ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 145, 2016-11-07 10:10

אברהם נגוסה: בוקר טוב לכל המשתתפים, אנחנו פותחים את הדיון.

אברהם נגוסה: התכנסנו היום, לדון בהצעה לדיון מהיר בנושא קשיים במבחני הסמכה למאבטחים בגלל פערי שפה, של חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

אברהם נגוסה: בדיוק לפני שנה, קיימנו דיון בנושא מבחני הכשירות הנפשית בעברית ועמדנו על הקושי של המאבטחים עולים, הנדרשים להיבחן בשפה העברית לשם חידוש רשיונם לשאת נשק ואשר עלולים לאבד את משרתם ואת הכנסתם, בשל הקושי בשפה העברית.

אברהם נגוסה: נעניתי לקיים את הדיון המהיר ביוזמת חברת הכנסת טלי פלוסקוב, כיון שהובא לידיעתה שאלפי עולים לא מצליחים לעמוד בבחינות ההסמכה בסיום הכשרה, רק בגלל חוסר בקיאות בשפה העברית.

אברהם נגוסה: בדיון שקיימנו לפני כשנה, הובטח לוועדה כי בחינת הכשירות הנפשית תתורגם לשפות העולים וכי החל מחודש ינואר 2016 יוכלו העולים המאבטחים להבחן בשפתם.

אברהם נגוסה: אני מבקש לשמוע כעת, מה כוונת

אברהם נגוסה: כם לעשות כדי לסייע לעולים שעברית אינה שפת אמם, לעמוד בבחינות ההסמכה.

אברהם נגוסה: נשמע קודם את יוזמת הדיון, חברת הכנסת טלי פלוסקוב, לאחר מכן נשמע גם את נציג משרד התחבורה, מר דני שנער, מנהל אגף בכיר ביטחון חירום וסייבר ולאחר מכן נשמע את נציג המשרד לביטחון פנים, סנ"צ אייל זילברמן, ראש מדור הכשרות במשרד.

אברהם נגוסה: לפי דרישת ההצעה לסדר, נגבש מסקנות שיונחו על שולחן הכנסת.

אברהם נגוסה: אני פונה לחברת הכנסת טלי פלוסקוב.

טלי פלוסקוב: ראשית, כמובן תודה על עצם קיום דיון בנושא ועל ההיענות שלך שהיא כל כך מהירה, בוועדות אחרות זה קורה אחרי זמן רב.

טלי פלוסקוב: אכן ביקשתי לקיים דיון והבקשה הזאת עלתה אחרי פניות אליי של מאבטחים, אשר סיפרו על הקושי לביצוע מבחן ההכשרה.

טלי פלוסקוב: אנחנו לא מדברים על פסיכו-טסט כרגע, אנחנו מדברים על מבחן הכשרה שעדיין מבצעים אותו בשפה העברית, בכתב ולא בעל פה, שאני מבינה שבעל פה הרבה יותר קל.

טלי פלוסקוב: גם ראיתי חלקים מהמבחן שכתוב בשפה העברית ובשפה לא כל כך פשוטה.

טלי פלוסקוב: אנחנו יודעים שהשפה העברית היא מאוד עשירה, היא יכולה להיות באמת שפה מדוברת שכולם מבינים אותה, אבל לפעמים את אותו משפט אפשר לכתוב בשפה שגם ישראלים שגרים במדינה הזאת לא תמיד יבינו מה כתוב שם ואני לא מדברת על אנשים שעלו ארצה גם לפני עשרים שנה.

טלי פלוסקוב: לכן חשבתי לנכון, להעלות את הסוגיה כאן כדי לשמוע את המשרדים.

טלי פלוסקוב: הרי אנחנו מדברים על מאבטחים ואל תגידו שזה מקצוע שיש לכם אנשים שעומדים בתור כדי לעבוד בו.

טלי פלוסקוב: גם כי מצד אחד המשכורת שם ואני אומרת את זה בעדינות, לא מי יודע מה ומצד שני לא כשבמדינה שלנו רמת האבטלה כל כך נמוכה שלאנשים האלה יש אלטרנטיבות אחרות ללכת לעבוד בהן, בתנאים שהם יכולים לתת מעצמם.

טלי פלוסקוב: אני יודעת שצריכים להגיע לכאן אנשים שהם אלה שחוו את החוויה הזאת של לעבור מבחן, מה הקושי, עם מה הם מתמודדים ועלינו ביחד לנסות לפתור את הסוגיה הזאת.

טלי פלוסקוב: זה לא שמחר יקבלו אותם לעבודה כי הם נאמו כאן, יש הרבה אנשים שלא מדברים אשר לא עוברים את המבחן, חוזרים הביתה ונשארים ללא עבודה.

טלי פלוסקוב: כולנו יודעים שלא מדובר על צעירים בני 30-35, אלא אנשים יותר מבוגרים שלהם יותר קשה בעצם לתפוס את השפה.

טלי פלוסקוב: עלינו ביחד, כי בעיניי יש לנו אינטרס משותף, לעזור לאנשים האלה להשתלב בחברה הישראלית ולדעת לפרנס בכבוד, במקום שאנחנו כמדינה יכולים כן לתת להם.

טלי פלוסקוב: לכן, אדוני היושב ראש, אבקש לשמוע את הנציגים של המשרדים, אני מאמינה שאחרי שאשמע את דעתם יהיה לי מה להוסיף לנושא.

<דני שנער: אפשר לשאול שאלת הבהרה?

טלי פלוסקוב: בוודאי.

<דני שנער: איפה בדיוק הם נדרשים לעבור את המבחן הזה?

<דני שנער: בבית הספר להכשרה, בבית הספר לאבטחה?

טלי פלוסקוב: כן.

<דני שנער: בסוף ההכשרה, הם צריכים לעבור - - -

טלי פלוסקוב: בדיוק.

<דני שנער: שם זו הבעיה?

טלי פלוסקוב: נכון.

טלי פלוסקוב: שם זו הבעיה.

טלי פלוסקוב: שוב, אני מאמינה גם שלאנשים שיגיעו עכשיו תהיינה תשובות יותר מדויקות, אולי הם גם יגידו באיזה מקום ספציפי.

טלי פלוסקוב: הם עוד מעט ייכנסו לכאן ואנחנו נשאל אותם.

טלי פלוסקוב: אבל עדיין, ממה שאני הבנתי, מדובר במבחן שהם צריכים לעבור בסוף ההכשרה ובמבחן הזה הם נכשלים.

טלי פלוסקוב: והם מספרים לי שגם הרבה ישראלים נכשלים, בגלל אותה הבעיה.

טלי פלוסקוב: אז בואו נראה על מה אנחנו מדברים ואני אשמח לשמוע את האנשים שמטפלים בנושא.

טלי פלוסקוב: המטרה של הדיון הקודם הייתה מאוד מוצדקת וקראתי את כל הפרוטוקול של הדיון הקודם, ואני יודעת שיש תוצאות של הדיון הקודם כי אני יודעת שלדוגמה, במבחני פסיכו-טסט היום נותנים לאנשים לעבור גם בשפות אחרות.

טלי פלוסקוב: אגב, הבנתי שאתה נציג של משרד התחבורה?

<דני שנער: כן.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לספר לך משהו אישי שחוויתי.

טלי פלוסקוב: בעלי בן 57, לצערי הרב המפעל שהוא עבד נסגר והוא חיפש מה לעשות בהמשך.

טלי פלוסקוב: הציעו לו ללכת ולבדוק את האפשרות להיות נהג אוטובוס, אני יודעת שהמקצוע הזה מאוד דרוש, הוא פנה לאחת המכללות בבאר שבע לצורך העניין וכדי להיכנס לקורס הוא היה צריך לעבור סוג של מבחן קצר.

טלי פלוסקוב: זה לא היה מי יודע מה, אבל הוא סיפר לי שהמבחן היה בשפה העברית.

טלי פלוסקוב: כאחד שחי במדינה הזאת כבר 25 שנים ולא נחשב כאחד שלא יודע עברית, כי הוא יודע להתבטא ברמה מאוד טובה, גם לו היה קשה לעבור את המבחן הזה.

טלי פלוסקוב: הוא אמר "אני עמדתי וראיתי את המילים רק בגלל שניחשתי מה הוא".

טלי פלוסקוב: לכן, רבותי, אנחנו צריכים להבין שאם אנחנו רוצים את האנשים האלה כחלק מהחברה הישראלית, אנחנו צריכים להיות גמישים אליהם ולתת להם, במקומות שאנחנו מסוגלים ובעיני אנחנו כן מסוגלים כאן, להיות גמישים ולתת להם את האפשרות להיות חלק מהאנשים שיעבדו.

טלי פלוסקוב: תודה אדוני היושב ראש.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע קודם את ראש מדור הכשרות במשרד לביטחון פנים, סנ"צ אייל זילברמן בבקשה.

<אייל זילברמן: תודה.

<אייל זילברמן: אני רק אתקן, אני ממשטרת ישראל וסגן ראש אגף כלי יריה יוסי מנשה הוא מהמשרד לביטחון פנים.

<אייל זילברמן: כלומר אנחנו כפופים אליהם, אבל אני ממשטרת ישראל.

<אייל זילברמן: אני מייצג פה כרגע את משטרת ישראל.

<אייל זילברמן: אני רוצה להבהיר כמה דברים.

<אייל זילברמן: ענף האבטחה הוא מקצוע לכל דבר.

<אייל זילברמן: שיהיה ברור, בתוך ענף האבטחה יש הרבה אחריות, ולא משנה מה רמת המאבטח, הוא יכול להיות היום בבוקר מאבטח בסופר, יכול להיות מאבטח בתחבורה הציבורית ויכול להיות מאבטח במתקנים.

<אייל זילברמן: יש המון אחריות.

<אייל זילברמן: אחד התנאים הבסיסיים להיות מאבטח במדינת ישראל זה לדעת את השפה העברית.

<אייל זילברמן: ואני אסביר, ואני אתייחס גם לנושא של המבחנים בסוף.

<אייל זילברמן: מאבטח שמגיע, הבקשה שלנו היא ש--- בעברית בסיסית, לא מעבר לזה.

<אייל זילברמן: שידע לקרוא ולכתוב עברית.

<אייל זילברמן: לא מעבר לזה.

<אייל זילברמן: הוא צריך לזהות אדם בכניסה, הוא צריך לקרוא תעודה בכניסה.

<אייל זילברמן: במקרה הצורך, הוא יצטרך לרשום גם דו"ח לאחר מה שקרה, הוא יצטרך לדעת להתבטא ולהרחיק אנשים.

<אייל זילברמן: יש דבר שנקרא סמ"כ, הוא צריך לתשאל את האנשים, לדבר איתם, לגלות, לתחקר, לזהות, להעביר מסרים בקשר.

<אייל זילברמן: זה לא מסתכם רק במבחן.

<אייל זילברמן: בסופו של דבר – נכון, יש הכשרה, בסיום ההכשרה יש מבחן.

<אייל זילברמן: הוא לומד למבחן, יש מדריך במבחן, אם הוא נתקל בשאלה שהיא קצת קשה לו, מבהירים לו מה ה שאלה.

<אייל זילברמן: המבחנים הם מבחנים בסיסיים, המבחנים הם מבחנים זהים, יש מאגר של כמות מסוימת של שאלות שמשם כל מוסד הכשרה לוקח את ה שאלות האלה.

<אייל זילברמן: אנחנו כמדור הכשרות בונים את השאלות יחד עם אנשי המקצוע, כך שאני לא רואה שום אפשרות אחרת היום לשנות את הנושא הזה.

<אייל זילברמן: אי אפשר לעשות מבחנים בשפות אחרות, הייתי מאוד רוצה.

טלי פלוסקוב: לא ביקשתי את זה, אדוני.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לשאול אותך, מי קובע מה זו עברית בסיסית?

טלי פלוסקוב: אני לא ביקשתי לעשות מבחן בנושא הזה בשפה הרוסית, האמהרית וכן הלאה.

טלי פלוסקוב: אני ביקשתי לבצע מבחן בשפה עברית פשוטה וקלה, תאמין לי, כשיש מילים כמו: "אני רואה", או "אני מסתכל", או "'אני מביט", שיש הבדל ביניהן ואתה תכתוב "אני מביט", אני לא חושבת שאותו מאבטח שעומד והוא צריך לעמוד, יבין אותך.

טלי פלוסקוב: לכן אני רוצה לראות מה זו רמת עברית בסיסית עבורך, כי מה שקל לך לא יהיה קל לאדם הזה.

<אייל זילברמן: אני יכול לתת לך כמה דוגמאות.

טלי פלוסקוב: אני אשמח.

<אייל זילברמן: אני אתן לך דוגמה אחת, או כמה שתרצי.

<אייל זילברמן: "מתי יכול מאבטח לבצע חיפוש ללא חשד?" זו שאלה פשוטה ולא מסובכת.

<אייל זילברמן: "מהו כוח סביר?

<אייל זילברמן: " אלה דברים שרשומים כמו מבחן אמריקאי.

<אייל זילברמן: הוא לא צריך לשבת ולכתוב, הוא צריך לקרוא את השאלה ולהבין מה התשובה הנכונה.

<אייל זילברמן: גם הציון העובר הוא לא ב- 90, הוא ציון עובר של 80 ואנחנו עושים הקלות.

<אייל זילברמן: אין לנו עם המערך האזרחי דו שיח של חרשים, נהפוך הוא.

<אייל זילברמן: אני חושב שמשטרת ישראל היום, ויעידו פה חבריי, הולכת מאוד לכיוון ואני אסביר לך איפה זה קורה.

<אייל זילברמן: בתקופה האחרונה, אנחנו מבצעים איזושהי עבודת מטה בנושא של תבחינים.

<אייל זילברמן: מי שלא יודע, יש תבחינים מסויימים, קריטריונים מסויימים, שמי שעומד בקריטריונים האלה יכול להיות מאבטח.

<אייל זילברמן: והם גם לא קריטריונים כל כך בשמיים.

<אייל זילברמן: אבל מה, גילינו למשל, אני אתן לך סתם אחת מהדוגמאות, שלעולים חדשים או לאנשים שהם ותיקים במדינת ישראל ולאו דווקא עולים חדשים, קשה לבוא ולהציג תעודת השכלה.

<אייל זילברמן: זה אומר, שאם אני אקח כדוגמה עולה מחבר העמים או שאני אקח עולה מאתיופיה או שאני אקח מישהו שעלה ממרוקו, אם הוא אדם מבוגר, אין לו יכולת לבוא ולהציג לי כמה הוא למד בעבר.

<אייל זילברמן: פעם נדרשנו ל- 10 שנות לימוד, דרשנו שיבואו ויציגו לנו תעודה של 10 שנות לימוד באחד ממוסדות ההשכלה המאושרים, היום אנו רואים שקשה לבוא ולהציג את זה אבל אני יכול לומר לך שבעבודת המטה שנעשית עכשיו התבחין הזה יורד.

<אייל זילברמן: האדם יגיע למוסד להכשרה, יעבור מבחן בעברית בסיסית שאנחנו בונים אותו, כאשר ברגע שיעבור את המבחן הוא ייכנס לקורס.

<אייל זילברמן: אנחנו כן הולכים לקראת, אנחנו כן מנסים לשפר ולסייע, אנחנו מכירים את המצוקות ולא עיוורים למצוקות שקיימות.

<אייל זילברמן: מצד שני, אי אפשר לבוא ולהיות קיצוניים.

<אייל זילברמן: אנחנו באמת מנסים ועושים את זה יחד עם הגורמים האזרחיים.

<אייל זילברמן: זאת אומרת, שעבודת המטה שנעשתה היום, נעשתה ביחד עם ארגון חברות האבטחה בישראל, משרד המנב"טים של משרד החינוך, ומנהלי האבטחה בגופים האזרחיים ובגופים המומחים.

<אייל זילברמן: זה אומר שבצוות הזה שאני עמדתי בראשו, ישבו חברי צוות עם הגופים האזרחיים וביחד בנינו את התבחינים החדשים כדי שתהיה לנו יותר יכולת לקבל אנשי אבטחה, כי זה שלא סוד שקיים חוסר באנשי אבטחה, בכך להקל על התבחינים כדי להכניס אנשים.

<אייל זילברמן: כך שאנחנו כן הולכים לכיוון הזה, זה לא שלא הולכים לכיוון הזה, אבל המבחנים יהיו מחוייבים להיות בעברית.

<אייל זילברמן: את ואני מסכימים ואני חושב שהשאלות שהצגתי בפנייך, יש פה מאגר של בערך שלושים שאלות כשבכל פעם נותנים שאלות אחרות, הן שאלות מאוד סבירות.

<אייל זילברמן: יש עורך דין שנמצא איתם והוא מדריך הסמכויות שלהם, הוא גם זה שבוחן אותם בסוף.

<אייל זילברמן: כשחניך נתקל בבעיה מסוימת, מסייעים לו ומבהירים לו את השאלה, אין דבר כזה "אם אתה לא עושה אתה לא עובר".

<אייל זילברמן: כראייה, יש גם לא מעט שכן עוברים.

<אייל זילברמן: הרבה מאוד עוברים.

<אייל זילברמן: אם יש עוד שאלות, אני אשמח לענות.

<יוסף מנשה: אבקש להתייחס לדברי חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

<יוסף מנשה: אני רוצה לפתוח ולומר שאגף רישוי כלי ירייה במשרד לביטחון פנים, ואני חושב שגם החברה והמדינה, פועלים ללא לאות להכניס ולשלב את העולים החדשים במסגרת החברה, ולשלב אותם בעבודה.

<יוסף מנשה: אני רוצה לדבר דווקא על התפקיד של אגף רישוי כלי ירייה בנושא הזה.

<יוסף מנשה: בעבר, דרך אגב, קיימנו יחד עם משרד הקליטה הכשרות בעברית לעולים שעלו אז בעליות, גם מחבר העמים וגם מאתיופיה וגם ממקומות אחרים.

<יוסף מנשה: קיימנו הרבה מאוד שיעורים, אני הייתי שותף לזה, ביחד עשינו את זה וזה היה נהדר, וזה שילם את עצמו.

<יוסף מנשה: אנשים הבינו, למדו, כדי לסייע לחברה באמת לקלוט את העולים החדשים, אני חושב שזה דבר מאוד חשוב לנו כחברה וכעם ישראל.

<יוסף מנשה: מצד שני, אסור לנו להתעלם מהעובדה שתפקיד מאבטח זה לא סתם תפקיד.

<יוסף מנשה: הוא צריך להקנות תחושת ביטחון לציבור הרחב במרחב הציבורי.

<יוסף מנשה: אני לא רוצה שאף אחד מאתנו שיגיע לבית ספר או לקניון או לכל מקום ויראה מאבטח שלא יודע לתקשר, ועלול להוות סכנה לציבור.

<יוסף מנשה: אנחנו לא רוצים להגיע למצב הזה.

<יוסף מנשה: אני רוצה שהמאבטח שנמצא בכל מקום ידע להקנות את תחושת הביטחון, ידע את התפקיד שלו, ידע את הכל.

<יוסף מנשה: את הידיעה הזאת אי אפשר להקנות סתם, אלא בלימודים.

<יוסף מנשה: כולנו יודעים מה זה ללמוד, מה זה לדעת ומה זה להיות מיומן בביצוע אבטחה.

<יוסף מנשה: אבטחה זה דבר שצריך להיות מיומנים בו, כדי למלא את התפקיד הזה.

<יוסף מנשה: ידיעת השפה העברית זה חלק מהדבר, כשאנחנו מבחינתנו בודקים כל אחד שנפסל, מדוע הוא נפסל ובאיזה תחום הוא נפסל.

<יוסף מנשה: אם יש תחומים שהוא לא נדרש אנחנו מעבירים אותו, אבל, אם אנחנו רואים שרמת הידיעה שלו כל כך נמוכה, אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו לתת לו נשק ושיהיה במרחב ציבורי כי הוא עלול להוות סכנה לציבור ואת זה אנחנו רוצים למנוע.

<יוסף מנשה: אני מבקש להזכיר לכל החברים, לפני כעשר שנים בבני ברק, מאבטח מחבר העמים ירה בגבו של טכנאי מזגנים שבא לתקן מזגן בבית ספר, בגלל שהוא לא ידע לתקשר איתו.

<יוסף מנשה: אנחנו לא רוצים להגיע למצב הזה, שהוא מצב חמור ביותר.

<יוסף מנשה: מצד אחד אנחנו רוצים לתת תעסוקה לעולים, שזה דבר חשוב מאוד, הם איתנו, הם בתוכנו ואנחנו עם אחד.

<יוסף מנשה: אבל מצד שני אנחנו גם צריכים לשמור על המרחב הציבורי, שזה גם מאוד חשוב.

<יוסף מנשה: אנחנו עושים את השיקול בין שני הדברים האלה כשאנחנו בוחנים, אני יכול להעיד על עצמי באופן אישי שכל אדם שנכשל בא אלי לראיון, כמובן שהוא פונה כי אני לא יכול לדעת מי נכשל, אבל מי שפונה בא אלי לראיון אנחנו בוחנים אותו פרטני בנושא הזה.

<יוסף מנשה: יכול להיות שיש דברים שלא אישרנו אותם, ואני מודה שלא אישרנו אותם כי יכול להיות שהוא נכשל גם בבדיקה הפסיכולוגית שהוא עבר.

<יוסף מנשה: גם בבדיקה הפסיכולוגית, כפי שציינת את זה חברת הכנסת טלי, דאגנו שהמבחנים יתורגמו גם לשפות שאנשים נכשלים.

טלי פלוסקוב: זה ברור.

<יוסף מנשה: המטרה היא לא להכשיל, אלא לנסות לסייע.

<יוסף מנשה: יחד עם זאת אנחנו חייבים להציב לנו רף מינימום שממנו אסור לנו לרדת, כי ברגע שאנחנו יורדים ממנו, אנחנו מהווים סכנה לציבור.

<יוסף מנשה: הכוונה שלנו היא באמת לא לפגוע ואנחנו עושים את המירב בעניין הזה.

<אייל זילברמן: אם יורשה לי להוסיף עוד דבר אחד, ברשותך.

<אייל זילברמן: אנחנו צריכים לקחת בחשבון דבר אחד, שכשמאבטח מסיים הכשרה ניתנות לו סמכויות על פי חוק, בין היתר גם את הסמכות למנוע את חופש האזרח שבה הוא יכול לעכב בן אדם.

<אייל זילברמן: כשניתנות לאדם סמכויות במקום שבו הוא מאבטח, כי הסמכויות ניתנות למקום שבו הוא מאבטח, אני חייב לדעת שהוא יודע למה.

<אייל זילברמן: אני חייב לדעת שהאדם הזה מכיר את כל הסמכויות האלה, לפני ולפנים.

<אייל זילברמן: שהוא עבר, שהוא מבין, שהוא יודע.

<אייל זילברמן: אני לא יכול לבוא ולתת סמכויות על מנת לתת ולרצות.

<אייל זילברמן: לא, זה לא בבית ספרינו.

<אייל זילברמן: אנחנו צריכים מאבטח שיודע מתי להשתמש בנשק, אם הוא שומר, מתי הסמכות שלו לעכב, מתי הסמכות שלו לעשות חיפוש, איפה הוא יכול לעשות חיפוש.

<אייל זילברמן: אלה דברים חשובים ומבחן הסמכויות הזה כן מלמד אותו בסופו של דבר.

<יוסף מנשה: חברת הכנסת טלי, אם צריך, ויש כאלה שמתקשים, אולי בסיוע משרד הקליטה, לפתוח קורסים נוספים כמו שעשינו בעבר.

<יוסף מנשה: אני חושב שזה גם יקנה להם ידיעת שפה, לעולים, להשתלב יותר טוב, גם יקנה להם - - -

טלי פלוסקוב: אתה מדבר על קבוצת המאבטחים הפוטנציאליים?

טלי פלוסקוב: זה מה שאתה מתכוון?

<יוסף מנשה: ברשותך, אני לא מסתכל רק על מאבטח, אני מסתכל בכלל, להשתלב בחברה ולמצוא עבודה.

<יוסף מנשה: המאבטחים הם חלק מזה.

<יוסף מנשה: דיברת קודם על בעלך, הזכרת את בעלך, כנהג.

<יוסף מנשה: אני חושב שאם יפתחו הכשרות נוספות כאלה של לימוד השפה העברית זה יכול לסייע לכולם ותמיד, ונמצאת פה גם ממשרד הקליטה, ואני חושב שזה דבר מאוד חשוב.

<יוסף מנשה: עשינו את זה בעבר, זה היה פנטסטי, אני מודה, הייתי שותף לזה.

<יוסף מנשה: אפשר לחשוב אולי על לפתוח עוד פעם את הדבר הזה.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת יואל רזבוזוב, חבר הוועדה.

אברהם נגוסה: כמו שפתחת, אמרת שמאבטח זה מקצועי, אז אם אדם רוצה במקצוע הזה ולא עבר את המבחן, האם יש אפשרות שמשרד הקליטה ייתן לו תגבור בעברית והוא יוכל להבחן עוד פעם?

<אייל זילברמן: אני לא אדבר בשם משרד הקליטה - - -

אברהם נגוסה: לא, אני שואל אם משרד הקליטה ייתן, האם אתם תקבלו אותו בחזרה, לא להכשרה, למבחן.

<אייל זילברמן: התשובה היא כן, לחלוטין.

<אייל זילברמן: יש לו זמן.

<אייל זילברמן: אם מחר בבוקר יבוא משרד הקליטה ויגיד "אנחנו לוקחים את האדם הזה שנכשל, אנחנו מעבירים אותו עכשיו קורס שהוא רק צריך לעשות את הסמכויות ובתוך פרק זמן סביר של 30 יום, לא בעוד שנה שהוא ישכח את החומר, יש להגיש אותו למבחן חוזר", אין מניעה בכלל.

<בני פרץ: אני פעיל חברתי מהפנתרים השחורים לשעבר.

<בני פרץ: גם אנחנו עשינו עליה, ראינו את הסבל של ההורים שלנו שלא יכלו בעברית ועוד לא היו חברות שמירה וכל הדברים של השנים ההן, גם בנושא הקשיים של העבודה.

<בני פרץ: גם כשרואים היום את המבוגרים, שאתם באמת, אלה שמצליחים לעבור את המבחן, איפה אנחנו מוצאים אותם?

<בני פרץ: בסופר, באיזה מקום נידח כשהוא לבד, זה הכל.

<בני פרץ: למה לפני שהם עוברים את המבחן המעשי, הרי עוברים קורס מעשי, גם בירי גם בהכל.

<בני פרץ: זה ברור.

<בני פרץ: נשאר להם המבחן העיוני.

<בני פרץ: לפני המבחן העיוני, למה לא לקחת את האנשים האלה לשלב אותם מעשית במקום עבודה, במקומות כמו עיריות שיש יותר מאבטחים צעירים, שהם יראו את ה דרך וילמדו אותה, ואחר כך להתחיל להכניס אותם למבחנים העיוניים.

<בני פרץ: במקום לשלול אותם כבר מחוסר ידיעה של העברית וכל הקשיים ש אמרתם, לשלב אותם עם צעירים, במקום שאין מאבטח אחד, יש ארבעה וחמישה, ואנחנו רואים את זה בעיריות.

<בני פרץ: לשלב אדם מבוגר בפנים, שהוא מתחיל את הדרך, כך הוא יכיר, יידע, וגם ייכנס עם ה שפה וגם יידע אחר כך לבוא ולהבחן, להבין.

<בני פרץ: במקום לבוא ולהקשות עליו מתחילה, כשהמצב הכלכלי קשה מאוד במדינה.

<בני פרץ: אני חושב שזו הדרך.

אברהם נגוסה: שאלת שאלה טובה, אז נשמע.

אברהם נגוסה: מה אתם עונים?

<אייל זילברמן: אני אתן את התשובה לזה.

אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת קסניה סבטלובה, חברת הוועדה.

<אייל זילברמן: התשובה היא מאוד פשוטה.

<אייל זילברמן: כדי לעמוד במקום מסויים, כדי להיות מאבטח, אתה חייב סמכויות.

<אייל זילברמן: אתה לא יכול לבדוק אנשים, אתה לא יכול לפנות לבנאדם אם אין לך את הסמכות.

<אייל זילברמן: אני אסביר את זה - זה פשוט מאוד - יש הרבה מאבטחים במדינת ישראל.

<אייל זילברמן: אנחנו מתייחסים כרגע למאבטחים שהם תחת חוקים מסויימים.

<אייל זילברמן: אם זה תחת חוק הסדרת הביטחון, אם זה תחת חוק שמירת הציבור, במקומות שהם מונחי משטרת ישראל, אני לא יכול לשים מאבטח, אני לא אחראי על מאבטח שהוא שומר בהגדרה, במקומות שהם לא מונחים, אני מדבר על מקומות שהם מונחים על פי חוק של משטרת ישראל.

<אייל זילברמן: כשמאבטח יצטרך להיות שם, הוא צריך להיות עם הכשרה מסוימת, הוא צריך להיות עם סמכויות.

<אייל זילברמן: כי בלי סמכות הוא לא יכול לפנות לאף אדם.

<אייל זילברמן: הוא לא יכול לעבוד שם ולהתחיל את העבודה אם אין לו את הסמכות .

<אייל זילברמן: הוא לא יכול לפנות לבנאדם ולהגיד לו 'תפתח את התיק' כי זה אסור על פי חוק.

<אייל זילברמן: לעניין ההכשרה המעשית שהם עוברים, גם לפני ההכשרה המעשית יש עוד הליך שבאמצעותו אנו בודקים אם הם יודעים עברית, אם הם מדברים ואם הם כותבים עברית.

<אייל זילברמן: וזה באחריות מנהל הביטחון של המתקן עצמו, שרואה אם הבנאדם בכלל דובר עברית.

<אייל זילברמן: יתרה מזאת, גם לפני כן, כשהוא מגיע למוסד ההכשרה, הוא נבדק בצורה מאוד פשוטה אם הוא יודע עברית על ידי זה שאני נותן לו למלא שניים שלושה טפסים, כדי לראות את הרמה הבסיסית שלו.

<אייל זילברמן: כך שהוא לא נכשל רק כשהוא מגיע לשלב הסופי, אלא אם כן עושים דברים אחרים לאורך הדרך, אלא יש בדרך עוד כמה מסננים פשוטים ויעילים, שהוכיחו את עצמם ברבות השנים.

<אייל זילברמן: כמו שאמרתי, לעניין שהוא יעבוד עם אחרים, החוק לא מאשר ואני לא עושה דברים שהם - - -

<בני פרץ: ניתן פה כחברי ועדה וחברי הכנסת לשנות קצת את החוק או להקל עליו בנושא הזה ולשלב במקומות שיש יותר צעירים, כך הוא גם קולט, הוא רואה מה עושים, גם הוא נכנס מעשית.

<בני פרץ: לפעמים יש אנשים שבמעשית הם מצליחים ובעיוני הם נכשלים.

<בני פרץ: יש את זה.

<בני פרץ: אני יכול להגיד לך, אני בעברית למשל, שאני נמצא בארץ שנים ולמדתי, יש לי בעיה בדקדוק בין ת' ל- ט' לפעמים יש לי את הטעויות האלה.

<אייל זילברמן: אף אחד לא יכשיל אותך במבחן על זה,

<בני פרץ: גם אני עד היום, אם אני אכתוב בכתב יד, למזלנו יש מחשב שיתקן לנו את הכתיב.

<בני פרץ: גם שוטרים אני מכיר שלא יודעים אפילו לאיית נכון.

<בני פרץ: אני יודע, אני מכיר.

<בני פרץ: ראינו את זה בעבר, ובשביל הזה העבירו אותם למקלדות.

אברהם נגוסה: פה מדובר על עברית בסיסית שהוא יכול ליצור קשר וקומוניקציה עם אנשים.

אברהם נגוסה: אנחנו נלך לכיוון של למצוא איזה שהוא פתרון גם שהאנשים האלה לא יפסידו את המקצוע שהם רוצים לעסוק בו, וגם לא יסכן את ביטחון הציבור.

אברהם נגוסה: ואפשר למצוא פתרון.

אברהם נגוסה: בואו לפני זה נשמע את נציג משרד התחבורה, מר דני שנער, מנהל אגף בכיר ביטחון חירום וסייבר.

<דני שנער: תודה רבה.

<דני שנער: באמת התואר שלי מאוד ארוך, וחשבתי שאני יכול לתרום לדיון הזה, אני חושש שאני לא כל כך יכול לתרום כי אני לא מכיר את התופעה שאת מצביעה עליה.

<דני שנער: כלומר, הייתי אומר שבעשר ה שנים האחרונות לא היה לנו אפילו מקרה אחד של אדם ששלחנו לקורס – נפסל מכיוון שאלה שמכשירים אותו הוא חלש בשפה וכך הלאה , כלומר, אנחנו לא מכירים את זה ואנחנו מעסיקים סדר גודל של בערך 4,000 מאבטחים,

טלי פלוסקוב: לא, אבל הסיבה לכישלון היא לא זה שהוא לא יודע מספיק עברית, כי הוא לא יודע לפתור את הבעיות שהוצגו בפניו, כי הוא לא מבין מה התוכן, בגלל שהוא לא יודע את השפה.

<דני שנער: אני מבין אותך, אבל אני אומר, לא נתקלתי בתופעה הזאת.

<דני שנער: אף בית ספר לאבטחה בא ואמר 'תשמע, דני, אתה שלחת אלינו 12, שניים פסלנו כי הם לא ידעו'.

<דני שנער: אני לא מכיר את התופעה.

<דני שנער: יכול להיות כי הסינון שלנו אולי יותר מוקדם הוא יותר טוב.

<דני שנער: אבל אני מסכים עם הגישה שלכם שאתם אומרים שיכול להיות שבמהלך ההכשרות צריך להיות אדם שזה תפקידו, לבוא ולהיצמד לאותם אנשים שהם מתקשים בשפה ולעשות את זה בצורה ורבאלית .

<דני שנער: זה וודאי יוסיף.

<דני שנער: יחד עם זאת, אני מצטרף לעמדת משטרת ישראל שהנושא הזה מאוד מאוד מורכב ובעייתי, השימוש בנשק, אנחנו לצערנו כבר ראינו פתיחה באש אחד על השני, ואני מצטרף לעמדה של נציג משטרת ישראל.

<דני שנער: אני חושב שאפשר באותם קורסים, שאנחנו מאתרים שישנם אנשים שהם מתקשים בשפה, להציב שם גורם שיעשה את הבחינה בעל פה או ידריך אותם יותר כדי שפחות מהם ייכשלו.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חברי הכנסת ירצו להתייחס בשלב הזה?

טלי פלוסקוב: אני רוצה לומר כמה מילים.

טלי פלוסקוב: אני מאוד מברכת על הגישה, אני שומעת פה גם את הנציגים של משטרת ישראל, וגם את הנציגים של משרד לביטחון פנים וגם נציגי משרד התחבורה.

טלי פלוסקוב: יש פה גישה מאוד חיובית מצד אחד.

טלי פלוסקוב: מהצד השני, אני חוזרת ואומרת, לא זימנתי דיון כי רציתי להיפגש אתכם ולשמוע את דעתכם.

טלי פלוסקוב: הבעיה קיימת.

טלי פלוסקוב: ועוד פעם אני חוזרת ואומרת, אני לגמרי אתכם, בשום אופן לא על חשבון האיכות של המקצוע שאנחנו מדברים עליו.

טלי פלוסקוב: כאן אני אתכם לחלוטין.

טלי פלוסקוב: יחד עם זאת, אני אומרת שוב, למה אני כן רוצה להסביר לכם?

טלי פלוסקוב: כי אני חוויתי את זה על בשרי.

טלי פלוסקוב: אני יודעת מה זה לא לדעת טוב שפה ולכן אני רוצה לקרב אתכם לכוונה שלי.

טלי פלוסקוב: כשאתה מדבר עם אדם, אתה יכול להחליף מילים במילה אחרת, אתה יכול ל שאול, 'אני לא מבין למה אתה מתכוון', אתה יכול איכשהוא להוציא מהי הכוונה.

טלי פלוסקוב: כשהמכתב הוא בכתב, אין אפשרות לדבר כזה.

טלי פלוסקוב: ובמיוחד, במבחנים, אתה יושב ואסור לשאול ואסור להסתכל, ואסור ואסור - - -

<אייל זילברמן: אני מצטער שאני עוצר אותך, אמרתי קודם ואומר זאת שוב, במבחן נמצא המדריך וכשיש שאלה שהיא לא מובנת ניגשים ועוזרים ומסייעים ומנסים להסביר.

<אייל זילברמן: אני לא מצפה מעולה חדש שיידע עברית על בוריה ויידע דקדוק על בוריה, כמו שאמר האדון קודם - - -

טלי פלוסקוב: במקרה הזה באמת אנחנו לא מדברים על ת' ו- ט'.

<אייל זילברמן: בדיוק.

<אייל זילברמן: אנחנו לא מדברים על זה, גם אין לי בעיה עם כל שגיאות הכתיב כל עוד התשובה היא נכונה.

<אייל זילברמן: ככל שכן, המבחן הוא מבחן אמריקאי והוא לא צריך לכתוב, הוא צריך פשוט לסמן בשורה הנכונה.

טלי פלוסקוב: הוא צריך להבין מה כתוב שם, מה שואלים.

<אייל זילברמן: נתתי לך כמה דוגמאות.

<אייל זילברמן: השאלות הן פשוטות ובסיסיות, על מה שהוא למד במשך השישה ימים- - -

טלי פלוסקוב: אני אשמח לקבל אחר כך - - -

<אייל זילברמן: ברצון אפילו.

<ורה אופיר: כמה זמן הקורס, שישה ימים?

<אייל זילברמן: תלוי איזה קורס ולאיזה תפקיד.

<אייל זילברמן: יש קורס של שישה ימים, הקורסים הם משישה ימים ועד חודשיים, תלוי איזה תפקיד אותו מאבטח הולך לעשות.

<אייל זילברמן: אני לא מכיר מדריך שנשאל שאלה ולא בא לסייע, כי המטרה שלנו היא אחת, שיהיו לנו מאבטחים ושכולם ישתלבו.

<אייל זילברמן: שוב, אם יגיע מישהו לסוף הקורס והוא לא יידע מילה בעברית ולא יידע לקרוא, אנחנו בבעיה.

טלי פלוסקוב: לא מדברים על זה.

<אייל זילברמן: יפה, אז שנינו מדברים על אותו דבר בדיוק.

<אייל זילברמן: אני לא מצאתי עוד היום מישהו שהתקשה טיפה ולא הבין שאלה ולא עזרו לו, אני אשמח לסייע במידה וזה קורה.

טלי פלוסקוב: בכל זאת, אדוני היושב ראש, שמעתי על הפרויקט שהיה בעבר ואני חושבת שזה מאוד מבורך, פה אני פונה למשרד הקליטה, לחשוב על אופציה כשיש לנו קבוצת מאבטחים פוטנציאליים, נקרא לזה כך, עם איזשהו קושי בשפה.

טלי פלוסקוב: אני באמת לא מדברת על אלה שלא יודעים בכלל עברית, אני גם לא אתן למאבטח לעמוד כשהוא לא יודע לומר לבנאדם "פתח את התיק" או דברים בסיסיים, כפי שאתם אומרים.

<ורה אופיר: אפילו עוד לפני שהם ניגשים למבחן, אלה שלומדים בקורס, לסייע להם בטרמינולוגיה, כי הם מתקשים ב - - -

טלי פלוסקוב: מילים ספציפיות שקשורות במקצוע.

<ורה אופיר: כן.

<ורה אופיר: יש לנו כבר נסיון, והכל,

טלי פלוסקוב: מצוין.

טלי פלוסקוב: זה לדוגמה אחד מהדברים שאני מאוד מברכת עליהם.

אברהם נגוסה: עוד לפני שמשרד הקליטה ייתן לנו את ההצעות שלהם, לפי הניסיון שלכם שאתם בחנתם את האנשים האלה ואתם יודעים את רמת הידע שלהם, להערכתכם, כמה זמן הם צריכים השלמה?

אברהם נגוסה: כמה זמן, אם משרד הקליטה ייתן להם שיפור בעברית, הם צריכים כדי שיוכלו לעבור את המבחן, בתחום הזה ספציפית?

<אייל זילברמן: אני לא נביא, אתה יודע, זה דבר שהוא אינדיבידואלי.

<אייל זילברמן: אני לא יכול לבוא ולהגיד לך.

<אייל זילברמן: יכול להיות אדם שיש לו קליטה שתוך יומיים הוא יקלוט או תוך שבוע או תוך שבועיים, ויש אנשים שלעולם לא יקלטו.

<אייל זילברמן: אני לא יודע.

<אייל זילברמן: זה אינדיבידואלי לכל אדם ואדם.

<דנה גורדון שושני: אמרת קודם שאפשר תוך חודש לגשת שוב ולשפר, האם יש מגבלה של חודש ימים?

<אייל זילברמן: אם תוך חודש הבנאדם יבוא ויגיד לי שעבר הכשרה בעברית ומה שהוא נכשל זה במבחן סמכויות, אין מניעה.

<אייל זילברמן: הדבר הזה קיים.

טלי פלוסקוב: אנשים יודעים שיש להם את האפשרות הזאת?

<אייל זילברמן: בטח, איזו שאלה?

<אייל זילברמן: יתרה מזאת - - -

אברהם נגוסה: אם יהיה חודשיים או שלושה, גם אז תקבלו אותו?

<אייל זילברמן: אין בעיה לדון בזה, אנחנו מאוד גמישים בנושא הזה.

<אייל זילברמן: בכל פרמטר, אני מדגיש, בכל פרמטר בנושא ההכשרה, מי שנכשל בפרמטר מסויים יכול לבוא ולחזור ולעשות.

<אייל זילברמן: גם אם זה בכושר גופני וגם אם זה בירי וגם אם זה במבחן סמכויות.

<אייל זילברמן: זה לא "לא עברת את המבחנים אז לא תהיה רופא" כן?

<אייל זילברמן: גם שם נותנים לך אולי מועד ב'.

<אייל זילברמן: אבל גם פה אין שום מניעה בכלל.

<אייל זילברמן: אם נצטרך לתת חודש ניתן חודש, אם נצטרך לתת טיפה יותר, אפשר לדון בזה.

<אייל זילברמן: אנחנו מאוד גמישים והמטרה שלנו זהה.

אברהם נגוסה: אני חוזר למשרד הקליטה.

אברהם נגוסה: אם הוועדה תמליץ שמשרד הקליטה ייתן אפשרות של אולפן לשפר את רמת העברית של אותם אנשים שעברו את ההכשרה ונכשלו במבחן, עד שלושה חודשים – האם ניתן לעשות את זה?

אברהם נגוסה: נגיד עד שלושה חודשים, כדי להיות בטוח?

<ורה אופיר: כן.

<ורה אופיר: בשמחה.

<ורה אופיר: אבל עוד פעם, זה צריך שיתוף פעולה עם אותם בתי ספר להכשרה.

<ורה אופיר: אחרי אולפן א' יש לנו כל מיני מסגרות שהם הולכים ללמוד בהן עברית.

<ורה אופיר: אם זה עברית לעורכי דין, אני מדברת על אחרי אולפן א', יש לנו לעורכי דין, למהנדסים, יש לנו לרופאים, פה היה לנו משהו נקודתי שבאמת עם משרד החינוך, ומשרד החינוך דרך אגב רוצים לתת, נגיד אם יש איזו שהיא תכנית שהם בנו, אז הם לא רוצים לחסוך, הם מצדם רוצים לתת את הכל, את כל הטרמינולוגיה והם לא יגידו 'אנחנו ניתן פחות' , בסביבות, 100 שעות אפילו מספיק, זה המקסימום.

<ורה אופיר: אבל שלושה חודשים באמת כדי לאתר את ה אנשים, כדי לאסוף אותם, שאנחנו גם נוכל להתארגן יחד עם משרד החינוך, לתת מורה, ובאיזה אזור זה.

אברהם נגוסה: אני אומר שלושה חודשים זה הלימודים, לא בירוקרטיה.

טלי פלוסקוב: את מציעה לנו ממש אולפן ב', מה שנקרא.

<ורה אופיר: אולפן מקצועי.

<ורה אופיר: זה מקצועי, משהו ספציפי, כי אני מניחה שהם למדו.

<ורה אופיר: למרות שכשעשינו פרויקט בשנים הקודמות, באמת לקחנו אנשים שאפילו לא עשו אז.

<ורה אופיר: כיום אין כזה דבר.

<ורה אופיר: בזמנו, בגלל שביום שהם עלו הם הלכו לעבוד בכל מיני עבודות ואפילו לא היה להם אולפן א'.

<ורה אופיר: זו באמת הייתה עבודה מאוד מאוד קשה.

<ורה אופיר: הם כבר יצאו לפנסיה, אני מניחה, ועכשיו אנחנו מדברים על כיתה שכן למדה, קצת יודעת עברית, אז הם צריכים קצת טרמינולוגיה.

<ורה אופיר: כך אני רואה את זה.

<ורה אופיר: עכשיו זו תקופה אחרת.

<ורה אופיר: הם פשוט אולי צריכים את החיזוק ועדיין אני חושבת שמה שאת אומרת, שיש פה כנראה קושי בשפה העברית, אז אולי מה שאת אמרת, לפשט את המבחן עצמו, לעשות אותו פשוט יותר.

<ורה אופיר: זה לא שאין להם עברית.

טלי פלוסקוב: בדיוק.

טלי פלוסקוב: אני גם לא הייתי מדברת על אנשים שלא יודעים את השפה.

<ורה אופיר: זה כבר לא אנחנו.

<ורה אופיר: זה כבר הם צריכים לבדוק, אני לא יודעת, לא מכירה ולא רוצה סתם, אני חושבת שזאת הבעיה.

<ורה אופיר: אבל אם יש צורך - - -

<דנה גורדון שושני: סליחה, פספסתי.

<דנה גורדון שושני: אמרת בשיתוף של איזה בתי ספר?

<ורה אופיר: בתי הספר להכשרה, היכן שהם עושים הכשרה.

<ורה אופיר: אני יותר רואה לעשות את זה שם, תוך כדי הלימוד, כי טרמינולוגיה לא מזיקה לאף אחד.

<ורה אופיר: או שהם מנחשים, אלה שמתחילים להבין, או שלכל מקצוע, רופאי שיניים, אפילו ישראליים הולכים ללמוד, הם לומדים את הטרמינולוגיה.

אברהם נגוסה: יש מישהו שעבר את ה קורס או עבר ונכשל?

אברהם נגוסה: סיים את הקורס ונכשל במבחן?

אברהם נגוסה: או מישהו שסיים את הקורס ועבר?

אברהם נגוסה: הם הגיעו או שעדיין לא הגיעו עד עכשיו?

<דנה גורדון שושני: נראה שעוד לא.

אברהם נגוסה: רצינו לשמוע מניסיונם של אותם אנשים.

אברהם נגוסה: הם עדיין לא הגיעו.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת רזבוזוב, יש לך מה להוסיף?

יואל רזבוזוב: לא, בינתיים אני מקשיב.

יואל רזבוזוב: אני מקבל פה את העמדה, אנחנו כן מקבלם פניות ציבור שישנה בעיה, ומצד שני אנחנו מבינים את מה שהמשטרה ונציג המשרד לביטחון פנים אומרים.

יואל רזבוזוב: צריך למצוא פתרון, אם זה באמת לזהות את אלה שנכשלו, שלא הם אלה שיפנו אליכם אלא שאתם ישר תקחו את כל אלה שנכשלו ותבדקו, תתנו להם עוד אופציה.

יואל רזבוזוב: צריך לחשוב פה על איזה שהוא פתרון ביניים.

טלי פלוסקוב: לפי דעתי, אני לא חושבת שקורס של שלושה חודשים במקרה הזה, מה שאמרת, יכול להתאים.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שפה צריך להיות משהו הרבה יותר מצומצם.

טלי פלוסקוב: ושוב, אם אנחנו נוכל ברמת ה – כי אנשים מפוזרים בכל הארץ, צריך גם לקחת את זה בחשבון, אתם לא תקחו שני אנשים ותעשו להם הכשרה – צריך לעשות משהו במרוכז, ואם לאסוף את קבוצת האנשים שנכשלו במבחן בגלל קשיי השפה, לעשות במרכז, כדי שאנשים יוכלו להגיע מכל הארץ - - -

<דנה גורדון שושני: לא בבית הספר בעצם,

טלי פלוסקוב: לא, במסגרת משרד הקליטה.

טלי פלוסקוב: אני כרגע מבקשת באמת את התערבותו של משרד הקליטה.

טלי פלוסקוב: לאסוף אותם, אני חושבת שמפגש אחד של ארבע שעות יכול לתת לאנשים גם ביטחון, כשהם מגיעים למבחן, וגם פה ושם דברים שאתם יודעים שקיימים במבחן.

טלי פלוסקוב: זאת אומרת אם אנשי משר ד הקליטה יהיו שותפים, רק בגלל שהם מכירים את הקושי, מה המילים שעולים חדשים לא משתמשים בהן, גם עולה שנמצא עשרים שנים בארץ - - -

<ורה אופיר: ממש קיבלנו אז את - - -

אברהם נגוסה: השאלה מי נותן את הקורס, משרד החינוך או אתם?

<ורה אופיר: זה משרד החינוך.

<ורה אופיר: מימון שלנו, משרד החינוך.

טלי פלוסקוב: אוקיי, אז זו ההצעה שאני אבקש לקחת.

<ורה אופיר: זה גם שיתוף פעולה.

<ורה אופיר: זהו שיתוף פעולה של כל המשרדים.

<ורה אופיר: אנחנו מזהים את הבעיה שכאן, שיתוף הפעולה, חומרים והכל.

<ורה אופיר: משרד החינוך, על סמך המבחנים האלה, הם ממש בנו תכנית.

טלי פלוסקוב: מי שעבר את זה, עזר להם?

<ורה אופיר: בוודאי.

<נועה נאמן: אני מנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה.

<נועה נאמן: אני קודם כל שמחה לשמוע שכן יש רצון לעזור לאוכלוסיית המאבטחים.

<נועה נאמן: כן חשוב לי להגיד שבדרך כלל זו אוכלוסיה שגם כך מתמודדת עם קשיים בחיפוש עבודה במקומות אחרים, בגלל הגיל בדרך כלל, לפעמים בגלל המוצא, ואני כן חושבת שחשוב לעשות את כל מה שאפשר בלי להתפשר כמובן כדי כן לעזור להם להמשיך להשתלב בשוק העבודה ולא להישאר אחורה.

<נועה נאמן: אנחנו רואים שבחלק מהתיקים שמגיעים אלינו, זו באמת אוכלוסיה שמתקשה גם כך להתקבל לעבודה מכל מיני סיבות.

טלי פלוסקוב: את אומרת שיש מה לעשות.

<נועה נאמן: כן.

אברהם נגוסה: נראה לך שהפתרון שאנחנו מציעים עכשיו, לתת לאותם אנשים שנכשלו עוד הזדמנות, עד שלושה חודשים שמשרד הקליטה ומשרד החינוך יכשירו אותם והם יחזרו שוב להבחן.

אברהם נגוסה: נראה לך שאנשים יקבלו את זה, האם זה מתאים?

<נועה נאמן: נראה לי שזה גם טווח זמן שאפשרי לעשות אותו, כן לחזור על החומר שהם נכשלו בו, זה נראה לי פתרון ראוי.

<נועה נאמן: נעשה פה מאמץ לעזור להם, זה מבורך.

<יוסף מנשה: לא צריך לחכות להכשל בקורס.

<ורה אופיר: בדיוק, גם אני לא אהבתי את זה.

אברהם נגוסה: אמרנו למי שנכשל.

טלי פלוסקוב: אולי יש איזו שהיא דרך למנוע את ה - - -

<יוסף מנשה: בוודאי.

<יוסף מנשה: אני לא רוצה להגיע להכשל בקורס.

<יוסף מנשה: צריך לעשות את זה לפני.

<יוסף מנשה: הלא כל אדם יודע מה רמת הידע שלו.

<יוסף מנשה: ואם אתה רוצה לעבוד באבטחה ורמת הידע שלך נמוכה, לך מראש, תשתלב בקורס כזה, תעבור אותו ותבוא לקורס ותעבור.

<יוסף מנשה: כי לבוא להכשל בקורס, אנשים גם חושבים פעמיים, 'אני אכשל ואני אבוא, זה קצת מטרטר', אם רוצים באמת ללכת לכיוון ולסייע, צריך לעשות מה שעשינו בעבר, לא שלחנו אותם לקורסים להכשל.

<יוסף מנשה: קודם כל לימדנו אותם עברית - - -

טלי פלוסקוב: לפני ההכשרה אתה רוצה לעשות,

<יוסף מנשה: בוודאי.

<יוסף מנשה: לפני ההכשרה.

<יוסף מנשה: לתת להם את ההשלמה בעברית שהם ירגישו חזקים, ואז לשלוח אותם לקורס.

<יוסף מנשה: זה הרבה יותר נכון.

טלי פלוסקוב: אני חוששת שערי הפריפריה יישארו בצד, ולא יגיעו.

טלי פלוסקוב: כי אין שם הרבה.

טלי פלוסקוב: יש שם שלושה אנשים ובטח לא יפתחו כיתת לימוד בשביל שלושה אנשים.

טלי פלוסקוב: והם גם לא ייסעו כל הזמן לתל אביב ללמוד - - -

<יוסף מנשה: חברת הכנסת טלי, כמות הכישלונות היא לא כל כך גדולה.

<יוסף מנשה: ישנם כישלונות, כמו שבכל דבר נכשלים.

<יוסף מנשה: הכמות היא לא באלפים, זה לא נכון.

<יוסף מנשה: אנחנו יודעים בדיוק כמה נרשמים וכמה רישיונות אנחנו מספקים כי אנחנו מספקים את הרישיונות, מי שמסיים את ה,

טלי פלוסקוב: אתה יכול לחלוק איתנו מה המספרים, פחות או יותר?

<יוסף מנשה: נכשלים בסביבות 8%-10%, תלוי.

<יוסף מנשה: בכל תחום זה כך.

<יוסף מנשה: נכון שזה בא לידי ביטוי באותם אנשים מבוגרים שהם עולים חדשים.

<יוסף מנשה: זה נכון.

<יוסף מנשה: אבל שוב פעם, אותם אנשים הלא הם יודעים שהם חלשים בעברית.

<יוסף מנשה: אם אתה רוצה לעבוד, בוא תלמד קודם כל.

<יוסף מנשה: דרך אגב, אנחנו מעודדים את האנשים לעשות את זה.

<יוסף מנשה: והיום כשאנחנו מחדשים רישיונות למאבטחים ואנחנו רואים שהוא מתקשה עם השפה, ואני שואל אותו 'יש לך מישהו בבית שיודע את השפה', ילד, נכד, משהו, תשב תלמד איתו בבית.

טלי פלוסקוב: כמה זמן ההכשרה?

<אייל זילברמן: בין שישה ימים לחודשיים, תלוי לאיזה תפקיד.

אברהם נגוסה: בעקבות מה שאמרת, אתה צודק, זה מאוד חשוב, מונע הרבה דברים, אם הם ילמדו עברית לפני שהם באים זה יותר טוב.

אברהם נגוסה: יש לי שאלה, יש לכם תכנית שהעולים יודעים עליה?

אברהם נגוסה: כלומר, מי שרוצה לעסוק באבטחה יבוא לקורס כזה.

אברהם נגוסה: יש לכם מסלולים כאלה?

אברהם נגוסה: שהעולים יודעים, לא רק על הנייר.

<ורה אופיר: אנחנו בונים את התכניות שלנו, יש כל מיני תכניות שאנחנו בונים מדי שנה.

<ורה אופיר: אז זה היה נקודתי, פשוט נכנס החוק הזה, ואפילו אלה שעבדו היו צריכים מחדש לעשות את הבחינות, אז הייתה מסה גדולה של אנשים שנכשלו אז באמת ניגשו.

<ורה אופיר: לא מדובר בכמויות, אז אנחנו לא בונים משהו שמצריך כמויות.

<ורה אופיר: אם פה ושם מזהים אנשים כאלה, אפשר לנסות ולחשוב על משהו איך אנחנו עושים את זה.

<ורה אופיר: למרות שאין הרבה אנשים, בכל זאת שאנשים יקבלו את העברית.

<ורה אופיר: שוב, אני מסכימה עם יוסי מנשה שצריך לעשות את זה לפני ההכשרה או תוך כדי ההכשרה.

<ורה אופיר: עדיף תוך כדי כיון שאנשים לא יבואו במיוחד לפני הקורס.

<ורה אופיר: שמעתי שנאמר שנעשה סינון בשפה העברית, מבחנים.

<ורה אופיר: זאת אומרת שכן עוברים איזשהו סינון.

<ורה אופיר: אז קבוצה שצריכה להיכנס עכשיו לקורס אבל עדיף היה לשפר את רמת העברית שלהם, הם צריכים לפנות.

<ורה אופיר: משרד הקליטה עכשיו הוא קטן, לא כמו שהיה בעבר.

<ורה אופיר: יש לנו בסך הכל שלושה מחוזות, בדרום, במרכז ובצפון.

<ורה אופיר: אז ממש אפשר לעשות את זה בחיפה ובתל אביב ובבאר שבע, או באחד מהמקומות האלה.

<ורה אופיר: גם נקודתית אפשר לעשות את הדבר הזה, לפתור את הבעיה.

<ורה אופיר: ואם זה לא קבוצות גדולות יש לנו גם איך להתמודד עם זה.

אברהם נגוסה: תוך כדי הכשרה, זה אומר שדרוש להאריך את הזמן.

אברהם נגוסה: כי הם עברו את הקורס, הגיעו למבחן, והם נכשלו.

אברהם נגוסה: אם זה כך, צריך להאריך - - -

<ורה אופיר: אני מסכימה שלא צריך להביא את האנשים לכישלון.

<ורה אופיר: רובם, אני בטוחה, שרובם לא חוזרים - - -

אברהם נגוסה: אני רוצה פתרון מעשי.

אברהם נגוסה: אני מסכים אתך על חיזוק מבחינת העברית, תוך כדי הקורס.

אברהם נגוסה: ההכשרה.

אברהם נגוסה: אבל עובדה שהאנשים האלה סיימו הכשרה נגשו למבחן ולא עברו.

אברהם נגוסה: לכן אם זה חודשיים, אנחנו צריכים לעשות את ההכשרה אולי שלושה או ארבעה חודשים, כדי לתת להם יותר עברית.

<ורה אופיר: אפשר לחשוב על דברים טכניים כיצד לעשות את זה.

<ורה אופיר: אם אנשים נכשלים תוך כדי שהם לומדים עברית, אם הם למדו כבר את העברית, לאחר מכן הם יחזרו, הם כן ינסו בעוד חודש לעשות את המבחן.

<ורה אופיר: אנחנו עושים עכשיו עברית מקצועית לעורכי דין.

<ורה אופיר: עד כדי כך הקורסים האלה מוצלחים שאפילו הם לא רוצים ללכת לקורסים המקצועיים שלהם.

<ורה אופיר: הם אומרים 'אנחנו קודם כל רוצים לסיים את העברית' הם כל כך מבינים את החשיבות של לדעת את השפה המקצועית, הם מחכים 'טוב, הקורסים המקצועיים הם כל חצי שנה, אנחנו נחכה, עדיף נסיים את זה'.

<ורה אופיר: זה פשוט הצלחה לא נורמלית.

<ורה אופיר: אם יש את הצורך, אז אנשים בעצמם לוקחים את זה.

<ורה אופיר: הם מבינים.

אברהם נגוסה: מה אתם מציעים?

<ורה אופיר: כמובן הזכאות היא עד עשר שנים בארץ, נכון להיום.

אברהם נגוסה: זה בסדר.

אברהם נגוסה: עשר שנים או 15 שנים זה בסדר.

אברהם נגוסה: זה לא הוויכוח.

אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת מבחינה מעשית האם זה יכול ללכת?

<אייל זילברמן: אני אומר לך מבחינה מעשית.

<אייל זילברמן: אני חושב שלימוד העברית צריך לבוא לפני ההכשרה עצמה, ולא אחריה, לא אחרי שהוא נכשל.

אברהם נגוסה: ולא תוך כדי?

<אייל זילברמן: לא תוך כדי, כי אתה לא יכול לבצע את זה תוך כדי, כי היום של ההכשרה הוא יום עמוס.

<אייל זילברמן: מהבוקר עד הערב.

<אייל זילברמן: אז אין אפשרות לעשות את זה תוך כדי.

<אייל זילברמן: אל תשכח גם דבר אחד – הם לא באים כקבוצה אורגנית של עולים חדשים.

<אייל זילברמן: יכולים להגיע שני עולים חדשים בקבוצה של עשרים צברים או של עוד עשרים אחרים שהם דוברי עברית רהוטה.

<אייל זילברמן: אז אתה לא יכול להוציא אותו ממהלך הקורס ולתת לו ללמוד עברית כי אז הוא יפסיד חומר של הקורס עצמו, של ההכשרה.

<אייל זילברמן: צריך גם לקחת בחשבון שאנחנו צריכים לקחת פרק זמן שהוא סביר לאחר ההכשרה כדי שהוא יישאר עדיין עם התכנים של ההכשרה.

<אייל זילברמן: קודם אמרת שלושה חודשים - - -

אברהם נגוסה: עד שלושה חודשים.

<אייל זילברמן: זה פרק זמן גדול מהפעם האחרונה שהוא עשה אימון, כדי לדעת, ומה יקרה אם הוא ייכשל בפעם השניה וכמה זמן ניתן לו שוב, אז אני חושב שאנחנו צריכים ללכת לפרקי זמן יותר קצרים, ההבחנה שלפני כן,

אברהם נגוסה: סליחה, אני צריך ללכת להצביע ואני אחזור.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת טלי פלוסקוב תנהל את הדיון במקומי.

אברהם נגוסה: (היו"ר טלי פלוסקוב)

<אייל זילברמן: כמו שאמרתי, אני חושב שזה צריך להיות לפני, להביא אותו כבר מוכן.

<אייל זילברמן: לנתב אותם, בדרכים שאתם מכירים יותר טוב ממני לקורסים האלה של העברית, וכך אנחנו כולנו נצא נשכרים מהנושא.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: הבנתי שיש לנו פה אחד מהמאבטחים שיכול לשתף אותנו איפה הקושי, עם מה הוא התמודד, גם נשמע מה העברית שלו כדי שנבין על מה אנחנו מדברים.

<אלכסנדר פיסנקו: אני רוצה להסביר דברים מהשטח, כפי שאומרים.

<אלכסנדר פיסנקו: סיימתי בהצלחה את כל האולפנים שנותן משרד הקליטה בראשון לציון ולמדתי עברית לפני העלייה.

<אלכסנדר פיסנקו: אפילו בשבילי היה מאוד קשה לעבור את הקורס, ולעבור את הקורס זה לא רק הבעיה של העולים החדשים, גם המון מילידי הארץ לא עוברים את הקורס ולא בגלל העברית, זה ברור.

<אלכסנדר פיסנקו: העברית בקורס היא לא עברית רגילה.

<אלכסנדר פיסנקו: זהו תחום צר משפטי שלא כל יליד הארץ מכיר.

<אלכסנדר פיסנקו: והעולים החדשים הם במצב יותר חלש מילידי הארץ.

<אלכסנדר פיסנקו: אבל זה לא עניין של עברית רגילה שאפשר ללמוד באיזה שהוא אולפן.

<אלכסנדר פיסנקו: אני סיימתי ארבעה או חמישה אולפנים בראשון לציון, וזו עברית לגמרי אחרת.

<אלכסנדר פיסנקו: את העברית הזאת יודעים רק עורכי דין או אנשים שמסתובבים בעולם המשפטי.

<אלכסנדר פיסנקו: לאנשים רגילים מהרחוב, זה לא מוכר.

<יוסף מנשה: מר פיסנקו, באיזה תחום נכשלת, איפה היה הכישלון?

<אלכסנדר פיסנקו: אני לא נכשלתי, אני עברתי בקושי רב.

<אלכסנדר פיסנקו: עבדתי כמאבטח לא חמוש רמ"ד ב', במקביל לזה עבדתי בתור אחראי משמרת, וכשהגעתי לארץ היו מזמינים אותי להיות אחראי משמרת בגלל השפה.

<אלכסנדר פיסנקו: אז אני לא נכשלתי, עברתי, אבל בקושי.

<יוסף מנשה: איפה היה הקושי שלך?

<אלכסנדר פיסנקו: הקושי הוא במושגים.

טלי פלוסקוב: שמתם לב – הוא מדבר עברית ראויה מאוד.

טלי פלוסקוב: והבנאדם הזה לא עובר מבחן, אז אנחנו מאוד רחוקים מהמצב, שבו ניקח את אלה שלא יודעים להגיד 'תפתח את התיק' או לקרוא לו או לקרוא את התעודה שלו.

טלי פלוסקוב: אני מבינה שהאדם הזה כן מסתדר עם זה.

<אייל זילברמן: מתי ביצעת את המבחן?

<אלכסנדר פיסנקו: אני עשיתי את המבחן בחודש מרץ 2012.

טלי פלוסקוב: אתה רוצה להגיד שהדברים השתנו מאז?

<אלכסנדר פיסנקו: אני בעצמי מנהל את התיקים בבתי המשפט.

<אלכסנדר פיסנקו: אז אפילו בשבילי זה מאוד קשה.

<אלכסנדר פיסנקו: וגם בקבוצה שלנו היו ישראלים שנולדו בארץ, ובשבילם זה מאוד קשה מבחינת המושגים.

<אלכסנדר פיסנקו: הגעתי לפה עם פתרון – יוצא שיש בחינה שצריך לתת אפשרות לאנשים לעבור אותה בשפת האם, ויש בחינה שרק בעברית.

<אלכסנדר פיסנקו: אני מסכים שזה צריך להיות בעברית כי זו שפה משותפת, אבל אני לא רואה שום בעיה אם המשרד לביטחון פנים בשיתוף מלא של חברות האבטחה, יכולים לפרסם איזו שהיא חוברת שתהיה חלקה בעברית, חוברת עם החומר ועם המושגים שיהיה מבוקש למבחן עצמו.

<אלכסנדר פיסנקו: חלקה יהיה בעברית וחלקה בשפה של העולים החדשים שמגיעים לארץ.

<אלכסנדר פיסנקו: מרוסיה, אתיופיה, אמריקה, צרפת ומכל מקום, ויחלקו, בשיתוף עם חברות האבטחה, לכל אדם שרוצה להתקבל למקצוע.

<אלכסנדר פיסנקו: אם אנחנו מקבלים את המבחנים פעם בחצי שנה, פעם בשנה – לא משנה מתי – אדם מגיע למקום העבודה, לוקח את החוברת, יש חצי שנה להתקדם, לקלוט את ה מושגים האלה, והוא יבוא מוכן.

<אלכסנדר פיסנקו: עברית רגילה הוא יכול לקבל באולפנים.

<אלכסנדר פיסנקו: לגבי האולפנים גם יש מה לומר, אבל זה לא הנושא.

<אלכסנדר פיסנקו: יש עוד דבר, אנשי צבא או משטרה שהולכים למבחן, הם יכולים להתכונן.

<אלכסנדר פיסנקו: אצל המאבטחים אין דבר כזה.

<אלכסנדר פיסנקו: אדם מגיע, במהלך חמישה ימים בערך נותנים לו הרצאות עמוסות, כך שהוא מגיע למבחן עם ראש מלא ולא זוכר מה היה בהתחלה.

<אלכסנדר פיסנקו: אם יהיה לו חומר או בחוברת או באיזו שהיא הכשרה מרחוק, יש לו זמן להתכונן והוא יעבור את המבחן בעברית.

<אלכסנדר פיסנקו: אבל יהיו לו המושגים ,יהיה תרגום, ודרך התרגום הוא יכול להבין את הכל.

<אלכסנדר פיסנקו: אם אין לו שפה רגילה זה קשה, אבל זו שאלה למשרד החינוך ולמשרד הקליטה.

<אלכסנדר פיסנקו: המושגים הם דברים צרים, אף אחד מהישראלים ואנחנו יכולים לשאול כל אדם מהרחוב, לא יעברו את זה.

<אלכסנדר פיסנקו: אדם שיש לו עברית יותר טובה ממני עבר, הכל בסדר, אבל גם בקבוצתו יש ילידי הארץ שלא עוברים מבחינת המושגים בכלל.

<אלכסנדר פיסנקו: לגבי מבחנים פיזיים, גם בצבא וגם במשטרה לאנשים יש אפשרות להתכונן לריצה, להתעמלויות, אני מניח שהם עוברים איזשהם מבחנים.

<אלכסנדר פיסנקו: אצל המאבטחים אין דבר כזה.

<אלכסנדר פיסנקו: בנאדם מגיע פעם בחצי שנה, נותנים לו מרחק ואומרים לו "תרוץ".

<אלכסנדר פיסנקו: אני מניח שמתוך דאגה לעובדים, חברות האבטחה יכולות או להשתתף בהוצאות או לממן איזה שהם חדרי כושר למאבטחים.

<אלכסנדר פיסנקו: אנחנו מדברים על אבטחה מקצועית.

<אלכסנדר פיסנקו: אז בבקשה, תשתתפו.

<אלכסנדר פיסנקו: אם אנחנו מדברים על המקרה של פאבל , הוא פוטר לא בגלל רשלנות או אי התאמה לעבודה.

<אלכסנדר פיסנקו: הוא עבד כמה שנים, עבר כמה פעמים את המבחנים האלה, אבל המדינה קבעה דרישות יותר גבוהות.

<אלכסנדר פיסנקו: יכול להיות שיש לזה הסבר, אין ספק, אבל אני מניח שכל דבר שקשור להתאמה לדרישות החוק, תדרוך, הכשרה, זה על המעסיקים שחייבים לאפשר לעובדים להתכונן למבחנים.

<אלכסנדר פיסנקו: לא המדינה חייבת לערוך קורסים, אלא המעסיקים.

<אלכסנדר פיסנקו: אם משהו השתנה מבחינת החוק, מבחינתו של פאבל אני מניח שמגיע לו שיקבל, שהחברה תדאג לו להכשרה, והוא יתקבל.

<אלכסנדר פיסנקו: כי זה באמת אנשים במצב יותר חלש מבחינת השפה ומכל בחינה אחרת.

<אלכסנדר פיסנקו: אבל זו חובת המעסיקים.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לחלק את דבריך לשני חלקים.

טלי פלוסקוב: חלק אחד ששייך לוועדת הקליטה והעליה שאנחנו דנים בו, והחלק השני שלא שייך לוועדה הזאת, אני מדברת על הנושאים הפיזיים, וכל הבדיקות, זה שייך לוועדת הפנים והגנת הסביבה ששם אנחנו דנים מול המשרד לביטחון פנים בנושאים האלה.

טלי פלוסקוב: לכן בואו נתרכז סביב הנושא הראשון שדיברנו עליו.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להתייחס להצעה שלך להכין חומר כתוב.

טלי פלוסקוב: אם זה באמצעות חוברת, אם זה באמצעות ספר לימוד, אם באמצעות קובץ אינטרנט או דברים אחרים.

טלי פלוסקוב: מה שאני מבינה ממך, תתקנו אותי אם אני טועה, המרצה מגיע לכיתה ומעביר את כל החומר בעל פה, אחר כך על בסיס החומר שהלומד שמע, הוא הולך לעבור מבחן.

<אלכסנדר פיסנקו: תוך כמה ימים.

<אלכסנדר פיסנקו: כן.

טלי פלוסקוב: זאת אומרת אין לו אפשרות לקראת המבחן - חוץ מ-אם הוא מספיק לכתוב אחרי המרצה.

טלי פלוסקוב: שזה גם כן לא פשוט - אין לו אפשרות לקראת המבחן לעבור על מה שלמדו לפני חודש, לצורך העניין.

טלי פלוסקוב: האם זה נכון?

<אלכסנדר פיסנקו: כן.

<דני שנער: אני רוצה לומר משהו בנושא, שלא חשבתי על זה קודם אלא תוך כדי השיחה.

<דני שנער: אנחנו הרי יודעים כמה זה מורכב, הוראות סמכויות, הוראות פתיחה באש וכך הלאה.

<דני שנער: העסק הזה מורכב, יש דקויות ואנחנו מכירים את הדקויות האלה, מתי מותר ומתי אסור לך לפתוח, אמצעי, כוונה, מיידי, מוחשי, כל הדברים האלה מסובכים נורא גם לנו.

<דני שנער: למה לא לפתח, באחריות של חברות ההכשרה, טרום קורס לאותם אנשים שמתקשים.

<דני שנער: אני לא מאמין בחוברות.

<דני שנער: חוברת שתהיה להם, הם לא יבינו אותו דבר.

טלי פלוסקוב: הוא התכוון בשפות, שים לב.

טלי פלוסקוב: זה מה שהוא הציע.

טלי פלוסקוב: זאת אומרת בחוברת שיהיה חומר גם וגם וגם.

<דני שנער: הכשרה ייעודית, שוודאי חברות האבטחה לא תאהבנה את זה, כי הם יצטרכו לממן את זה, אבל יהיה להם אולי יותר כוח אדם לעבודה.

<דני שנער: ולכן זה אולי האינטרס שלהם.

<דני שנער: הכשרה ייעודית של יום, יומיים או שלושה, כמה שיוחלט, שבה ישתמשו בטרמינולוגיה שאנחנו מכירים, הם ילמדו את המושגים , הם יבינו את הבעיות שיש ואז הם ייכנסו לקורס.

<דני שנער: אני חושב שזה יכול לעזור ואני חושב שלנו, מבחינת רגולטורים, זה לא צריך להפריע.

<דני שנער: אנחנו רק רוצים לחייב על ידי כך שאנחנו נאפשר את הקליטה יותר מהירה.

<דני שנער: מי שיצטרך לשאת בהוצאות הן אותן חברות הכשרה כלומר חברות האבטחה שמעסיקות את חברות ההכשרה, וזה יכול להביא לידי שינוי.

<דני שנער: אני מבין שגבר כמוהו, כאשר בא היועץ המשפטי שלנו ושלכם ונותן לו את ההרצאה על "תגיד שראית.

<דני שנער: חשדת ולא חשדת, פתחת באש", הוא מתבלבל במושגים.

<דני שנער: הרי כולנו מתבלבלים גם במושגים, כמה אנחנו מדברים על זה בעצמנו, הרי אנחנו עושים תטל"מ כל חודש עם האנשים.

<דני שנער: למה עושים כל חודש תטל"מ עם האנשים?

<דני שנער: כי יש אי הבנות ויש הרבה שאלות וכך הלאה.

טלי פלוסקוב: סליחה, מה זה תטל"מ?

<דני שנער: תטל"מ זה תרגיל טקטי לניתוח מצב.

<דני שנער: כלומר, שיחה כזאת.

טלי פלוסקוב: רבותי, זו דוגמה.

טלי פלוסקוב: השפה העברית מאוד עשירה, אז תעזרו לנו.

<דני שנער: אני חושב שגם פיני, שהוא יו"ר הארגונים, יכול להעיד כמה העסק מורכב.

<דני שנער: בואו לא נגיד שזו אינה בעיה.

<דני שנער: משרד התחבורה בזמנו עשה מבחן עיוני ורבאלי, למי שמתקשה, לעולים חדשים.

<דני שנער: הוא לקח אדם שזה היה תפקידו, שילם את הכסף ושאל אותו 'תגיד לי מה זה', 'אני לא מבין', 'אני אסביר לך'.

<דני שנער: אנחנו לקחנו אנשים שזה היה התפקיד שלהם, לבחון את האנשים בצורה ורבאלית.

<דני שנער: פיני, אתה חושב שזה יכול להיות רעיון רע?

<פנחס שיף: גבירתי, אני רוצה לומר כמה מילים.

<פנחס שיף: אני בתחושה שאנחנו מנסים בכוח לכופף את הברזל הזה לא מתכופף בקלות.

<פנחס שיף: המטרה של חברות האבטחה בישראל היא לגייס עובדים לתפקידי אבטחה.

<פנחס שיף: לא לדחות עובדים.

<פנחס שיף: צריך לזכור את העניין הזה.

<פנחס שיף: האטיטיוד של חברות האבטחה – בטח ובטח היום – כי מצוקות כוח האדם הן מאוד מאוד קשות, היא לגייס עובדים לאבטחה.

<פנחס שיף: המטרה היא לגייס.

<פנחס שיף: אני מדגיש את המילה לגייס ולא לדחות.

<פנחס שיף: אדם שעונה למודעה בעיתון עובר ראיון ראשוני ושני בחברת האבטחה.

<פנחס שיף: את הראיונות עושים אנשי כח האדם שלחברות האבטחה.

<פנחס שיף: הרי ברור לך שכבר בראיון עומדים על רמת השפה העברית של המועמד, מדברים איתו.

<פנחס שיף: זה ורבאלי ומי שמקיים איתו את השיחה, כבר יודע אם לאיש יש עתיד להיות מאבטח או שאין לו עתיד להיות מאבטח.

<פנחס שיף: כדי לא להיות דיכוטומיים, כדי לא להיות בשחור-לבן, אז אנשי כח האדם בחברות האבטחה אומרים 'אמממ, הוא לא יודע טוב מאוד, או שהוא לא יודע טוב, אבל אנחנו נקבל אותו'.

<פנחס שיף: או קיי.

<פנחס שיף: ואחר כך הוא עובר לביצוע מבחני ההסמכה.

<פנחס שיף: אתם שמעתם את סנ"צ אייל ואת יוסי, הם עושים את הכל כדי לתת פוש למועמד להכנס פנימה.

<פנחס שיף: אבל צריך להבין, יש שלב מסויים שהאיש אינו כשיר לעבודה.

<פנחס שיף: הוא אינו כשיר כי הוא באמת אינו יודע את השפה.

<פנחס שיף: לא תעזור חוברת מושגים.

<פנחס שיף: כל מילה שניה בשפה העברית היא מושג.

<פנחס שיף: אני אצא איתך עכשיו החוצה ואנהל איתך שיחה, אני אומר לך שלא תבין על מה אני מדבר.

<פנחס שיף: אני אדבר, אני אשלב בשפה שלי מאות מושגים שלא תבין.

<פנחס שיף: לכן ישנו איזשהו שלב שבו השפה היא מכשול, הכושר הגופני הוא מכשול וכדי להיות מוכן למבחני כושר גופני תתאמן.

<פנחס שיף: אני הייתי בשנות השבעים מאבטח מטוסים בחברת אל על, ידעתי שאני צריך לעבור X מבחנים, התאמנתי בבית שנה שלמה לפני שהלכתי להיות מאבטח מטוסים.

<פנחס שיף: לא מכון כושר, לא מימנו לי שום דבר.

<פנחס שיף: לא צריך להיות מפונק, בסדר?

<פנחס שיף: בניתי לי מתח בבית כדי לעלות עליו 35 פעם.

<פנחס שיף: רצתי כמו מטורף בשדות כדי לעבור את מבחן הריצה.

<פנחס שיף: וכך הלאה וכך הלאה.

<פנחס שיף: עשיתי 300 שכיבות סמיכה כדי שאני אעבור 50 במבחן.

<פנחס שיף: צריך להתאמן.

<פנחס שיף: התפקיד דורש מיומנויות ועל המיומנויות האלה יש קו אדום שאם לא עוברים אותו, אז כנראה שהאיש בחר לעצמו את המקצוע הלא נכון.

<פנחס שיף: להיות מאבטח בכוח אי אפשר, אין מה לעשות.

<פנחס שיף: אז צריך להבין את הדברים האלה.

<פנחס שיף: אני חושב שמה שהוסבר כאן, אני יודע מה המשטרה עושה ומה המשרד לביטחון פנים עושים כי אני שותף שלהם, הם עושים את הכל במסגרת היכולת כדי לתת למועמד פוש קטן כדי שהוא יוכל לגשת לקורס.

<פנחס שיף: עוזרים לו.

טלי פלוסקוב: אתה קורא לזה "להיות קצת יותר גמיש".

<פנחס שיף: הם גמישים.

<פנחס שיף: אבל אני אומר, גם לגמישות יש איזה שהוא גבול.

<פנחס שיף: אין מה לעשות.

<פנחס שיף: בשבוע שעבר 28% בלבד עברו את מבחני ההסמכה למשרת עורכי דין.

<פנחס שיף: 72% נכשלו.

<פנחס שיף: אף אחד לא עזר לאף אחד.

<פנחס שיף: 72% כשלון זהו כשלון פנומנלי.

<פנחס שיף: כל מי שנכשל ישב עכשיו עד חודש מאי למועד ב' וילמד פעם נוספת, אין מה לעשות.

<פנחס שיף: אז מי שלא עובר את זה כנראה שהוא בחר את המקצוע הלא נכון, מה לעשות.

<פנחס שיף: פה אחוז הנכשלים הוא כלום.

<פנחס שיף: יוסי ציין, 5%, 8%, זה שום דבר.

טלי פלוסקוב: אני אקבל את מה שאמרת עכשיו, אני מבינה שמאבטח היום צריך להיות בעל כושר, אני מסכימה איתך, עם כל מה שקורה במדינה שלנו זה לא מישהו שיכול לשבת על הספסל ובזה העבודה מסתיימת.

טלי פלוסקוב: אני מסכימה איתך.

טלי פלוסקוב: אבל אני תוהה – לא יכול להיות שסיבה לכישלון הזה שאתה מדבר עליו תהיה השפה.

טלי פלוסקוב: אני לא אסכים עם זה.

<פנחס שיף: עד גבול מסויים.

טלי פלוסקוב: נכון, אבל שמענו אדם מדבר עברית ברמה, לא הייתי אומרת נמוכה מאוד.

<פנחס שיף: הוא עבר את המבחנים.

טלי פלוסקוב: אפילו הוא לא אמר "גמרתי", הוא אמר "סיימתי".

<אלכסנדר פיסנקו: אפילו ישראלים לא עוברים, ישראלים ילידי הארץ.

טלי פלוסקוב: רבותי, אני יכולה להגיד שני דברים: 1 – אני מבינה שיש הצעה שמעבירים יועצים משפטיים, זה נכון?

טלי פלוסקוב: במסגרת הקורס יש חלק שמעבירים - - -

<אייל זילברמן: זה לא הצעה.

<אייל זילברמן: אני אומר, מי שמעביר את ההרצאות אלה עורכי דין.

<אייל זילברמן: מי שמעביר הם אנשים שמכירים את החוקים.

<אייל זילברמן: אני על פי חוק, כדי שמי שילמד סמכויות ויקבל תעודת סמכויות – צריך מישהו שהוא בר סמכא בסמכויות שיעביר לו את הקורס.

<אייל זילברמן: אז הם אלה שמעבירים את הקורס.

<אייל זילברמן: אני רוצה לומר עוד משהו.

<אייל זילברמן: גם אם נסתכל על נתונים ואני חושב שאפילו יוסי ידידי החמיר פה, אחוז הנכשלים הוא לא כצעקתה.

<אייל זילברמן: אחוז הנכשלים הוא נמוך.

<אייל זילברמן: אני מכיר את הנתונים על בוריים.

<אייל זילברמן: אני מקבל אלי למחשב כל סיום קורס, אני יודע בדיוק כמה נכשלו וכמה לא נכשלו.

<אייל זילברמן: אז אחוז הנכשלים הוא לא גבוה, אחוז הנכשלים הוא מאוד נמוך, הוא גם יותר נמוך מהנתונים שיוסי הציג.

<אייל זילברמן: בשביל הכמות הזאת, אני אומר עוד פעם, גם שם אנחנו נותנים את ההזדמנות הנוספת, גם שם אנחנו באים לקראת.

<אייל זילברמן: כשהגיעה צעקה מהשטח על חוסר במאבטחים – ויעיד פה חברי פיני – אז התגמשנו גם לגבי תבחינים כי היה לנו חסר מאבטחים במוסדות חינוך.

<אייל זילברמן: כן, התגמשנו, כדי שייכנסו לקורסים, כדי שיהיו לנו מאבטחים במוסדות החינוך של הילדים שלנו.

<אייל זילברמן: אז צריך לקחת הכל בפרופורציה.

<אייל זילברמן: באמת, צריך לקחת בפרופורציות ולראות את הנתונים האמתיים.

<אייל זילברמן: את מסכימה איתי שצריכה להיות רמה מסוימת של מבחן, אני אראה לך בסיום הדיון את השאלות, שתביני שהשאלות הן מאוד בסיסיות.

<אייל זילברמן: הרי מאבטח עושה ריענונים במהלך השנה.

<אייל זילברמן: עושה ריענון אחד, שניים, כל אחד לפי רמת ההכשרה שלו.

<אייל זילברמן: אז גם שם הוא לא עושה שלושים שאלות, אז הוא עושה ריענון, והוא עושה ריענון על החומר שהוא למד בשלוש השעות האחרונות, אז הוא מקבל בין 10 ל- 15 שאלות שהוא צריך לענות.

<אייל זילברמן: אם הוא קיבל 15 שאלות, הוא צריך לענות על 11 או 12 נכונות.

<אייל זילברמן: ותמיד יש מישהו בכיתה שיכול לעזור ולסייע, ואנחנו עושים מספיק בקרות ופיקוח במוסדות ההכשרה כדי לדעת שזה כך.

<אייל זילברמן: ואנחנו בוחנים את השאלות, מ- 2012 השאלות נבחנו פעמיים או שלוש ושונו, וזה כדי שהן יהיו יותר מובנות ויותר קריאות.

<אייל זילברמן: אז עושים הכל.

<אייל זילברמן: אבל כמו שפיני אמר, יש גבול גם לאן שאנחנו יכולים לרדת.

<פנחס שיף: אני אומר עוד מילה.

<פנחס שיף: אני מוציא את עצמי רגע מהידע והניסיון והתפקיד.

<פנחס שיף: לו הייתי יושב פה במקומך או במקום חבר כנסת אחר, אני מוכרח לומר לך – הייתי אומר לעצמי אין פה משהו ששולל מאנשים פרנסה.

<פנחס שיף: להיפך – יש התחשבות ויש עזרה ויש תמיכה.

<פנחס שיף: אני חושב שהמערכת באה לקראת, בין היתר כי היא רוצה מאוד לגייס אנשים.

טלי פלוסקוב: פיני, אני מכירה אותך גם מדיונים על תנאי העבודה של מאבטחים, דיברנו על זה, אני זוכרת טוב מאוד איך רוצים לדאוג להם.

<פנחס שיף: יפה.

<פנחס שיף: את יודעת שחתמתי לפני שבועיים על הסכם קיבוצי נוסף עם אבי ניסנקורן שמעלה גם את שכר המאבטחים מעל לשכר המינימום במשק, עושים כל מה שאפשר כדי לסייע.

<פנחס שיף: הוא חושב שאני לא רואה, אבל אני רואה, מיכאל, כשהוא דיבר עכשיו על זה שניתנת הרצאה, הרצאה באמת מזערית על נושא החוקים.

<פנחס שיף: שאלות על הוראות פתיחה באש שדני הזכיר, אני לוקח רק את זה, מתי מותר לאיש אבטחה לשלוף את הנשק ולפתוח באש ומתי לא.

<פנחס שיף: באינתיפאדת הסכינים במהלך 2016 מאבטחים נתקלו פנים אל פנים עם מחבלים ומחבלות.

<פנחס שיף: מותר להרוג?

<פנחס שיף: אסור להרוג?

<פנחס שיף: מותר לפצוע?

<פנחס שיף: אסור לפצוע?

<פנחס שיף: מותר להשתמש בנשק?

<פנחס שיף: אסור להשתמש בנשק?

<פנחס שיף: זו מטריה שחייבים לדעת אותה.

טלי פלוסקוב: פיני, הבעיה שלי שאם הוא לא יבין מה אתה מסביר לו אז הוא גם לא יבצע את העבודה כמו שצריך.

<פנחס שיף: בוודאי.

טלי פלוסקוב: אני חוזרת שוב, למה אתם כן פוסלים חומר בכתב?

טלי פלוסקוב: לפחות בשאלות הקריטיות האלה?

<פנחס שיף: כי אי אפשר להוציא חומר בכתב על זה, אי אפשר.

טלי פלוסקוב: מה זה, דברים סודיים?

<פנחס שיף: אני אמן בניסוחים בשפה העברית ואני אומר לך, אי אפשר להכין אותם לחומר הזה חוץ מאפשרות אחת, לתת להם את זה שילכו וילמדו את זה כמו תוכי, יחזרו ויקבלו 100.

<פנחס שיף: אבל - - -

טלי פלוסקוב: אני לא מדברת על זה.

טלי פלוסקוב: אבל לדוגמה אם יהיה חומר כתוב, הם פשוט יכולים להכניס את ה חומר הזה לגוגל ולפחות לקרוא את זה בשפה שלהם.

<פנחס שיף: אני אשבור את הראש על זה, בסדר?

<פנחס שיף: אני אומר לך, אם אפשר יהיה להוציא איזו שהיא חוברת הדרכה - - -

טלי פלוסקוב: משהו כזה.

<פנחס שיף: בסדר, אני מבין מה את רוצה, נבדוק ואם אפשר אנחנו נוציא.

טלי פלוסקוב: טוב, זה כבר משהו.

<ורה אופיר: השאלה היא, מי יוציא את זה.

<פנחס שיף: לא יודע, יש פה טריאומווירט של שני רגולטורים ושל מי שמונחה על ידי הרגולטורים, אנחנו נחשוב על זה.

<דני שנער: אני רוצה להתייחס למה שפיני אמר.

<דני שנער: לא ניתן להוציא ספר כזה, פנקס כזה, משום שיש מאות וריאציות.

<דני שנער: לא ניתן, מכיוון שהווריאציות שהוא יעמוד בפניהן הן כל כך מרובות שלא כל סט הווריאציות יכול לבוא לספר.

<דני שנער: דבר שני, ספר כזה שיגיע לידי המחבלים, הם ידעו בדיוק מה הם רשאים לעשות, מתי צפויים לחטוף כדור, מתי הם לא צפויים לחטוף כדור, זה ישמש אותם בדיוק ואנחנו לא רוצים לתת להם כלים.

<דני שנער: לכן אנחנו עד היום לא מספרים להם בדיוק מתי פותחים באש, מתי לא פותחים באש, האם כשאתה רואה אותו בצד ימין אתה כן רשאי, זה דבר שישמש את המחבלים ולכן אני שולל את הדבר הזה.

טלי פלוסקוב: במבחן יש שאלות כאלה?

<פנחס שיף: הוראות פתיחה באש.

<דני שנער: יש הוראות פתיחה באש כלליות, אבל לא וריאציות.

<דני שנער: כלומר, יש שאלה מתי מותר לפתוח באש.

<דני שנער: אתה יכול לפתוח באש כשאתה רואה מישהו שהוא מאיים עליך עם נשק נגיד.

<דני שנער: אבל לא, 'אם האיש הלך משמאל ופתאום הוא לבש כאפיה, אתה יכול לירות בו'?

טלי פלוסקוב: אני רוצה לעזור לאדם לעבור מבחן.

טלי פלוסקוב: אני לא רוצה יותר מזה.

<פנחס שיף: גבירתי, רק לפני שלושה ימים נדמה לי, הפרקליטות זיכתה שני מאבטחים שפעלו במחסום א-ראם, במחסום קלנדיה, זיכתה אותם מירי של אח ואחות.

<פנחס שיף: הפרקליטות ישבה על התיק הזה, ישבו מיטב הפרקליטים כדי לדעת האם צריך להרשיע אותם או צריך לזכות אותם, לא היה פשוט, האם הפתיחה באש כלפי האח והאחות היו מוצדקים על פי החוק, על פי הסמכות או לא.

<פנחס שיף: זה קייס.

טלי פלוסקוב: אנחנו מדברים גם על החייל שלנו, יש פה הרבה דילמות בנושא.

<פנחס שיף: נכון.

<פנחס שיף: לכן אני אומר, הנושא מורכב.

<פנחס שיף: אין מה לעשות.

טלי פלוסקוב: ברור.

טלי פלוסקוב: אבל אתה הבטחת לחשוב על זה.

<פנחס שיף: כן.

<פנחס שיף: נחשוב.

<פנחס שיף: (היו"ר אברהם נגוסה)

אברהם נגוסה: מישהו רוצה להתייחס?

<אלכסנדר פיסנקו: אני רוצה להוסיף כמה דברים – נציג המשטרה אמר שבמהלך הקורסים אפשר לבקש מהמועמדים האחרים סיוע ועזרה.

<אלכסנדר פיסנקו: אני סבור שכל בנאדם צריך לבוא בטוח ולא לקוות שמישהו יעזור לו.

<אייל זילברמן: לא, אתה לא הקשבת לי.

<אייל זילברמן: אני לא אמרתי מהמועמדים - - -

<אלכסנדר פיסנקו: זה מה ששמעתי, יכול להיות שמישהו יעזור,

טלי פלוסקוב: לא הבנת נכון.

<אייל זילברמן: לא הבנת נכון, אתה יכול לבקש סיוע מהמדריך.

<אלכסנדר פיסנקו: אבל אם המדריך מדבר רק בעברית, איך - - -

<אייל זילברמן: אם אתה דובר רוסית ואתה לא מבין עברית, אתה לא יכול להיות בקורס.

טלי פלוסקוב: לא, הוא פשוט יכול להגיד את המילה הזאת בעברית יותר פשוטה.

<אלכסנדר פיסנקו: אדוני, אני למדתי באולפנים שלומדים בארץ עברית.

<אלכסנדר פיסנקו: אני אומר לך באחריות, זה לא מספיק.

<אלכסנדר פיסנקו: יש דברים בעברית שקשה מאוד להסביר בעברית.

<אלכסנדר פיסנקו: אני רוצה ללמד מישהו מכם רוסית ברוסית.

<אלכסנדר פיסנקו: אני לא בטוח שתעברו איזה שהם מבחנים או שתסיימו את האולפנים כמו שאני סיימתי פה ולמדתי עברית.

<אלכסנדר פיסנקו: אז אני חושב שהעניין של האפליה או לא אפליה, אנחנו מדברים על אנשים שהגיעו מאתיופיה ומרוסיה – שהם יהיו באותו מצב כפי שנמצאים בו ילידי הארץ.

<אלכסנדר פיסנקו: מר שיף טען שאי אפשר לכתוב את זה.

<אלכסנדר פיסנקו: אם אתם לא מסוגלים לכתוב, איך הוא יכול לעבוד?

<אלכסנדר פיסנקו: אם אתם או המשטרה לא יכולים לכתוב את הכללים, איך הוא יכול?

טלי פלוסקוב: אלכסנדר, הוא דיבר על זה שזה יכול לגלות סודות של המקצוע, ובגלל זה לא לכתוב.

<פנחס שיף: אתה מנהל איתנו מלחמה או שאתה רוצה לדבר לעניין?

<אלכסנדר פיסנקו: אני משתף פעולה.

טלי פלוסקוב: הוא רוצה לשפר את התנאים של המאבטחים.

אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לסכם את הדיון, יש לנו רק שתי דקות.

טלי פלוסקוב: פאבל, אתה רוצה להגיד משהו?

טלי פלוסקוב: בוא נשמע אותך.

<פבל מושצ'יצקי: כולם שמעו, אני פבל, אני עבדתי חמוש ארבע שנים בקניון ביאליק ובסופר דוש קניון בת ים.

<פבל מושצ'יצקי: עברתי קורס ראשון ב- 2012, עברתי קורס רמה ב', חמוש.

<פבל מושצ'יצקי: אחרי זה שוב קורס רמה ב' חמוש סגור.

<פבל מושצ'יצקי: בלי חמוש לא עברתי, זה היה לפני כמה חודשים.

<פבל מושצ'יצקי: למה?

<פבל מושצ'יצקי: המבחנים ב- 2012 –ציון 65 זה עובר.

<פבל מושצ'יצקי: אבל עכשיו זה ציון 80.

<פבל מושצ'יצקי: 35 שאלות, רק 80.

<פבל מושצ'יצקי: יש שלושה מבחנים: מבחן מדריך, מבחן עורך דין ומבחן גז פלפל.

<פבל מושצ'יצקי: שלושה מבחנים בקורס, שזה רמה ב' לא חמוש וחמוש זה אותו דבר.

<פבל מושצ'יצקי: שישה ימים, רמה א', שם ארבעה ימים זה בסיס ולאחר מכן יום של ספורט ויום אחד של יריה.

<פבל מושצ'יצקי: ציון 80 עובר זה יותר מדי.

<פבל מושצ'יצקי: שמעתי את הכל פה, ושמעתי שיש דיבור בעברית ויש קריאה בעברית.

טלי פלוסקוב: לקרוא ולכתוב.

<פבל מושצ'יצקי: לא לכתוב, זה מבחן אמריקאי.

<פבל מושצ'יצקי: אין בעיה.

<פבל מושצ'יצקי: שומר חמוש צריך לדבר עברית, צריך לבדוק, לקרוא תעודות, ותעודות זה אולפן ב'.

<פבל מושצ'יצקי: זה לא ד', זה לא ג'.

<פבל מושצ'יצקי: אבל במבחן דורשים עכשיו אולפן ג' ו- ד'.

<פבל מושצ'יצקי: צריך לקרוא עיתון 'ידיעות אחרונות'.

<פבל מושצ'יצקי: אדם יכול לקרוא עיתון, בסדר, הוא עבר את המבחן.

<פבל מושצ'יצקי: אבל לא לקרוא ידיעות אחרונות, סליחה, מדבר, לא מדבר, לא חשוב.

<פבל מושצ'יצקי: ראיתי שהפלו אותי, לשומר יש נסיון אבל הוא גם צריך לעבור את הקורס.

<פבל מושצ'יצקי: אפשר לדבר עברית אבל לקרוא אנגלית, לא?

אברהם נגוסה: הבנו את המסר.

אברהם נגוסה: מה שהבנתי, שהמבחנים הם קשים, מבחינת רמת השפה, והדבר השני הוא שהממוצע הדרוש הוא גבוה.

<פנחס שיף: למה 80 זה גבוה?

<פנחס שיף: יש לי שאלה.

אברהם נגוסה: היה 65.

<פנחס שיף: אנחנו מנהלים עכשיו סחר מכר?

<פנחס שיף: 80 זה גבוה, 75 זה בינוני,65 זה נמוך?

<פנחס שיף: חברים, חטיבת האבטחה במשטרה היא הגורם המקצועי שמנחה את האבטחה במדינת ישראל.

<פנחס שיף: תנו להם קרדיט שהם יודעים מהו הציון שצריך לעבור איש אבטחה ב- 2016.

אברהם נגוסה: האם היה ממוצע 65?

אברהם נגוסה: תענה לי, האם היה 65 או לא?

<אייל זילברמן: אני לא יכול לענות לך.

אברהם נגוסה: אם זה היה 65 כפי שהם טוענים ואתם מקפיצים את זה ל- 80 או 85, זה לא מידתי.

<אייל זילברמן: כבוד יושב ראש הוועדה, אנחנו כל דבר בוחנים לעיתו.

<אייל זילברמן: כמו שאני יודע להיות גמיש, אני מדגיש, כמו שאני יודע להיות גמיש בנושאים כמו להוריד תבחינים אחרים, תנו לנו את הקרדיט שאנחנו כן מקצועיים.

<אייל זילברמן: כשאני עומד לתת לבנאדם, ואני מדגיש שוב, סמכויות, והסמכויות האלה ניתנות לו בזכות זה שהוא עבר את ההכשרה.

<אייל זילברמן: אלה סמכויות לא פשוטות, סמכויות שמחר בבוקר הוא יצטרך להתמודד איתן אם הוא עשה טעות.

<אייל זילברמן: לא מישהו אחר, הוא יצטרך להתמודד איתן.

<אייל זילברמן: אני יכול להגיד לו גם ב- 50 עברת, אבל הוא לא יידע חצי מהסמכויות שלו.

<אייל זילברמן: הוא לא יכיר אותן, הוא לא יבין, כי אם הוא ייכשל ויקבל סמכויות אני לא ארגיש טוב עם זה, אני אהיה אשם בזה.

<אייל זילברמן: אדם שעומד ויכול לשלול את חירותו של אדם, אני מדגיש לשלול את חירותו, שייכנס אדם מהשורה ויגיד לו "תעמוד בצד, אני מעכב אותך", יש לו סמכויות לפעמים, במקומות מסויימים לא פחות משוטר, ברמות מסוימות.

<אייל זילברמן: אדם כזה צריך לדעת את החוק על בוריו ו- 80 הוא ממוצע סביר לחלוטין.

<אייל זילברמן: אם אני נותן לו 20% של לא לדעת, ותסתכל על החצי השני של 20% שהוא לא יודע, 80% זה סביר לחלוטין מבחינה מקצועית.

טלי פלוסקוב: הטענה של "ידיעות אחרונות" יותר מדאיגה אותי.

<אייל זילברמן: אמרתי לך, אני אראה לך אחר כך.

<אייל זילברמן: הקראתי לך שתיים שלוש שאלות, אני חושב שזה היה סביר.

טלי פלוסקוב: ביקשתי מהיושב ראש, אני רוצה לראות את ה - - -

<אייל זילברמן: אם תקדישי לי שלוש דקות אחרי הישיבה, אני אשמח.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: אני מבקש ממנהלת הוועדה שתקרא את המלצות הוועדה בנושא.

<דנה גורדון שושני: הוועדה מבקשת מנציגי המשרד לביטחון פנים מדור הכשרות, האגף לרישוי כלי ירייה, בשיתוף ארגון חברות האבטחה בישראל לבחון כיצד ניתן לסייע למאבטחים עולים ולהשיב לוועדה תוך חודש ימים על הצעדים בהם בכוונתם לנקוט.

<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת לאגף חינוך מבוגרים במשרד החינוך להכין אולפן לעברית מקצועית למאבטחים, בתיאום בתי הספר להכשרת מאבטחים, לשיפור השפה העברית המקצועית לעולים שנכשלו במבחני ההסמכה בשל קושי בשפה, זאת במימון משרד הקליטה.

<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת למשרד לביטחון הפנים לאפשר למאבטחים עולים לגשת למבחן הסמכה נוסף עד 3 חודשים מתום ההכשרה.

<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת למשרד ה קליטה ליזום קורס לשיפור השפה המקצועית לעולים המבקשים לעבור קורס הכשרה באבטחה עוד טרם ההכשרה.

<דנה גורדון שושני: הוועדה מבקשת לקבל דוגמת מבחן.