף שאת לא יודע תמה הוא הולך לעשות מחר בבוקר, מה סמכויותיו, מאיפה הכוח שלו, זה באמת לא משנה הוויכוח של ה- 20 מיליון, אם אני הייתי משרד האוצר לא הייתי מאשר גם 10 מיליון אם אני לא יודע על מה.

יעקב אשר: אני רוצה שהם יתקצבו את המשרד לביטחון פנים.

יעקב אשר: לסיכום הדברים, יש גם ועדת מנכ"לים שהתמנתה אבל עדיין לא כונסה.

יעקב אשר: הכל מתמקד כאן, הכל מתמקד בכמה שהממשלה, שר האוצר שלא יכול לברוח מהעניין הזה, והשרים אם יעשו השקעה גדולה, נגיע לפחות לדבר אחד.

יעקב אשר: נוריד את הסטטיסטיקה לפחות לרמה שהיא הייתה לפני שבע-שמונה שנים, היינו כבר שם, היינו במקום אחר.

יעקב אשר: זה 30% פחות שאפשר להגיע לזה אם תהיה השקעה באכיפה, עוד קצת בתשתיות ומעמד הרשות עם שיניים אולי ונטפל אחר כך בדברים הקטנים ואז נוכל להגיע למנוחה ולנחלה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: חברת הכנסת זועבי.

חנין זועבי: תודה.

חנין זועבי: הנושא מאוד חשוב ולצערי לפעמים אנחנו משתמשים בסטטיסטיקה שגם 30% הערבים שמעורבים בתאונות הדרכים היא סטטיסטיקה שמבליעה בתוכה סטטיסטיקה קטסטרופלית של 60%, זהו אחוז הילדים הערבים שנהרגים בתאונות הדרכים.

חנין זועבי: 60% אחרי שהממשלה הכריזה על תכנית מיוחדת להבטחת ילדים ב-2012.

חנין זועבי: אחרי התכנית הזאת, הירידה באחוז הילדים שמתים מתאונות הדרכים, הילדים הערבים הייתה 30%, הירידה של הילדים היהודים הייתה 60%, כלומר אחוז הילדים הערבים לפני שהממשלה הכריזה על תכנית מיוחדת להבטחת ילדים בכבישים, אחוז הילדים הערבים היה יותר נמוך מאשר האחוז שלהם עכשיו בתמותת הילדים עקב תאונות דרכים.

חנין זועבי: זאת אומרת שנכון, יש תכנית למלחמה בתאונות הדרכים אבל התכנית הזאת אינה ממוקדת סיכון.

חנין זועבי: יש השקעה, יש מאמצים, אבל הפערים גדלים בין האוכלוסייה היהודית לבין האוכלוסייה הערבית.

חנין זועבי: יש משהו, אני לא יודעת למה המספר הזה של 60% אוהב את הילדים הערבים, הילדים הערבים 60% בעוני, הם 60% גם במקרי הרצח בחברה הערבית, האחוז הזה אוהב את החברה הערבית והפערים בין החברה הערבית לבין החברה היהודית הם פערים שהולכים וגדלים אחרי שמכריזים על תכניות מיוחדות אז כנראה שיש בעיה במטרות שמציבים לתכניות האלה, ויש בעיה כי כאשר אנחנו אומרים שהאחוז של הערבים הוא 30% כאשר יש סטטיסטיקה יותר חשובה להדגיש פה, בוועדה לביקורת המדינה, של 60% הילדים הערבים שמתים.

חנין זועבי: ב-2012, 2010 האחוז הזה היה יותר נמוך.

חנין זועבי: כלומר, יש משהו שמתקדם ואי אפשר להבליע כל פעם, את ההידרדרות של החברה הערבית על ידי שימוש בסטטיסטיקה שהיא מבחינה כוללת סטטיסטיקה שמשתפרת, מראה שיפור מסוים, אבל מבליעה אוכלוסיות מאוד מסוכנות.

חנין זועבי: לגבי הנגב, המנכ"לית של משרד התחבורה הודתה שהם לא מתעסקים בתשתיות.

קארין אלהרר: היא לא אמרה את זה.

חנין זועבי: היא אמרה, אני שמעתי אותה ורשמתי, היא ענתה לחבר הכנסת טלב, לגבי הכפרים הלא מוכרים, הם לא יכולים לטפל בתשתיות.

<קרן טרנר-אייל: אמרתי שאנחנו מוגבלים ואנחנו משתמשים במצעים ולא באספלט, זה עניין של חומר גלם.

חנין זועבי: אני רשמתי את זה כאשר שמעתי.

חנין זועבי: היא אמרה לך, גבירתי יושבת הראש ויש את זה בפרוטוקול ואם אני טועה תגידי לי שטעיתי, "אנחנו לא יכולים לטפל בתשתיות".

חנין זועבי: היא אמרה את זה.

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: היא אמרה שהם לא יכולים לשים אספלט.

חנין זועבי: מה זאת אומרת לשים אספלט?

קארין אלהרר: שמים מצעים ולא אספלט.

<קרן טרנר-אייל: זה ישובים לא מוכרים.

חנין זועבי: אבל זה גורם סיכון.

<קרן טרנר-אייל: אבל זה לא חוקי.

<קרן טרנר-אייל: מה אני יכולה לעשות?

<קרן טרנר-אייל: לעשות בניגוד לחוק?

חנין זועבי: זה אחד מגורמי הסיכון הכי מרכזיים.

חנין זועבי: גם כאשר יש בעיה פוליטית עם הכפרים הלא מוכרים צריכים להבטיח את הילדים.

חנין זועבי: לגבי האוטובוסים, אני חושבת שזה באחריות משרד החינוך ושם הסוגיה מאוד קשה שאני מבקשת, יושבת הראש, לטפל בה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: מר שמואל אבואב, אחרון הדוברים בבקשה.

<שמואל אבואב: אני חושב שכל מי שקורא את הדו"ח של מבקר המדינה לא יכול להתעלם מזה שיש פה כתב אשמה חמור למשרד התחבורה.

<שמואל אבואב: המבקר כתב תשעה דו"חות בעשור האחרון.

<שמואל אבואב: כמי שקרא את כל הדו"חות ועוקב אחריהם, זה גם המקום לציין שרק 25% מכלל הדו"חות יושמו עד היום, לא יכול להתעלם מארבעה כשלים שחוזרים על עצמם כחוט השני בכל דו"חות מבקר המדינה.

<שמואל אבואב: האחד – הכשל הגדול, ומשרד התחבורה לא יכול להתחמק מהאחריות שלו להיות המשרד שמוביל את הבטיחות בדרכים.

<שמואל אבואב: התשתיות לבדן לא יובילו את המהלך כולו במדינה.

<שמואל אבואב: העובדה שיש ירידה של 60% בניידות ו- 30% בשוטרי תנועה ו-50% בתקציב של אכיפה, זו התוצאה הישירה של ההרג בדרכים ואפשר להפוך את כביש 31 מימין לשמאל ומשמאל לימין ואם לא יהיו שם ניידות ולא יהיו שם מצלמות גם בכביש 31 ימשיכו להיהרג.

<שמואל אבואב: הכשל השני – למרות השיפור האדיר של מנכ"ל נתיבי ישראל, צריך לדבר בשבחו, יש כשל בשנים האחרונות עד הגעתו, פעם אחת בהעמדת חצי מהסכום שהיה צריך להעמיד לתשתיות במוקדי סיכון, 200 מיליון במקום 400 ואי מימוש של ה- 200 מיליון האלה.

<שמואל אבואב: אני מקווה שכאן יהיה שינוי.

<שמואל אבואב: הכשל השלישי – הרשות הלאומית.

<שמואל אבואב: את הרשות הלאומית החלישו.

<שמואל אבואב: הרשות הלאומית שהייתה אמורה לקום, זה הגוף שאמור היה לתכלל, בדיוק כמו שבצבא יש רמטכ"ל שמתכלל את כל העבודה של כל חילות הצבא זה התפקיד של הרשות ואת הרשות קיצצו מ- 550 ל- 200 ועכשיו מתווכחים פה על 20 מיליון.

<שמואל אבואב: הרשות הייתה צריכה להיות הגוף הלאומי שמתכלל את כל המהלך.

<שמואל אבואב: הדבר האחרון – הרכב הכבד, כל מי שהסתכל על כל הדו"חות של רכב כבד, אלה בעיות שמזדקנות במשרד התחבורה ולא נפתרות.

<שמואל אבואב: אותן בעיות חוזרות כל הזמן ונהרגו עד היום מתחילת השנה 99 בני אדם, 66 במשאיות ו- 33 באוטובוסים ועדיין יש חוסר של נהגים ועדיין יש בעיות של הכשרה וכל אותם דברים חוזרים.

<שמואל אבואב: אני רוצה לסכם במשפט אחרון.

<שמואל אבואב: שלושה דברים יובילו לשינוי המצב- האחד, הסתערות מיידית על הנושא של האכיפה, בתוספת של 200 ניידות ו-300 שוטרים ומצלמות.

<שמואל אבואב: הדבר השני, להחזיר 400 מיליון למוקדי הסיכון ששם נהרגים בשנה 70 בני אדם.

<שמואל אבואב: זו הזירה שצריך לעשות.

<שמואל אבואב: הדבר השלישי – להתעסק בתכנית מיידית בנושא של הרכב הכבד, להביא נהגים, לאפשר להם לעבוד בתנאים סבירים, לא בשחיקה ולא בעייפות כל כך גדולה שזה הגורם המרכזי, זה מה שיביא לשינוי.

קארין אלהרר: תודה.

<דוד כוכבא: כולם פה מדברים על הרכב הכבד.

<דוד כוכבא: נהגי הרכב הכבד מהווים 3% מאוכלוסיית הנהגים במדינת ישראל, מעורבים ב- 20% מתאונות הדרכים הקטלניות.

קארין אלהרר: זה לא מעט.

<דוד כוכבא: זה המון.

<דוד כוכבא: הרבה יותר מדי.

<דוד כוכבא: במונחים של כלכלה, במונחים של כדאיות כוללת, עלות/תועלת, תשקיעו ב- 3% מהנהגים, ותקבלו תשואה של ירידה ב-20% מההרוגים.

קארין אלהרר: אדוני, אתה מתפרץ.

<דוד כוכבא: אני אגיד לך למה אני מתפרץ, כי כולם פה מדברים על הרכב הכבד - - -

קארין אלהרר: כנראה שזו בעיה, לא?

<דוד כוכבא: בעיה גדולה יותר ממה שאתם חושבים ואף אחד בחדר הזה לא מבין כהוא זה ברכב כבד, כולל אנשי משרד התחבורה.

<דוד כוכבא: לכן אנחנו 15 שנה אחרי ועדת סגיס ושום דבר לא נעשה, הדברים היחידים שנעשו מוועדת סגיס זה מה שענף ההובלה היה צריך לעשות.

<דוד כוכבא: כל מה שהמדינה הייתה צריכה לעשות לא נעשה.

קארין אלהרר: תודה.

<דוד כוכבא: רגע, אני אגיד את זה, - - - שאני צריך להתפרץ לדברייך.

קארין אלהרר: אדוני אתה רוצה לצאת?

קארין אלהרר: תוציאו אותו.

<דוד כוכבא: תוציאו אותי אין לי בעיה.

<דוד כוכבא: אני הייתי צריך להיות חלק חשוב בסדר היום.

<דוד כוכבא: רק האשמות ולא תשאלו אותי את דעתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה לראות בתקציב של ה רשות כמו שיש תקציב המדינה, שורות כדי לעקוב אחריהם, כדי לראות מה התקציב להסבר בערבית.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: אני מבקשת לסכם את הדיון הזה.

קארין אלהרר: קודם כל לשוב ולהתנצל על האיחור שנבע כאמור ממצב הפקקים בכבישי ישראל.

קארין אלהרר: אני רוצה להודות לצוות מבקר המדינה.

קארין אלהרר: נאמר כאן סביב השולחן, מדובר בדו"ח שהוא באמת דו"ח מאוד מאוד חמור.

קארין אלהרר: זה לא רק משרד התחבורה, זה גם המשטרה וגם הרשות לבטיחות בדרכים שאו יכולה או לא יכולה, אבל לא הצליחה, היא לא הצליחה כי אולי סירסו אותה אבל היא לא מצליחה לעשות את העבודה שלה.

קארין אלהרר: ואנחנו רואים גידול בכמות תאונות הדרכים, הבוקר היו שלוש תאונות עוד לפני שיצאתי מאזור תל אביב.

קארין אלהרר: רק הבוקר.

קארין אלהרר: אז נכון, יש טעויות אנוש, אבל האם באמת עשינו הכל כולל הכל על מנת למנוע את התאונות האלה.

קארין אלהרר: התשובה על פי הדו"ח היא "לא" ברור ומוחלט, במיוחד אחרי הדיון היום.

קארין אלהרר: אנחנו לא סיימנו את הדיון בנושא, המשטרה לא דיברה, החינוך לא דיבר כמו שצריך, היה רוב גדול מאוד של חברי כנסת שרצו להתבטא והמחויבות היא לתת להם לדבר אבל תמונת המצב המדאיגה נותרה בעינה ואף התחדדה.

קארין אלהרר: אני חושבת שלא מדובר במשרד אחד, מדובר בעבודה בין משרדית ואנחנו רואים את זה כל פעם בוועדה, שדרושה עבודה בין משרדית, "זה לא אני, זה הוא, זה לא הוא, זה אני" ויש בינתיים את החיים עצמם שממשיכים לקרות.

קארין אלהרר: תאונות הדרכים ממשיכות כי זה אומר "הנה התקנות ולא אני יכול לאכוף אותן", אז מה עשינו?

קארין אלהרר: איך נטפל בזה?

קארין אלהרר: אני הייתי מצפה דרך אגב, בשיחות על עתידה של הרשות שכן יהיו לה יותר סמכויות.

קארין אלהרר: מישהו צריך לאגד את זה.

קארין אלהרר: ועדת המנכ"לים, מאוד שמחתי שראש הממשלה הודיע בפאר והדר שתהיה ועדה בראשות מנכ"ל משרדו, אבל היא לא התכנסה אפילו פעם אחת.

קארין אלהרר: "הוא לומד את החומר".

קארין אלהרר: יש לי המלצה למנכ"ל משרד ראש הממשלה, תתכנס, תשמע את האנשים, אולי תלמד יותר מהר.

קארין אלהרר: אני רוצה להודות לך גבירתי המנכ"לית שהגעת, ואני מבקשת מהנהלת הוועדה לתאם דיון מעקב בעוד חודשיים בהשתתפותה של המנכ"לית.

קארין אלהרר: ארצה לשמוע בדיון הבא תשובות ברורות.

קארין אלהרר: השאלות הן מאוד חדות ומאוד ברורות, עם נתונים, שכל נציג משרד מבוקר מגיע עם נתונים בידיו.

קארין אלהרר: לא באנו לדבר על מזג האויר.

קארין אלהרר: אני מבקשת, דברים שלא קיבלנו בנוגע לדיון שעשינו על כביש 66, את כל מה שלא קיבלנו אז, רשימת ההיבטים הנכנסים לחישוב הכלכלי בהחלטה על השקעה בכבישים שלפיו יוחלט אם כביש 66 ייכנס לתכנית החומש, מבקשת תוך שבוע, עד ה- 18.

קארין אלהרר: 7 (אז) את פירוט הטיפול במקטעי כביש 66.

קארין אלהרר: הועדה מבקשת (אז) את רשימת הדרישות התקציביות שנשלחו לאוצר, לגבי כביש 66, לא קיבלנו שום דבר מהדברים האלה.

קארין אלהרר: מהדיון היום, אני מבקשת לוח זמנים ליישום המלצות ועדת סגיס משנת 2002, ובמיוחד שתי ההמלצות להחיל את חובת ההתנסות, החניכה על נהגי רכב כבד חדש והדבר השני, להחיל על נהגי רכב כבד חובת השתלמות מעשית.

קארין אלהרר: הדבר השני שאני מבקשת מהיום, מספר הבדיקות לרכבים כבדים תוך שמסתכלים גם על יעדים ל- 2017-2018.

קארין אלהרר: חבר הכנסת טלב אבו עראר יעביר רשימה של הצמתים המסוכנים באזור הנגב ואני אבקש ממשרד התחבורה להגיב בתוך חודש מה נעשה לגבי כל צומת.

קארין אלהרר: הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים והחוק שאמור להתגבש, שמחתי מאוד לשמוע מהמנכ"לית שיש כוונה להרחיב את הסמכויות ואת חיזוק העצמאות של הרשות.

קארין אלהרר: אני אבקש לקבל את תכנית העבודה לגיבוש החוק, מי אמור להיפגש, פעם בכמה זמן, מה היעד להעברת החוק ואל תגידו לי עד סוף 2017.

קארין אלהרר: זה ברור.

קארין אלהרר: יש בטוח תכנית עבודה, לא עובדים על פי האינרציה.

קארין אלהרר: אני רוצה לשמוע מה תכנית העבודה בדבר הזה.

קארין אלהרר: לגבי ניצול תקציב הרשות לבטיחות בדרכים, אני רוצה לסגור את זה אחת ולתמיד, נציג משרד האוצר.

קארין אלהרר: יש מסמך של הרשות עם חתימה של החשב הכללי שאומר שהיה ניצול של 100% של תקציב הרשות כולל ההתחייבויות.

קארין אלהרר: אז זה לא מדויק, או לפחות פחות ממדויק הנושא של אי ניצול.

<אלי מורגנשטרן: אני לא מכיר את המסמך הזה.

קארין אלהרר: קשה לי לראות את החשבת הכללית חותמת על מסמך שרצוף באי דיוקים, בטח לא בסתירה גמורה למה שאתה אמרת.

קארין אלהרר: אני מבקשת לדעת אם לא היה ניצול כזה, אני מבקשת שתעביר את הנתונים המדויקים.

קארין אלהרר: אני קוראת מכאן לוועדת המנכ"לים להתכנס בהקדם האפשרי.

קארין אלהרר: אין לנו יותר מדי חיים של אנשים לבזבז.

קארין אלהרר: אני אגיד עוד פעם, אני בטוחה לגמרי שאין מישהו שרוצה לראות בהתמשכותו של המצב הזה.

קארין אלהרר: אז כל מה שצריך לעשות מעבר לעשייה השוטפת, הוא גם להתכנס ולחשוב על תכנית פעולה מסודרת.

קארין אלהרר: חשבתי שלשם זה הוקמה ועדת המנכ"לים, אז אני קוראת מכאן למנכ"ל משרד ראש הממשלה להתעסק בדברים החשובים, למשל בנושא הזה.

קארין אלהרר: תודה רבה.