ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 501, 2016-11-21 12:00

משה גפני: צהריים טובים.

משה גפני: אני מחדש את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר-היום: פרק ח' (מסים), מס על שלוש דירות ומעלה.

משה גפני: מי מסביר את החוק?

משה גפני: אמיר.

משה גפני: בבקשה, אמיר לוי, הממונה על התקציבים באוצר.

<אמיר לוי: צהריים טובים.

<אמיר לוי: אני אתחיל בהצגה כללית של הנושא, ואיך הוא משתלב בפעילות, או באסטרטגיה הכוללת לצעדים שאנחנו עושים בתחום הדיור.

<אמיר לוי: משם רן ייכנס להסביר את הצעת החוק עצמה.

<אמיר לוי: אנחנו כאן עד הסוף, אם תהיינה שאלות.

<אמיר לוי: מה שנציג בדקות הקרובות, נתחיל עם אסטרטגיה כוללת בתחום הדיור, ואיך המהלך הזה משתלב.

<אמיר לוי: החלק השני יעסוק במבנה החוק.

<אמיר לוי: בחלק השלישי בבסיס המס ומאפייני החייבים.

<אמיר לוי: בסוף נראה לכם השוואה בין-לאומית, גם מחקרים וגם צעדים אחרים שנעשו, כדי להראות לכם שאנחנו לא מיוחדים בעניין הזה, ולמדנו ממדינות אחרות איך מיסוי על נכסים משפיע על הפחתת מחירי דיור, ומה הוא עושה למשקיעים.

<אמיר לוי: נתחיל בחלק הראשון.

<אמיר לוי: אני מתחיל בחלק הראשון.

<אמיר לוי: קודם כל, מטרות החוק – יש לנו שלוש מטרות עיקריות.

<אמיר לוי: הראשונה, אנחנו רוצים שבשוק הזה תהיה העדפה ברורה לרכישת דירות על-ידי זוגות צעירים, ולא לראות את המוצר הזה במדינה שהיא צפופה וקטנה כמכשיר השקעה, אלא כלי לרכישת דירות על-ידי זוגות צעירים.

<אמיר לוי: זאת המטרה העיקרית שלשמה אנחנו פועלים.

<אמיר לוי: הדבר השני, אנחנו רוצים ליצור מערך של תמריצים לדירות, לכאלה שמחזיקים במספר רב של דירות.

<אמיר לוי: מספר רב בהצעת החוק הזו זה שלוש ומעלה.

<אמיר לוי: אנחנו רוצים ליצור מערך תמריצים שהם ימכרו את הדירות, ויגדילו את ההיצע עבור זוגות צעירים בשוק.

<אמיר לוי: החלק השלישי מסתכל קדימה.

<אמיר לוי: אנחנו רוצים לצמצם עודפי ביקוש של משקיעים.

<אמיר לוי: אנחנו רוצים שכספי משקיעים שמחפשים אפיקי השקעה, בטח בשוק עם סביבת ריבית כזאת נמוכה, ילכו לאפיקים אחרים, ולא לשוק הדיור, שכאמור, זה שוק שנמצא במחסור.

איתן ברושי: אבל יש ירידה בהשקעות.

משה גפני: לא, איתן.

<אמיר לוי: ברשותכם, המצגת לא ארוכה.

איתן ברושי: מאז שהם הכינו את החומר קרו כמה דברים.

באסל גטאס: דיון לשוני – במקום תמריצים, צריך להשתמש במילה אחרת.

משה גפני: בסדר, נשתמש.

משה גפני: לא בחוק הזה.

משה גפני: בחוק הזה לא נעשה שינויים דרמטיים בעברית.

משה גפני: אולי בדברים אחרים, לא בעברית.

באסל גטאס: אילוצים – אבל לא תמריצים.

<אמיר לוי: יש תמריצים חיוביים ותמריצים שליליים.

<אמיר לוי: אנחנו מאוד מאמינים בצעד הזה של המיסוי ובהשפעות שלו.

<אמיר לוי: יחד עם זאת, מאוד חשוב לנו להדגיש שזה לא צעד בודד, והוא חלק ממערך צעדים מלא שמטפלים קודם כל בצד ההיצע, דרך מחיר למשתכן, שזה המחיר שבו אנחנו מוכרים את הקרקע, ומה האפשרות של זוגות צעירים לרכוש דירות.

<אמיר לוי: אנחנו יוצרים שוק שכירות חדש בישראל, שכירות ממוסדת, מה שלא היה קיים.

<אמיר לוי: החלק הרביעי בתחום הדיור הוא ריסון ביקושים.

<אמיר לוי: אני עכשיו אגע בקצרה בכל אחד מהם.

<אמיר לוי: קודם כל, בתחום הגדלת ההיצע, הקמה של הוותמ"ל – תיכף תראו את המספרים – הוועדה המיוחדת למתחמי דיור.

<אמיר לוי: היא עשתה פלאים, מאושרות אלפי יחידות דיור בהליך מאוד מזורז של שנה-שנה ורבע.

<אמיר לוי: הסכמי פינוי בסיסיים שחתמנו עם משרד הביטחון, על אלפי יחידות דיור.

<אמיר לוי: הסכם של כ-14 מיליארד שקלים, יחידות דיור במרכז הארץ.

<אמיר לוי: זה קורה בפועל.

<אמיר לוי: יש בסיסים במרכז הארץ, במרכזי הביקוש, שמפונים ומתקדמים.

<אמיר לוי: יש גם הליכים סטטוטוריים די מתקדמים לאישור אותם בסיסים שמתפנים.

<אמיר לוי: הסכמי גג עם רשויות מקומיות – בעבר, רשויות מקומיות, בגלל מבנה הארנונה - - -

עודד פורר: אבל זה לא נושא הדיון, אמיר.

מיקי רוזנטל: הוא רוצה להראות שהם עושים הרבה דברים אחרים.

<אמיר לוי: הסכמי גג שנחתמים – ונחתמו – עם ראשי רשויות מקומיות מתוך מטרה לתת להם תמריץ להגדיל את היקף יחידות הדיור.

<אמיר לוי: הסכמים בתחבורה, כבישים.

<אמיר לוי: המון חסמי דיור – יש המון טבעות מאושרות, אבל יש בהן חסמים.

<אמיר לוי: אז באמצעות הסכמים עם משרד התחבורה ומשרד החינוך להוסיף כבישים וכיתות לימוד.

<אמיר לוי: מחיר למשתכן – רגל שנייה בתחום הדיור.

<אמיר לוי: המטרה העיקרית שלה לאפשר לזוגות צעירים לרכוש יחידות דיור במחירים מופחתים.

<אמיר לוי: יש מכרזים כבר.

<אמיר לוי: אני לא אפרט כאן, אבל אנחנו רואים מחירים נמוכים ממחירי השוק.

<אמיר לוי: רגל שלישית – שוק שכירות ממוסדת.

<אמיר לוי: קודם כל, יצאו כבר מכרזים של דירה להשכיר לשכירות מוסדית ארוכת טווח.

<אמיר לוי: הרעיון הוא ליצור שכירות יציבה, כדי שמי שיבחר במקום לקנות דירה, כמו במדינות באירופה ובמקומות בארצות-הברית, לקבל שכירות ארוכת טווח, שתהיה לו ודאות איפה הוא גר, איך המחיר מתעדכן.

<אמיר לוי: חוק הריטים שעבר בכנסת במושב הקודם, וחוק עידוד השקעות הון, שנותן תמריץ לשכירות מוסדית.

<אמיר לוי: החלק הרביעי הוא ריסון ביקושים.

<אמיר לוי: שני צעדים משמעותיים מאוד, שתיכף תראו איך הם השפיעו, שעברו אחד בכנסת הזאת, ואחד בכנסת הקודמת.

<אמיר לוי: קודם כל, בוטל הפטור ממס שבח שהיה למשקיעים, קרי לאנשים שמחזיקים בשתי דירות ומעלה, שיכלו לקבל פטורים אם מכרו את דירתם השנייה ומעלה במרחק של ארבע שנים.

<אמיר לוי: זה בוטל.

<אמיר לוי: הדבר השני, מס הרכישה עלה ל-8% עד 10% על דירות שניות ומעלה.

<אמיר לוי: עכשיו אני רוצה להראות את התוצאות.

<אמיר לוי: קודם כל, אתם יכולים לראות את אישור התכניות.

<אמיר לוי: אם ערב המשבר ב-2008-2007 היינו ב-24,000 יחידות מאושרות בשנה במוסדות התכנון השונים, את 2015 סיימנו קרוב ל-100,000, וגם את 2016 נסיים קרוב ל-100,000.

<אמיר לוי: תראו את התחלות הבנייה בשקף הבא.

<אמיר לוי: אפשר לראות שהיינו ברמה הגיונית של סביבות 45,000 בתחילת שנות ה-2000.

<אמיר לוי: ירדנו למספרים של 30,000, נמוכים מאוד.

<אמיר לוי: ב-2015-2014 אנחנו מתחילים לעלות חזרה, וזו כמובן תוצאה של אותן יחידות מתוכננות שראיתם בשקף הקודם.

<אמיר לוי: לגבי השפעה על שיעור המשקיעים, אותם צעדים שהראיתי קודם שנעשו – גם ביטול מס השבח וגם הצעד של העלאת מס הרכישה – אפשר לראות ירידה משמעותית בשיעור המשקיעים.

<אמיר לוי: תסתכלו על יוני 2015, את הפיק, וירדנו לסביבות 18%, 17% בדיווח האחרון של הכלכלן הראשי שלנו.

<אמיר לוי: זו ירידה משמעותית מאוד.

<אמיר לוי: זו מסגרת הדיון על הדירה השלישית, הצעדים שנעשו והתוצאות של הצעדים הללו.

<אמיר לוי: ומכאן אני רוצה להעביר את זה לערן כדי לתאר ממש את ההצעה הקונקרטית שיש על שולחנכם.

משה גפני: ערן, יש לי בקשה – יש פה ציבור גדול וחברי כנסת רבים.

משה גפני: אני מבקש למקד את הנושא.

<ערן יעקב: שלוש דקות.

<ערן יעקב: חייב במס, לפי הצעת החוק, הוא יחיד שמחזיק בשלוש דירות ומעלה.

<ערן יעקב: יחיד, הכוונה למי שמחזיק מעל שליש דירה.

<ערן יעקב: יש דירות שלא כלולות בהצעת החוק.

<ערן יעקב: אלה דירות שאתם רואים אותן לפניכם, הן כלולות בשכירות המוסדית, שזה שוק שאנחנו דווקא מעודדים אותו.

<ערן יעקב: מלאי עסקי של חברות שמחזיקות אותו כמלאי עסקי, למשל חברות בנייה שמחזיקות דירות שלא מכורות עדיין.

<ערן יעקב: והשכירות המוגנת, שהיא שכירות היסטורית, שגם לגביה החוק הזה לא יחול.

משה גפני: תסביר את מה שאתה אומר.

משה גפני: יחיד שהוא בעל שלוש דירות?

<ערן יעקב: שלוש דירות ומעלה.

משה גפני: מה עם מי שיש לו שש דירות?

<ערן יעקב: הוא ישלם על השלישית, הרביעית, החמישית והשישית.

משה גפני: זאת אומרת, משלוש ומעלה, הוא ישלם על כל דירה.

<קריאה: לא, משתיים ומעלה.

<ערן יעקב: שלוש ומעלה.

<ערן יעקב: על שתיים הוא לא משלם.

עודד פורר: יש ישובים שבהם האבא בונה את ביתו, ואז הוא בונה מעל זה בית לבן שלו, ומעל זה בית לבן השני שלו, באותו בניין.

עודד פורר: זה ייחשב שלוש דירות?

<אמיר לוי: על שם מי הדירות רשומות?

עודד פורר: הוא בנה על הבית שלו.

עודד פורר: הוא לא רשם את זה על שם - - -

<ערן יעקב: אם זה בניין, לא אם זה בית אחד.

<ערן יעקב: אם זה בית אחד, יש פיצול.

<אמיר לוי: אלו שלוש דירות או אחת?

עודד פורר: בפועל זה שלוש דירות.

<קריאה: אבל איך זה מוגדר?

<ערן יעקב: אם הן רשומות שלוש, והשתיים האחרות – אני אענה לך - - -

עודד פורר: יש ישובים בארץ שבונים בשיטה הזו.

עודד פורר: לאבא יש חלקת אדמה, הוא בונה מעל זה דירה לבן שלו.

עודד פורר: הבן השני התחתן, עוד דירה.

מירב בן ארי: בגינה הוא שם עוד דירה.

משה גפני: עודד, אני טעיתי כששאלתי.

משה גפני: צריך לעבור סעיף-סעיף בגלל שמדובר על חוק שלכל סעיף יש משמעות.

עודד פורר: השאלה אם זה רשום כדירות או אם זה רשום כבית משותף.

<ערן יעקב: מנגנון הגבייה – מדי חודש ינואר יקבע המבחן אם אתה מחזיק שלוש דירות ומעלה.

<ערן יעקב: אתה, הנישום, בוחר איזו דירה היא הדירה השלישית מבחינתך, ואם אתה לא בוחר, באופן אוטומטי זו תיחשב הדירה הזולה ביותר.

<ערן יעקב: הכול הולך להיות מקוון.

<ערן יעקב: הכול ייעשה באופן מקוון, והתשלומים בשתי מנות.

<ערן יעקב: כשאני אומר מקוון, אפשר לראות – כך נראה הדף.

<ערן יעקב: זה הדף שבו אתה ממלא את הנכסים ואת הכתובות שלהם.

<ערן יעקב: הסכום הקובע מופיע לך באופן אוטומטי.

<ערן יעקב: איך מונעים תכנוני מס במקרה הזה?

<ערן יעקב: תא משפחתי, כמו כל חקיקת המס, הוא תא שנחשב כתא אחד.

<ערן יעקב: כלומר, ילדים מתחת לגיל 18 נחשבים באותו תא משפחתי.

<ערן יעקב: דירות שנמצאות בבעלות חברה, המבחן של הבעלות נשאר בעינו.

<ערן יעקב: כלומר, אתה לא תוכל להבריח את זה, במירכאות, לתוך חברה שתחזיק את הדירה, אם אתה מחזיק בבעלות מלאה בחברה, או בשליש מחברה, זה אותו מבחן.

עודד פורר: כמה מחברה?

<ערן יעקב: כמו המבחן של הבעלות, שליש.

עודד פורר: אבל המס לא משולם על-ידי החברה, הוא משולם על-ידי היחיד.

<ערן יעקב: כן.

<ערן יעקב: מהו שיעור המס?

<ערן יעקב: ההצעה מבקשת לקבוע שהוא יעמוד על 1% מהסכום הקובע.

<ערן יעקב: הסכום הקבוע הוא מטריצה שמורכבת משלושה מדדים, שלושה משתנים.

<ערן יעקב: האחד הוא שטח הדירה, שאותו אנחנו לוקחים מתוך תשלומי הארנונה, שאותם אתה סורק לאתר.

<ערן יעקב: השני זה מדד חברתי כלכלי, זה מדד ה-MSCI, מ-0 עד 20, שמנתח כל שכונה בישראל.

<ערן יעקב: השלישי הוא המדד הפריפריאלי.

<ערן יעקב: לקחנו את שלושת המשתנים הללו ויצרנו את הנוסחה שקובעת את הדבר הזה.

בצלאל סמוטריץ': לא הבנתי, 1% ממה?

<ערן יעקב: מהסכום הקובע.

<ערן יעקב: מיד נתאר אותו.

<ערן יעקב: הדילמה שבאה לידי ביטוי בחוק היא כזאת: מהצד האחד, יכולנו ללכת למקום הכי קל והכי פחות מדויק.

<ערן יעקב: אם דירה בישראל בממוצע היא 1.4 מיליון או 1.5 מיליון, נגיד, אז המס הוא 15,000 שקל, לצרכי נוחות.

<ערן יעקב: זה הצד הימני של האפשרויות, שלא בחרנו בו.

<ערן יעקב: הצד השמאלי של האפשרויות הוא הכי מסובך, אבל הכי מדויק, וזה לקחת כל נכס במדינה, או כל אחד מעשרות אלפי הנכסים, לבצע הערכת שווי לגביו ולגבות 1% לגביו.

<ערן יעקב: זה גם מסובך מאוד - - -

<קריאה: אני בדקתי את המספר, יש - - - ל-100%.

משה גפני: לא, לא, לא.

משה גפני: אם עוד פעם אחת אתה מתערב, אתה יוצא.

<ערן יעקב: מה שאנחנו מבקשים בהצעת החוק, כשאנחנו אומרים את הסכום הקובע, מקום שנמצא בין שני הצדדים הללו – בין המדויק ביותר לבין הפשוט ביותר.

<ערן יעקב: ניסינו ללכת לפי מידוד רכישות בעבר, לא הצלחנו, יש הרבה רכישות שאין נתונים.

<ערן יעקב: ניסינו ללכת לפי חישוב מחירים אזוריים, אין לנו מספיק תצפיות.

<ערן יעקב: מה שיש לנו זה מודל סטטיסטי, שכשאתה מכניס את הכתובת ומשלב, באמצעות נוסחה שקיימת, את האזור הסטטיסטי ביחד עם האזור הגאוגרפי ושטח הדירה, יוצא לך פלט עם מספר.

<ערן יעקב: המספר הזה הוא האחוז של המחיר הקובע, והוא יהווה את החיוב.

עודד פורר: ממש לא הבנתי.

<ערן יעקב: הנה, אני מסביר.

<ערן יעקב: יהיה מתאם סטטיסטי שבו נוצר מספר.

<ערן יעקב: הוא ינוע עד 18,000 שקלים, כי הוא תוצאה של סכום קובע.

<ערן יעקב: הסכום הקובע הזה, אתה משלם 1% ממנו.

<ערן יעקב: אם הסכום הקובע הוא 1.8 מיליון, זה 18,000 שקלים.

<ערן יעקב: 18,000 שקלים, דרך אגב, זה התחום העליון.

עודד פורר: זאת אומרת, אם יש לי דירות שלוש דירות של ארבעה מיליון שקלים, אני אשלם מס על 1.8?

<ערן יעקב: אתה משלם 18,000 שקלים.

עודד פורר: זאת אומרת, ככל שיש לך דירה יותר יקרה, אתה יותר נהנה מהחוק הזה.

עודד פורר: יש עדיפות לדירות יקרות לעומת מי שמחזיק בדירות זולות.

<אמיר לוי: יש תקרה.

מירב בן ארי: לא, יש תקרה מקסימלית.

עודד פורר: זה מס שמטיב עם העשירים.

<ערן יעקב: כן.

<ערן יעקב: עם זאת, בוא נראה מיהם העשירים הללו, חבר הכנסת.

<ערן יעקב: אנחנו רוצים לראות מי האוכלוסייה.

איתן ברושי: ערן, מה משקל הארנונה?

איתן ברושי: היא דיפרנציאלית הרי.

<ערן יעקב: הארנונה איננה חלק מזה.

איתן ברושי: אמרת כרגע שזה חלק.

<ערן יעקב: לא, אמרתי שזה חלק.

משה גפני: הוא אמר ששטח הדירה הוא לפי הארנונה.

<ערן יעקב: החיוב על הדירה נקבע מחיוב הארנונה.

משה גפני: שטח הדירה.

<ערן יעקב: המטריצה מבוססת על 60,000 תצפיות.

<ערן יעקב: נשאלנו פה על המאפיינים.

<ערן יעקב: אלה המאפיינים.

<ערן יעקב: אלו 54,000 משקי בית, שרלוונטיים ל-80,000 דירות שנספרות כשלישית ומעלה.

<ערן יעקב: ההכנסה הממוצעת של משקי הבית הללו – אגב הטענה שעלתה פה על עשירים ועשירים יותר – היא 46,000 שקלים.

<ערן יעקב: כלומר, מראש מדובר על אוכלוסייה מאוד מבוססת בעיקרון, בממוצע לפחות, זאת שמחזיקה את שלוש הדירות ומעלה.

<ערן יעקב: גילה, אנחנו רואים עומד על 56.

<ערן יעקב: כלומר, זו אוכלוסייה בוגרת ומבוססת.

עודד פורר: יש מקדם לדירות פנטהאוז ולדירות גן?

<קריאה: איך אתם יודעים את המידע הזה, מי מחזיק?

משה גפני: תיכף אנחנו נקריא את החוק, ונסביר סעיף-סעיף, ועל כל סעיף תשאלו שאלות.

<ערן יעקב: אחת הטענות שעולות היא על שכר דירה.

<ערן יעקב: אנחנו רואים שביצענו צעדים בעבר.

<ערן יעקב: צעדים שונים בתחום מס הרכישה ובתחום צמצום הפטור לשכר דירה.

<ערן יעקב: בעבר הוא עמד על 7,000 שקל, הורדנו ל-5,000 ו-4,000.

<ערן יעקב: אנחנו רואים שגם כשהעלינו את מס הרכישה וגם כשצמצמנו את הפטור, שאין השפעה מידית ומובהקת, כמו שנטען אגב הצעדים הללו, ששכר הדירה יקפוץ.

<ערן יעקב: זה לא קרה בעבר.

<ערן יעקב: אנחנו ממשיכים וטוענים, בגלל שמדובר פה על כמה עשרות אלפי נכסים מתוך 600,000 נכסים בשוק השכירות בישראל, ובגלל שהפיזור של הדירה השלישית בישראל תואם את פיזור הנכסים בישראל, אנחנו הודפים את הטענות ששכר הדירה יזנק בעקבות הצעדים הללו, ואנחנו סבורים שההשפעה שלהם תהיה מינורית על עליית שכר הדירה.

<ערן יעקב: אני נותן את אוגוסט כדוגמה האחרונה.

<ערן יעקב: באוגוסט האחרון, שהוא זמן שבו מתקנים את שכר הדירה, למרות הדיון האינטנסיבי על המס על הדירה השלישית – כמעט ולא השתנה.

<ערן יעקב: בזה אני מסיים, אדוני היושב-ראש, הצעד הזה שאנחנו עושים איננו חריג במדיניות של הרבה מאוד מדינות שנתקלות בסיטואציה שלנו.

<ערן יעקב: יש ריבית נמוכה, יש מחסור באלטרנטיבות השקעה.

<ערן יעקב: זה קורה בהרבה מדינות במערב, ולכן גם הבורסה וגם דירות מזנקות.

<ערן יעקב: אז אנחנו רואים איך הרבה מאוד ממשלות – ראינו את המחקרים – מצננות את שוק הדיור שלהם באמצעות מיסוי.

<ערן יעקב: לדוגמה, יש שורה של מחקרים, שאתה רואה אותם פה, של קרן המטבע.

<ערן יעקב: וכל המחקרים האלה מצביעים על מסקנה אחת – מתוך שורה של צעדי מדיניות, הצעד הכי אפקטיבי של מלחמות ושל התמודדות עם מחירי דיור וזינוק במחירי דיור, התמתנות שלהם, זה בלימת פעילות המשקיעים בהם.

<ערן יעקב: ואם נמשיך ונראה, יש שתי פרקטיקות – בזה אני ממצה.

<ערן יעקב: אתה רואה איך במערב יש מס רכוש היסטורי, איך מעצימים אותו כדי להוריד את מחירי הדיור.

<ערן יעקב: לעומת זאת, במדינות המזרח הרחוק, אין מס רכוש, ולכן יש צעדי מיסוי.

<ערן יעקב: רואים את זה למשל בהונג-קונג.

<ערן יעקב: תראה מה קורה בהונג-קונג – מס הרכישה זינק ל-15% לזרים.

<ערן יעקב: בהונג-קונג זה אירוע של סינים.

<ערן יעקב: ברור שזה שונה קצת מישראל, אבל עדיין, כהשראה.

<ערן יעקב: עשו 15%.

<ערן יעקב: עשו מס ספקולטיבי.

<ערן יעקב: אם אתה מוכר וקונה בטווח של שלוש שנים, אתה משלם 8.5%.

<ערן יעקב: הם חוו 130% עלייה.

עודד פורר: אז למה אתם לא מטילים מס על - - - שלא בונים?

משה גפני: רגע, רגע.

משה גפני: עודד, נעבור סעיף-סעיף.

משה גפני: עכשיו אנחנו מדברים רק על המצגת.

<ערן יעקב: הם חוו 20% עלייה במחירי הדיור במשך שבע שנים, ובשנתיים האחרונות הם חווים ירידה.

<ערן יעקב: אתה רואה את אותו דבר בסינגפור – מס על רוכשים זרים ומס מכירה.

<ערן יעקב: אתה רואה בשנים האחרונות איך זה יורד.

<ערן יעקב: באירופה ובצפון אמריקה יש מס רכוש, בניגוד למזרח הרחוק, שזה סוג של ורסיה שלו.

<ערן יעקב: תראה מה קרה למשל בצרפת – שורה של צעדי מיסוי כנגד פעילות ההשקעה שנעשית ביתר שאת עבור מי שמחזיק נכסים יקרים ועבור ריבוי נכסים.

<ערן יעקב: בסופו של דבר, הצליחו לנטרל את עליות המחיר.

<ערן יעקב: דוגמה הפוכה לזה היא שוודיה, שלא עשתה את הצעדים הללו, וספגה לאחרונה ביקורת על זה שמסי ההשקעה שלה הם נמוכים מדי, ולכן מחירי הדירות שם עולים.

<ערן יעקב: והמשפט שמסכם הוא המשפט הבא: הסיכום של כל הארגונים הבין-לאומיים שעושים את המחקרים האלה מלמד שהדבר הכי אפקטיבי, כמו שכתוב פה, זה העלאת מס הנכסים.

<ערן יעקב: זו ורסיה של העלאת מס הנכסים, היושב-ראש.

<ערן יעקב: אנחנו משוכנעים שהמס על הדירה השלישית בישראל ימתן את פעילות המשקיעים, שירדה מ-30% לכ-20%, ויוריד אותה עוד.

<ערן יעקב: בסופו של דבר, בתור הזה של האנשים שעומדים באתר המכירות לקנות את הדירה, יעמדו פחות משקיעים.

<ערן יעקב: וכשיעמדו פחות משקיעים, היכולת של כל אחד מהזוגות הצעירים לקנות את הדירה תגבר.

איתן ברושי: כמה כסף זה שווה?

משה גפני: מי מקריא את החוק?

באסל גטאס: שאלה קטנה, זה ישפיע על ההיצע או על הביקוש?

<קריאות: רגע - - -

משה גפני: בגלל שאני רוצה לדעת על מה אנחנו מדברים.

משה גפני: אני רוצה שכולם ידעו.

משה גפני: אתה רוצה לדבר כללי?

באסל גטאס: אמיר, אתם חושבים שזה ישפיע על ההיצע או על הביקוש?

שרן השכל: אנחנו רוצים לשאול על המצגת.

שרן השכל: יש לנו שאלות.

<ערן יעקב: אם ימכרו את דירותיהם, זה יגדיל את ההיצע.

שרן השכל: גפני, יש שאלות על המצגת.

שרן השכל: אנחנו רוצים להגיב לזה, אנחנו רוצים לשמוע.

משה גפני: נקריא את החוק, יוכלו - - -

מנואל טרכטנברג: לא.

מנואל טרכטנברג: אדוני היושב-ראש, אבל הפרטים לא ישנו - - -

משה גפני: המשמעות של העניין, שעכשיו יהיה דיון של שעה כללי.

מנואל טרכטנברג: אבל הוא מוכרח להיות.

מיקי רוזנטל: אבל הוא הכרחי.

משה גפני: אני מאפשר את הדיון הזה, אבל קודם כל שנדע על מה אנחנו מדברים.

שרן השכל: אבל החוק הזה מתבסס על המצגת.

שרן השכל: חלק מהנתונים הם לא נכונים.

שרן השכל: צריך לדון בנתונים שעליהם מתבסס החוק.

שרן השכל: אלה נתונים שחציים לא נכון.

משה גפני: מה שקובע זו לא המצגת.

מירב בן ארי: למה את חושבת שהנתונים לא נכונים, בגלל שאמרת את זה?

שרן השכל: החוק הזה הוא לא חוק להעלות את מס הרכישה.

שרן השכל: זה לא להעלות את המיסוי הזה כמו בכל המדינות האחרות.

שרן השכל: זה מס ספציפי, מיוחד - - -

מירב בן ארי: הבנו אותה.

מירב בן ארי: כבר שלושה חודשים היא אומרת את אותו דבר.

רחל עזריה: בדיוק, זה מס ריבוי נכסים.

שרן השכל: בואו נדבר על הנתונים שעליהם מתבסס החוק.

רחל עזריה: זה בסדר.

רחל עזריה: זה מס ריבוי נכסים, זה בסדר גמור.

רחל עזריה: זה מס ריבוי נכסים.

שרן השכל: באיזה עוד מדינה יש מס כזה?

מירב בן ארי: הוא אמר לך אבל.

מירב בן ארי: הוא אמר לך.

משה גפני: לא הציבור, ולא אנחנו – אנחנו, הכוונה לוועדה - - - להתחיל לדבר עכשיו זה סתם לדבר באוויר.

מיקי רוזנטל: זה לא באוויר.

מיקי רוזנטל: יש פה הגדרה – מה זה משקיע?

מיקי רוזנטל: זה עם ישראל.

מיקי רוזנטל: אלו אנשים שירשו דירות.

מיקי רוזנטל: אלה המשקיעים הגדולים פה.

בצלאל סמוטריץ': גפני, זה חוק מספיק חשוב כדי שיהיה עליו דיון עקרוני פה.

רחל עזריה: 50,000 איש בעלי דירות מתוך שמונה מיליון איש.

שרן השכל: - - - גם על הנתונים שעליהם מתבסס משרד האוצר.

משה גפני: אני מבקש להתחיל להקריא את החוק.

בצלאל סמוטריץ': גפני, מה הבעיה לקיים דיון?

מנואל טרכטנברג: זה לא בסדר.

משה גפני: אין בעיה, הדיון יתקיים.

משה גפני: אבל קודם שנדע על מה.

משה גפני: העמדה שלי כבר נאמרה.

משה גפני: אני מבקש להתחיל להקריא את החוק ולהסביר.

משה גפני: יכול להיות שבאמצע תהיה הפסקה כדי שאנשים יביעו את דעתם האידיאולוגית.

מנואל טרכטנברג: לא האידיאולוגית, המקצועית.

משה גפני: המקצועית.

רחל עזריה: זה לגמרי אידיאולוגי.

רחל עזריה: אם אנחנו רוצים צמצום פערים או לא, זה רק אידיאולוגי.

רחל עזריה: אם רוצים לצמצם פערים או לא, זו השאלה.

מירב בן ארי: אתה תמים אם אתה חושב שזה רק מקצועי.

מירב בן ארי: יש פה אידיאולוגיה שלמה מאחורי זה.

מנואל טרכטנברג: סליחה, אני לא מקבל את ההערה הזאת ממך.

מנואל טרכטנברג: איזו אידיאולוגיה?

מנואל טרכטנברג: אני רוצה שירדו המחירים, זו אידיאולוגיה?

משה גפני: אני אפסיק את הדיון.

שרן השכל: גפני, שיביאו לפחות מדינה אחת שבה מתקיים מיסוי החל מדירה שלישית.

שרן השכל: שיראו דוגמה כזאת.

משה גפני: בסדר, בבקשה להתחיל להקריא את החוק.

מירב בן ארי: היא לא מפסיקה לדבר.

<ישי פרלמן: ישי פרלמן, רשות המסים.

סימן משנה א': בסימן זה – "איגוד מעטים" – איגוד שחמישה בני אדם או פחות מזה, יחד, שולטים שליטה ישירה או עקיפה בענייניו, או יכולים לשלוט, או זכאים לרכוש שליטה כאמור, ובפרט – אך בלי לגרוע מן הכלל האמור – כשהם, ביחד, מחזיקים ברוב הזכויות באיגוד; ולעניין זה, ייחשבו לאדם אחד אדם וקרובו, אדם ובא כוחו, וכן שותפים בשותפות".

סימן משנה א': פה אנחנו מגדירים איגוד מעטים.

סימן משנה א': זו הגדרה שנלקחה מהגדרה בפקודה לחברת מעטים.

סימן משנה א': היא עברה התאמה למונחים שאנחנו משתמשים בהם פה, שהם מונחים של מיסוי מקרקעין למונח איגוד.

<שלומית ארליך: מה זה אומר יכולים לשלוט?

<ישי פרלמן: אנחנו מדברים על איגוד של חמישה בני אדם או פחות מזה, שיחד שולטים שליטה ישירה או עקיפה בענייניו.

<ישי פרלמן: כלומר, שיש להם - - -

משה גפני: הדירה רשומה על שם חמישה אנשים?

<ישי פרלמן: לא, פה זה איגוד.

<ישי פרלמן: אנחנו מדברים על איגוד.

<ישי פרלמן: על איגוד.

משה גפני: שמה?

<ישי פרלמן: אנחנו מדברים על איגוד, אחרי זה אנחנו נתייחס - - -

משה גפני: מה מעמדו של האיגוד בחוק הזה?

<ישי פרלמן: אם זה איגוד מעטים, שזה איגוד מהסוג הזה, יש השקפה של החברות לבעלי הזכויות באיגוד.

<ישי פרלמן: אם זה לא איגוד מעטים, כלומר, אם זו חברה ענקית, חברה ציבורית, חברה שנסחרת בבורסה, אנחנו לא עושים השקפה.

<ישי פרלמן: זאת ההגדרה.

מנואל טרכטנברג: אדוני היושב-ראש, אני לא חושב שאני אי-פעם עשיתי פה סצנה.

מנואל טרכטנברג: מה שקורה עכשיו זה לא תקין.

מנואל טרכטנברג: אני אגיד לך למה.

מנואל טרכטנברג: זה חוק מאוד מאוד מפורט, עם המון פרטים חשובים.

מנואל טרכטנברג: כדי להיכנס לעובי הקורה צריך קודם כל לדון על העקרונות.

מנואל טרכטנברג: הרי העקרונות מובנים.

מנואל טרכטנברג: העקרונות לא יהיו יותר בהירים לאחר קריאת החוק.

מיקי רוזנטל: להיפך, עוד פחות.

מנואל טרכטנברג: להיפך.

מנואל טרכטנברג: ולכן אני אומר שהתרגיל הזה, לטחון זמן פה כדי – אני לא יודע מה, ולא לדון על זה בצורה עקרונית זה פשוט לא יאה ולא נאה.

משה גפני: אני לא טוחן זמן.

מנואל טרכטנברג: אז אני לא יודע מה קורה.

משה גפני: אני רוצה שיסבירו לפחות את העקרונות.

מנואל טרכטנברג: הם הסבירו.

מנואל טרכטנברג: כולנו מכירים היטב את החוק.

מנואל טרכטנברג: החוק נידון בציבור, בעיתונות, בכל מקום.

מנואל טרכטנברג: ולנו, חברי הכנסת, אין אפשרות להתבטא.

רועי פולקמן: הכותרות שלו, מנו.

משה גפני: מנו, אני רוצה לשאול אותך שאלה.

משה גפני: אם יש למישהו שתיים ושליש דירות, הוא חייב במס?

מנואל טרכטנברג: זה לא משנה.

משה גפני: מי יודע את זה?

משה גפני: אתה יודע את זה?

מיקי רוזנטל: מי שקרא את החוק.

מיקי רוזנטל: מי שקרא את החוק.

משה גפני: אז זה לא שלוש דירות, זה שתיים ושליש.

מנואל טרכטנברג: זה לא משנה.

מנואל טרכטנברג: זה לא משנה את העיקרון.

מיקי רוזנטל: שליש דירה ייחשב בעלות על דירה.

מיקי רוזנטל: זה כתוב.

מיקי רוזנטל: מי שקרא את החוק - - -

מנואל טרכטנברג: זה לא משנה את העיקרון.

<אמיר לוי: מעל שליש.

<אמיר לוי: מעל.

<אמיר לוי: לא שליש, מעל.

משה גפני: שניים ושליש ומעלה.

מנואל טרכטנברג: זה לא משנה את העיקרון.

עודד פורר: גם פחות מדירה אחת – שליש, שליש, שליש ייחשב.

<אמיר לוי: לא, לא נכון.

<אמיר לוי: מעל שליש.

מנואל טרכטנברג: אבל זו לא הנקודה.

מנואל טרכטנברג: הנקודה מה זה שליש.

מנואל טרכטנברג: שנעשה דיון במתמטיקה מה זה שליש?

מנואל טרכטנברג: זו הבעיה של דירה שלישית?

מנואל טרכטנברג: באמת, זה פסיכי הדבר הזה.

<קריאה: בואו נכניס פנסיונרים.

<קריאה: ואלמן או אלמנה?

מנואל טרכטנברג: אנחנו נדון מה זה שליש?

מנואל טרכטנברג: יש פה חוק שהוא לא נכון מקצועית, שלא ניתן לנו, לחברי הכנסת, להתבטא.

משה גפני: מנו, תשלימו את ההגדרות.

שרן השכל: איפה זה משאיר את הקיבוצים, אנשים שיש להם - - -

משה גפני: רק רגע.

משה גפני: אי-אפשר לדבר באמצע הדיון.

<ישי פרלמן: עוד לא הגענו לכל הדיון הזה.

<ישי פרלמן: בהקשר הזה, אני מבקש להוסיף השמטה שיש בפקודה ואין פה, איגוד שאין בו עניין לציבור, שחמישה בני אדם או פחות מזה יחד שולטים בו שליטה ישירה.

משה גפני: מה זה?

<ישי פרלמן: לקחנו הגדרה שיש בפקודת מס הכנסה והתאמנו אותה לפה.

<ישי פרלמן: הייתה השמטה, שאין בה עניין לציבור.

משה גפני: מה זה אומר שאין בה עניין לציבור?

<ישי פרלמן: כלומר, שהיא לא מונפקת בבורסה.

<ישי פרלמן: שהיא לא מונפקת בבורסה.

משה גפני: אז הם לא איגוד מעטים?

<ישי פרלמן: כן.

עודד פורר: אבל חברה שיש לה בניין שלם שהיא משכירה נופלת בחוק?

<אמיר לוי: כן, היא נופלת בחוק.

<שלומית ארליך: רגע, ישי, מה זאת אומרת השמטה?

<שלומית ארליך: זה אומר שאתם רוצים להוסיף את זה לנוסח?

<ישי פרלמן: כן, רוצים להוסיף את זה לנוסח.

<שלומית ארליך: אז תגיד בדיוק מה אתם רוצים, איפה זה יבוא.

<ישי פרלמן: אנחנו רוצים להוסיף איגוד - - -

<שלומית ארליך: איפה?

<ישי פרלמן: אחרי באיגוד מעטים – איגוד שאין לציבור עניין ממשי בו, שחמישה בני אדם או פחות ומזה, וההמשך כרגע.

<ישי פרלמן: ארנונה - - -

<שלומית ארליך: זו הגדרה שלא נמצאת בהגדרה של סעיף 76.

<ישי פרלמן: היא כן, היא שם.

<ישי פרלמן: 76(א).

<ישי פרלמן: ארנונה - - -

עודד פורר: אדוני, רק בשביל להבין, איגודים שפעילים בתחום - - -

משה גפני: רגע.

משה גפני: רגע.

משה גפני: רגע.

משה גפני: נמצא או לא נמצא?

מיקי רוזנטל: אדוני, אנחנו לא מקבלים את הדבר הזה.

מיקי רוזנטל: שיהיה דיון על תאגידים, יחידים.

מיקי רוזנטל: דיון על החוק.

מנואל טרכטנברג: כשיהיה דיון רציני, אנחנו נהיה פה.

משה גפני: אז אני מודיע לכם שכשיגמרו ההגדרות נתחיל דיון עקרוני.

מנואל טרכטנברג: אחרי ההגדרות.

מנואל טרכטנברג: כמה הגדרות יש?

משה גפני: כמה שיש.

מנואל טרכטנברג: חצי מהחוק הגדרות.

מירב בן ארי: למה?

מירב בן ארי: יש פחות מעשר.

מיקי רוזנטל: אנחנו מקבלים.

משה גפני: שלומית?

<שלומית ארליך: אני לא רואה, אני קוראת סעיפים - - -

משה גפני: היא לא רואה את זה.

משה גפני: יש לכם ספר אחר?

<שלומית ארליך: 76(א) – זה לא נמצא בתוך ההגדרה.

<שלומית ארליך: זה לא ב-76(ב).

<ישי פרלמן: לא, בפקודת מס הכנסה זה ב-76(א).

משה גפני: אני מבקש שתבדקו את זה ותחזרו עם התשובה.

משה גפני: בינתיים זה לא מתווסף.

משה גפני: הלאה.

<ישי פרלמן: אנחנו נדבר על זה.

<ג'ק בלנגה: אבל יש בעיה בתוך ההגדרה הזאת.

<ג'ק בלנגה: מה זה או יכולים לשלוט?

<ג'ק בלנגה: זה לא מופיע בפקודת מס הכנסה.

<ג'ק בלנגה: אם יש לי אופציה לקנות חברה, זה חל עלי גם?

רועי פולקמן: לא, זה לא חל.

<ג'ק בלנגה: או יכולים לשלוט – מה זה יכולים?

<ג'ק בלנגה: מי שיקבל את זה בירושה, זה חל עליו?

<ג'ק בלנגה: למה הכוונה ביכולים?

<ישי פרלמן: הכוונה היא שיש לו אפשרות לשלוט מכוח חוזה, מכוח - - -

<ג'ק בלנגה: אבל אז יכולים להיות שניים?

<טמיר כהן: שם לפרוטוקול, כל מי שמדבר.

<ג'ק בלנגה: ג'ק בלנגה.

<ישי פרלמן: זה כן קיים ב-76(ב).

<קריאה: זה לא קיים ב-76.

<ישי פרלמן: חברה שחמישה בני-אדם או פחות מזה, ביחד, שולטים שליטה ישירה או עקיפה בענייניה של החברה, או יכולים לשלוט.

<ג'ק בלנגה: אבל מה זה יכולים לשלוט?

<ג'ק בלנגה: שני אנשים - - -

<ישי פרלמן: בדיוק 76(ב)

<ג'ק בלנגה: אבל 76 נוסח לפני בערך 60 שנה, ועד היום יש ספרים שטרם יצאו על הפרשנות שלו.

<ג'ק בלנגה: אז זו חוכמה קטנה להעתיק אותו לכאן כרגע.

<ג'ק בלנגה: אז אולי תסביר מה זה יכולים לשלוט.

<ישי פרלמן: בדומה ל-103, הכוונה היא שיש להם אפשרות לשלוט, אפילו אם הוא לא בעל מניות מבחינה פורמלית, שיש לו אפשרות לשלוט.

<ישי פרלמן: יש לו חוזה שמאפשר לו לשלוט.

<ישי פרלמן: יש לו חוזה עם בעל המניות שמאפשר לו לשלוט.

אורלי לוי אבקסיס: גם אם הוא לא בעל הדירה בפועל.

<ישי פרלמן: לא קשור לדירה.

מיקי רוזנטל: אדוני, ישי, אתה יכול להסביר את זה?

מיקי רוזנטל: אם אני רוצה לשלוט בדירה, אבל אני לא רוצה לקנות אותה ולא להירשם בה, אז אני עושה הסכם עם מישהו שהוא יקנה את הדירה, ואז זה בסדר?

מיקי רוזנטל: או לא בסדר?

מיקי רוזנטל: מה הסיפור?

מיקי רוזנטל: אתה יכול להסביר לנו מה הסיפור?

<ישי פרלמן: כרגע אנחנו מדברים על הגדרה של איגוד מעטים.

<ישי פרלמן: אחרי זה אנחנו ניכנס לזה שיש סעיף שאומר, כמו שערן הסביר קודם - - -

מיקי רוזנטל: למה צריך את זה בחוק?

<ישי פרלמן: כמו שערן הסביר קודם, יש סעיף בהמשך שאומר שאם אתה מעביר דירה לאיגוד מעטים, יראו את הדירה כאילו שזו דירה שלך בשיעור בעלותך באיגוד.

<ישי פרלמן: זה כדי למנוע מצב שאדם יגיד לי יש שתי דירות, אבל לחברה שלי יש עוד דירה אחת, ולכן אין לי שלוש דירות.

משה גפני: אנחנו נגיע לזה.

משה גפני: אוקיי.

מיקי רוזנטל: זה מה שהיה חסר.

מיקי רוזנטל: בשביל זה ביקשתי - - -

<ג'ק בלנגה: עוד הערה אחת.

<ג'ק בלנגה: שותפים בשותפות – זה מונח חדש גם בחוק מיסוי מקרקעין.

<ג'ק בלנגה: תסביר – אם זו שותפות לא רשומה, זאת אומרת, אם אני ואתה ויוסי קונים דירה, אז זה שותפים בשותפות, ואז זה איגוד, כי הבעלות לא רשומה בדרך כלל כך, וגם אי-אפשר לרשום דירות על שותפות.

<ג'ק בלנגה: אני לא הבנתי את המונח.

<ערן יעקב: המונח שצריך להיות הוא שותפות רשומה כמשמעותה בחוק מיסוי מקרקעין.

<ג'ק בלנגה: זה מופיע בחוק מיסוי מקרקעין בהגדרה של איגוד מקרקעין.

<ג'ק בלנגה: אבל כאן הרחבתם את זה כשותפות בחוק השותפויות, רק למי שמנהל עסקים.

<ג'ק בלנגה: מאיפה הבאתם את זה לכאן?

<ישי פרלמן: אנחנו יכולים לקבל את ההערה.

<קריאה: אין רישום.

<קריאה: אין דבר כזה רישום על שם שותפות.

<ישי פרלמן: אנחנו מוכנים לקבל שזה שותפות רישום.

רועי פולקמן: תעבירו את ההערות האלה בכתב.

משה גפני: אנחנו לא נוכל בלי שתגידו את זה עם ההסבר.

משה גפני: תעבירו את זה, כי זה לא מופיע בחוק.

משה גפני: כדי שאנחנו נכניס את זה לחוק כפי שאתם מבקשים, אנחנו נצטרך לדעת בדיוק על מה מדובר.

<ג'ק בלנגה: רגע, אז ירד שותפים בשותפות?

רועי פולקמן: לא, לא ירד.

<ג'ק בלנגה: שותפות רשומה.

<ישי פרלמן: ""ארנונה" – ארנונה כללית כמשמעותה בסעיף 8 לחוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב), התשנ"ג–1992‏".

<ישי פרלמן: פה בהמשך אנחנו נדבר שטח של הדירה.

<ישי פרלמן: אנחנו מפנים לארנונה.

משה גפני: לפי הארנונה.

<ישי פרלמן: ""בעל" או "בעלות", לעניין דירת מגורים – מי שיש לו זכות במקרקעין בדירת מגורים; ואולם לעניין דירת מגורים הנמצאת באזור כהגדרתו בסעיף 16א(א) לחוק מיסוי מקרקעין – ובלבד שהוא אזרח ישראל כהגדרתו באותו סעיף".

<ישי פרלמן: פה אנחנו מדברים על מי הוא בעל לצורך החוק, ומי שיש לו זכות במקרקעין בדירת מגורים.

<ישי פרלמן: זכות במקרקעין היא כמשמעותה בחוק מיסוי מקרקעין – חכירה של מעל ל-25 שנה, בעלות, דברים כאלה.

<ישי פרלמן: כל מי שיש לו זכות במקרקעין בדירת מגורים יחשב כבעלים.

אורלי לוי אבקסיס: מה לגבי תושבי חוץ?

<ישי פרלמן: בהמשך אנחנו מדברים על האזור.

<ישי פרלמן: האזור הוא אזור יהודה ושומרון.

<ישי פרלמן: גם, אם יש לאזרח ישראלי דירה באזור יהודה ושומרון, זה יספר במספר הדירות.

<ישי פרלמן: אבל אם זה מישהו שהוא לא אזרח ישראלי שיש לו שלוש דירות באזור יהודה ושומרון, אנחנו לא מחילים עליו את החוק.

אורלי לוי אבקסיס: העתקתם חוק ממדינות ששם הטילו אותו רק על אזרחים זרים.

אורלי לוי אבקסיס: לא על האזרחים, רק על תושבים זרים, ופה אתם - - -

משה גפני: אורלי.

משה גפני: אורלי.

משה גפני: אורלי.

משה גפני: אורלי, את לא יכולה לקפוץ - - -

איתן ברושי: ביהודה ושומרון זה טוב, כי הם לא משלמים שם על הקרקע.

<קריאה: זה לא נכון - - -

איתן ברושי: - - - התושב הוא ברשות.

משה גפני: לא לענות.

משה גפני: אני מבקש לדעת, תסביר עוד פעם – מי שהוא לא אזרח ישראלי, יש לו שלוש דירות לא ביהודה ושומרון, מה דינו?

<ישי פרלמן: בישראל?

<ישי פרלמן: הוא חייב.

משה גפני: הוא חייב.

משה גפני: ואם יש לו שלוש דירות ביהודה ושומרון, הוא לא חייב?

<ישי פרלמן: לא חייב.

משה גפני: מה ההבדל?

<ישי פרלמן: זה כמו במס רכישה, כמו במיסוי מקרקעין.

משה גפני: אזרח ישראל שיש לו שלוש דירות בארץ, בפנים, שחל על זה החוק הישראלי, ויש לו שלוש דירות ביהודה ושומרון.

משה גפני: במקרה של דירות בישראל הוא חייב.

משה גפני: במקרה של יהודה ושומרון?

<ישי פרלמן: אזרח ישראלי?

<ישי פרלמן: הוא חייב.

משה גפני: חייב.

משה גפני: למה אם הוא לא אזרח ישראלי, פה הוא חייב, ופה לא?

<ישי פרלמן: אנחנו לא החלנו את הריבונות הישראלית על שטחי יהודה ושומרון, וזו החלה.

משה גפני: אבל הוא משלם על שלוש דירות ביהודה ושומרון.

<ישי פרלמן: אבל אם הוא לא אזרח ישראלי אין לו שום קשר - - -

<קריאה: עכשיו הזירה הבין-לאומית בכלל תהיה נגד החלת הריבונות.

<קריאה: לא ברור.

משה גפני: לא ברור.

<ישי פרלמן: אנחנו ממסים אנשים ביהודה ושומרון על בסיס תחולה פרסונלית, בגלל שהם אזרחים ישראלים.

<ישי פרלמן: אם אתה לא אזרח ישראלי, אנחנו לא יכולים להחיל עליך החלה פרסונלית, ואנחנו לא יכולים למסות אותך שם.

<ג'ק בלנגה: אדוני, יש לי שתי הערות כאן.

<ג'ק בלנגה: מאחר ויש הפנייה לחוק מיסוי מקרקעין, צריך להבהיר, אם מישהו משכיר דירה מעל 30 שנה, אין שני בעלים.

<ג'ק בלנגה: זה רק מי ששכר מעל 30 שנה.

<ג'ק בלנגה: את הבעלים הראשון צריך לנטרל כאן.

<ג'ק בלנגה: זה אחד.

<ג'ק בלנגה: זה לא כתוב כרגע.

<ג'ק בלנגה: שתיים, חכירות של מנהל מקרקעי ישראל הם גם לשלוש שנים או שש שנים.

<ג'ק בלנגה: הם גם בפנים לפי הגדרה של זכות במקרקעין.

משה גפני: מה התשובה?

<ג'ק בלנגה: זה לא רק 25 שנה.

משה גפני: מה התשובה?

<יניב כהן: ההרשאות לפי - - -

משה גפני: אם אתם רוצים לחשוב, תחשבו.

<יניב כהן: לגבי השאלה שלו אם ההרשאה מתחדשת מעת לעת, זה נכנס לחוק, כי זו זכות במקרקעין לפי חוק מיסוי מקרקעין.

<יניב כהן: לגבי הסוגיה השנייה, אנחנו נחזור.

אורלי לוי אבקסיס: הם בכלל הכינו שעורי בית?

אורלי לוי אבקסיס: למדו את החוק?

אורלי לוי אבקסיס: מי כתב אותו?

אורלי לוי אבקסיס: אלו שאלות - - -

משה גפני: הלאה.

מירב בן ארי: הייתה מצגת שלמה לפני שהגעת.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: הלאה.

מירב בן ארי: הייתה מצגת, פספסת אותה.

<ישי פרלמן: ""דירה חייבת" – דירת מגורים שחייב במס נדרש לשלם בעדה מס ריבוי דירות".

<ישי פרלמן: הדירה השלישית ומעלה היא דירה חייבת.

אורלי לוי אבקסיס: - - - פרשנויות, גפני, ואף אחד לא יודע איזו פרשנות מקובלת.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רק בהגדרות, ואני חייבת להגיד - - -

משה גפני: את לא חייבת.

משה גפני: ואת לא יכולה, ואסור לך.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

משה גפני: בגלל שאסור.

משה גפני: עכשיו הוא בהגדרות, את רשומה, אחרי זה תקבלי רשות דיבור.

אורלי לוי אבקסיס: אתה שם לב מה הלקונה פה בהגדרות?

משה גפני: תגידי לי שהממשלה לא מוכנה לחוק הזה, ואת מבקשת להוריד אותו מסדר-היום, זה בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: הם לא סגורים על ההגדרות - - -

משה גפני: הלאה.

<ישי פרלמן: "דירת מגורים – דירה" - - -

אורלי לוי אבקסיס: אפילו היועצת המשפטית של הוועדה לא מסכימה עם חלק מההגדרות.

<ישי פרלמן: ""דירת מגורים" – דירה או חלק ממנה העולה על שליש, שבנייתה הושלמה, הנמצאת בישראל או באזור כהגדרתו בסעיף 16א(א) לחוק מיסוי מקרקעין, והיא מיועדת למגורים לפי טיבה או לפי התכנית החלה עליה לפי חוק התכנון והבנייה, התשכ"ה–1965‏ , או משמשת למגורים".

<קריאה: אדוני היושב-ראש, למה אין התאמה לחוק מיסוי מקרקעין בהגדרה - - -

משה גפני: רגע, שנייה.

מכלוף מיקי זוהר: היינו עכשיו בדירות מגורים, נכון?

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו יודעים שיש אינספור מקרים, במיוחד במגזר הערבי, שעל שטח אחד בונים הרבה דירות, ולא בהכרח עושים פרצלציה ולא עושים חלוקה.

מכלוף מיקי זוהר: השאלה איך אנחנו מתייחסים לנושא הזה מבחינת הפרצלציה.

מכלוף מיקי זוהר: אם לא התבצעה פרצלציה ולא התבצעו איחוד וחלוקה או של המגרש או של הדירות, איך אתה מתייחס לזה, כדירה אחת או ככמה דירות?

<ישי פרלמן: אנחנו לא הולכים פה על-פי הטאבו, אנחנו הולכים פה על-פי שימוש.

מכלוף מיקי זוהר: אתה לא יכול, זה בלתי אכיף.

<קריאה: על-פי הארנונה, מיקי.

מכלוף מיקי זוהר: זה בלתי אכיף.

איתן ברושי: ארנונה זה רק למטרים.

<ישי פרלמן: ככה אנחנו עובדים גם - - -

מכלוף מיקי זוהר: איך אתה יכול לדעת כמה דירות?

מכלוף מיקי זוהר: זה בלתי אכיף.

אורלי לוי אבקסיס: דירה שלישית בנחלה, מה זה נחשב?

<ישי פרלמן: יש הצהרה.

<ישי פרלמן: ככה גם עובדים במיסוי מקרקעין.

<ישי פרלמן: אם אתה מוכר - - -

אורלי לוי אבקסיס: דירה שלישית בנחלה, מה מעמדה?

מכלוף מיקי זוהר: גם בנושא של מיסוי מקרקעים, כשיש דירה, כשיש שטח ועל השטח הזה – אתה יודע מה, אני אשאל אותך שאלה מעבר לזה.

מכלוף מיקי זוהר: אם יש למישהו דירה, ויש לו גם יחידת דיור בתוך הדירה?

מכלוף מיקי זוהר: הוא חילק את הדירה שלו לשניים, והוא משכיר את זה לשני שוכרים שונים בתור יחידות דיור.

מכלוף מיקי זוהר: איך תגבה ממנו מס, בהתאם לכל יחידה, תגיד לו שהוא צריך לשלם על זה מס?

<ישי פרלמן: אם כל דירה משמשת למגורים בנפרד, אנחנו נגבה מס על זה.

מכלוף מיקי זוהר: אתה לא יכול, חד-משמעית.

<ערן יעקב: רגע.

<ערן יעקב: קודם כל, ככה אנחנו עובדים היום בחוק מיסוי מקרקעין.

משה גפני: ערן יעקב, לפרוטוקול.

<ערן יעקב: גם אין סיבה - - - דירה בצורה לא חוקית - - -

מכלוף מיקי זוהר: יש הרי אנשים שמפצלים דירות גם בבניינים.

מכלוף מיקי זוהר: אז אתה תגיד להם לשלם על כל דירה בנפרד מס?

<קריאה: כן.

<ערן יעקב: אני מתייחס עכשיו לבלתי אכיף.

<ערן יעקב: החוק - - -

מירב בן ארי: למה לא? מה, הוא לא מרוויח מזה כסף?

מירב בן ארי: אני לא מבינה.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא קשור.

מכלוף מיקי זוהר: מירב, את מתבלבלת.

מירב בן ארי: אני מתבלבלת?

מירב בן ארי: אתה יודע בכלל מה זה דירה מחולקת?

מירב בן ארי: ראית פעם דירה מחולקת בתל-אביב?

מירב בן ארי: אני גרתי בדירה כזאת.

מירב בן ארי: זו דירה לכל דבר.

מכלוף מיקי זוהר: מירב, את מתבלבלת, אני אגיד לך למה.

מכלוף מיקי זוהר: אין כאן מטרה לקחת כסף מהאזרחים, זו לא מטרת החוק.

מכלוף מיקי זוהר: מטרת החוק היא למכור דירות - -

משה גפני: אני לא מסכים לוויכוח הזה.

מכלוף מיקי זוהר: - - זו המטרה, לגרום לאנשים למכור דירות.

משה גפני: תשאל שאלה.

משה גפני: אני לא מסכים לוויכוח הזה.

מכלוף מיקי זוהר: זו מטרת החוק.

רחל עזריה: ולמנוע קנייה.

משה גפני: את רוצה להגן על זה, תגני, אבל תני קודם לאנשים לדבר.

מכלוף מיקי זוהר: מה קנייה?

מכלוף מיקי זוהר: אבל לא יכול להיות שהמטרה היא לגבות כסף סתם.

מכלוף מיקי זוהר: לגבות כסף סתם אין לנו שום מטרה.

משה גפני: חבר הכנסת - - -

מכלוף מיקי זוהר: רגע, רק האוצר ישיב לי.

מכלוף מיקי זוהר: יש מטרה לגבות מאנשים כסף או מטרה לעודד אותם למכור?

משה גפני: מיקי.

משה גפני: מיקי.

משה גפני: מיקי.

משה גפני: מיקי.

מכלוף מיקי זוהר: לעודד אותם למכור, נכון?

מכלוף מיקי זוהר: אז בואו נעודד אותם למכור, בוא לא נגבה סתם כסף.

משה גפני: שואל חבר הכנסת מיקי זוהר אם למישהו יש דירה, והוא מחלק אותה ליחידות שונות, שזה מביא אותו לשלוש דירות, האם אתם תגבו על זה מס כדירה שלישית?

מכלוף מיקי זוהר: התשובה היא לא.

מכלוף מיקי זוהר: לא תוכלו לעשות את זה.

מיקי רוזנטל: איך כן?

<קריאה: על-פי הנוסח, כן.

<ג'ק בלנגה: לפי הרשמים, אין סיכוי.

משה גפני: שנייה.

משה גפני: מיקי זוהר נהיה רשות המסים.

משה גפני: ג'קי בלנגה נהיה רשות המסים.

משה גפני: רק אתם לא.

אורלי לוי אבקסיס: נחדד את זה גפני, אם הוא גר באחת מהיחידות, מה דינו?

משה גפני: חשוב לי גם לדעת.

מכלוף מיקי זוהר: הוא רוצה לחלק יחידות, תן לו.

מכלוף מיקי זוהר: גם את זה אתם רוצים לקחת לו?

מכלוף מיקי זוהר: תעזבו אותו.

מכלוף מיקי זוהר: יש גבול.

אורלי לוי אבקסיס: גפני, והוא גר באחת היחידות, מה דינו?

משה גפני: נשאלה שאלה על-ידי חבר הכנסת מיקי זוהר.

<ערן יעקב: אמרתי כן.

משה גפני: בסדר, מה שאמרת, אף אחד לא שמע.

משה גפני: אני לא שמעתי.

<ערן יעקב: אם ברמת המאפיינים היא משמשת יחידה נפרדת - - -

משה גפני: באיזו רמה?

<ערן יעקב: המאפיינים של אותה דירה - - -

מכלוף מיקי זוהר: שיהיה בה מטבח ושירותים, היא דירה.

<ערן יעקב: כניסה נפרדת, מטבח, שירותים וכל מה שכרוך בזה, מבחינתנו, נראה בזה דירה שלישית, וככה זה היום גם בעולם דיני המס של מיסוי מקרקעין, זה לא שאנחנו משנים משהו בתפיסה הזאת.

<ערן יעקב: אני חושב שיש לזה רציונל משמעותי מאוד, כי אחרת - - -

מכלוף מיקי זוהר: תגיד לי, אתם - - -

משה גפני: מה אתה רוצה שנעשה, שנפסיק את הדיון?

<אמיר לוי: הוא עונה לך.

<אמיר לוי: זה לא חדש רק לכאן, התפיסה הזאת קיימת בעולם המס של היום, גם בלי התיקון הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם לא יכולים - - - זה חלק מדירה.

<קריאות: - - -

מכלוף מיקי זוהר: תחשוב מה האמירה שאתה אומר.

מכלוף מיקי זוהר: יש פה מטרה.

מכלוף מיקי זוהר: יש פה מטרה.

<אמיר לוי: אבל גם בלי התיקון הזה, רשות המסים מתייחסת לזה כשתי דירות.

אורלי לוי אבקסיס: הם לא יכולים למכור חצי דירה.

אורלי לוי אבקסיס: הם יכולים אולי להשכיר, אבל הם לא יכולים למכור אותה.

מירב בן ארי: ואם אתה משכיר זו לא הכנסה?

אורלי לוי אבקסיס: גפני, הם לא יכולים למכור.

אורלי לוי אבקסיס: אי-אפשר למכור.

משה גפני: בסדר, אנחנו רק בהגדרות.

משה גפני: אני רק רוצה לדעת מה מבקשים מאתנו.

אורלי לוי אבקסיס: אז צודק חבר הכנסת זוהר, הם לא יכולים למכור, כי הם רק חילקו אותה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: מיקי רוזנטל.

מיקי רוזנטל: המס חל על דירת מגורים שלישית לפי החוק הזה שאחזקותיה מעל שליש.

מיקי רוזנטל: לשני אחים יש דירה משותפת, וזאת הדירה השלישית של שניהם.

מיקי רוזנטל: בחירה על איזו דירה לשלם היא הבחירה של הנישום.

מיקי רוזנטל: אם אתה מחזיק חצי דירה, אתה משלם רק על חצי דירה?

<ישי פרלמן: אנחנו נגיע לזה בהמשך, לשיעור המס.

<ישי פרלמן: כן.

<ישי פרלמן: התשובה היא כן.

<ערן יעקב: כן, התשובה היא כן.

<ערן יעקב: מעל שליש.

<ג'ק בלנגה: אדוני, יש בעיה בהגדרה.

משה גפני: רגע.

משה גפני: רק סיכמנו שמה שאתם מבקשים מהוועדה, מה שאתם מבקשים מהכנסת, זה לאשר שאם קניתי דירה אחת - - -

מיקי רוזנטל: ירשת את זה.

משה גפני: רגע.

משה גפני: ירשת זה עוד דיון.

משה גפני: יש לי דירה אחת.

משה גפני: אני אדם עני, החלטתי שאני אצטמצם בדירה, אני אחלק אותה, אני אבקש רישיון מהעירייה, קיבלתי היתר.

משה גפני: יש לי דירה אחת של חדר וחצי, עוד שתי יחידות דיור של חדר כל אחת.

משה גפני: אני אשלם מס בגלל שזה שלוש דירות?

מכלוף מיקי זוהר: כן, זה מה שהם אומרים.

<קריאה: על כל חדר מהדירה.

משה גפני: זה מה שאתם מבקשים?

<קריאה: אתה משכיר את שתי הדירות, לא?

<אמיר לוי: בדירה הקטנה הזאת יש לך שלושה מטבחים.

<אמיר לוי: יש לך שלוש כניסות נפרדות לדירה הקטנה.

<אמיר לוי: שלושה חדרי שירותים, שלושה מטבחים, ושתיים מהן אתה משכיר.

<קריאות: - - -

מכלוף מיקי זוהר: הערה אחרונה.

מכלוף מיקי זוהר: אמיר, הערה אחרונה לפרוטוקול - - -

<קריאות: - - -

מכלוף מיקי זוהר: הערה אחרונה לפרוטוקול, למען הסר ספק, מניסיוני הדל בעברי כאיש נדל"ן, הדירות האלה לא מושכרות ביותר מ-2,000 שקל.

מכלוף מיקי זוהר: למה?

מכלוף מיקי זוהר: כי הדירות - - -

מירב בן ארי: כנראה שאתה לא גר בעיר הנכונה.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לשאול אתכם שאלה, מתוך 2,000 שקל, אתה רוצה לקחת לו 1,000 שקל?

משה גפני: מיקי, אני לא מסכים לזה.

משה גפני: גם למיקי רוזנטל יש מה להגיד.

מכלוף מיקי זוהר: הוא לא מחזיק דירות, הם גם לא מציף את השוק.

משה גפני: אני לא מסכים.

משה גפני: אני לא מסכים.

מכלוף מיקי זוהר: אתה רוצה שהוא יציף את השוק, איך - - -

משה גפני: אני לא מסכים.

<קריאה: גפני, על מה שאמרת, שאלה.

<יוסי אלישע: מבחינה עניינית, אי-אפשר למכור חלק מדירה - - -

משה גפני: רק שאלה, לא להביע עמדה.

מכלוף מיקי זוהר: אי-אפשר למכור חלק מדירה.

מכלוף מיקי זוהר: הוא צריך למכור את כל הדירה.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, זה ייתן פתרון לשוק השכירות, אז תגיד לו למכור את כל הדירה.

משה גפני: איתן, בקצרה, שאלה.

משה גפני: רק שאלה.

משה גפני: אתה לא מנהל עכשיו דיון.

מכלוף מיקי זוהר: - - - לפצל דירות.

<קריאה: לפצל שלוש דירות - - -

משה גפני: ערן, אתה רוצה שאני אוציא אותך?

מכלוף מיקי זוהר: אלי כהן מכולנו הביא חוק לפצל דירות, חוק מבורך, אז עכשיו תטילו על זה מס?

<אמיר לוי: הדיון הוא לפצל דירה אחת - - -

משה גפני: אמיר – מה אתה רוצה שאני אעשה?

איתן ברושי: איך מתייחסים לבעלות על הקרקע ביהודה ושומרון?

איתן ברושי: חלק גדול זה בר רשות, והקרקע מהמדינה והחטיבה להתיישבות, והיא לא רכוש של אלה שבנו עליה בית.

איתן ברושי: לכן הם גם לא משלמים על הקרקע.

איתן ברושי: הם לא משלמים על הקרקע, שם בר רשות.

איתן ברושי: שם באופן רשמי לא משלמים על הקרקע, כולל אלה שניהלו את המנהל.

איתן ברושי: היושב-ראש, אין בעלות.

<אמיר לוי: אין בעלות.

איתן ברושי: גפני, אתה תאהב את השאלה, אז תקשיב.

איתן ברושי: ביהודה ושומרון חלק גדול מהקרקע הם בר רשות.

איתן ברושי: הקרקע היא לא בבעלות אלה שגרים עליה.

איתן ברושי: ולכן אני שואל איך זה מתחבר עם הבעלות על הדירה?

איתן ברושי: שתיים, ערן, בהזדמנות זאת אני רוצה לומר שגם אלה שניהלו את המינהל לא משלמים על הקרקע כלום.

איתן ברושי: אני רוצה לשאול מה קורה עם הבנייה הבלתי חוקית?

איתן ברושי: אתמול הרסו בית אחד לדרוזים, כל הכבוד על ההישג הזה.

איתן ברושי: עכשיו אני שואל מה דינם של בתים לא חוקיים?

איתן ברושי: האם אתם הולכים להלבין את הבנייה הבלתי חוקית?

משה גפני: השאלה ברורה.

משה גפני: תשובה קצרה.

<ישי פרלמן: לא הולכים להלבין את הבנייה הבלתי חוקית.

<ישי פרלמן: אם זו דירה שלישית, ישלמו עליה מס דירה שלישית.

<קריאה: זה סוג של הלבנה.

<יוסי אלישע: יוסי אלישע.

<יוסי אלישע: הערה קצרה לעניין ההגדרה.

<יוסי אלישע: למה יש הבחנה בין ההגדרה הזאת בחוק מיסוי מקרקעין לפה?

<יוסי אלישע: מי שנחשב בעל דירה יחידה לפי חוק מיסוי מקרקעין ייחשב פה מרובה דירות?

<יוסי אלישע: למה?

משה גפני: תשובה.

<יוסי אלישע: בתיקון 85 תיקנו את ההגדרה.

<ג'ק בלנגה: שליש-שליש-שליש זה שלוש דירות.

<יוסי אלישע: חצי דירת ירושה צריכה להיות בחוק.

<יוסי אלישע: הדברים האלה צריכים להיות בפנים.

<יוסי אלישע: עשינו את זה בחוק מיסוי מקרקעין לא מזמן.

<קריאה: אתה רוצה להכניס את ה-50% של הירושה?

<קריאה: אני לא מבין את השאלה.

מיקי רוזנטל: אתה יודע מה, בוא נגיד את הנתון הכי חשוב שלא אמרנו – מתוך 50,000 בעלי שלוש דירות, 70% מהם הם אנשים שירשו את הדירות.

מיקי רוזנטל: 70%.

מיקי רוזנטל: זאת האמת, תגידו את זה.

<ערן יעקב: אבל הם מחזיקים בדירה השלישית.

מיקי רוזנטל: תסתור אותי.

מיקי רוזנטל: בבקשה, תסתור אותי.

מיקי רוזנטל: אין לך נתון אחר, זה הנתון שלכם, 70%.

<קריאות: - - -

מיקי רוזנטל: הוא משקיע.

מיקי רוזנטל: הוא מהמשקיעים הגדולים.

מירב בן ארי: אבל הוא לא מוכר את הדירות שלו, כי הוא מעדיף לקבל כסף.

מיקי רוזנטל: המשקיעים.

מיקי רוזנטל: את מבינה, המשקיעים הם היורשים.

<ערן יעקב: חבר הכנסת רוזנטל, הראנו את הנתון - - -

מירב בן ארי: מה זה משנה?

מיקי רוזנטל: מה זה משנה?

<ערן יעקב: 46,000 שקל בחודש.

משה גפני: שואל חבר הכנסת מיקי רוזנטל - - -

<ערן יעקב: הנה הנתון, 46,000 שקל בחודש.

רחל עזריה: למה אתה מגן?

רחל עזריה: למה, מיקי?

רחל עזריה: למה אתה מגן על אנשים שההכנסה שלהם היא למעלה מ-46,000 שקל ואתה הופך את זה לצדק חלוקתי?

רחל עזריה: לא ברור לי.

מיקי רוזנטל: אני אסביר.

מיקי רוזנטל: הם לא נותנים לי להסביר.

מיקי רוזנטל: אני אסביר.

מיקי רוזנטל: אני תיכף אסביר.

משה גפני: שואל חבר הכנסת מיקי רוזנטל כמה מתוך ה-54,000 שהם בעלי דירה שלישית ירשו את הדירה הזאת?

משה גפני: כמה מהם?

משה גפני: יש לכם נתון כזה?

<ערן יעקב: כרגע אנחנו לא יודעים, נבדוק את זה.

מיקי רוזנטל: אני יודע, כי אני קיבלתי את זה.

מיקי רוזנטל: שיביאו את הנתון.

<אמיר לוי: למה זה משנה?

רחל עזריה: את שתי הדירות?

רחל עזריה: שתיים מתוך שלוש דירות הן בירושה?

רחל עזריה: נו, באמת.

מיקי רוזנטל: הביטוי הזה, המשקיעים, בעלי ההון - - -

<אמיר לוי: אבל למה זה משנה, חבר הכנסת רוזנטל?

רחל עזריה: כמה משפחות - - -

משה גפני: מה את מתווכחת איתי, אני ביקשתי נתון.

רחל עזריה: זה לא הגיוני ששתיים מתוך השלוש הם ירשו.

רחל עזריה: וגם אם הם ירשו, שיביאו קצת לילדים.

רחל עזריה: אין בעיה.

משה גפני: רחל, ביקש חבר הכנסת מיקי רוזנטל נתון.

משה גפני: ביקשתי שיביאו את הנתון, זה הכול.

<אמיר לוי: אפשר משפט אחד?

<אמיר לוי: אין לנו את הנתון הזה.

<אמיר לוי: אנחנו נבדוק אם אפשר להביא.

<אמיר לוי: אבל אני רוצה להגיד לך שהעברה בין-דורית של נכסים כאלה – ואין לנו מס ירושה בישראל – היא בדיוק מהדברים שמגבירים את אי-השוויון.

<אמיר לוי: ודווקא כאן זה מצמצם במשהו את הדבר הזה.

רחל עזריה: נכון, זה מצמצם פערים.

מיקי רוזנטל: - - - אני אסביר לך.

<אמיר לוי: אנחנו נבדוק אם יש את הנתון, אבל אני מסביר לך עקרונית למה זה - - -

משה גפני: אני לא ביקשתי - - -

מיקי רוזנטל: אני אסביר לך כשאני אקבל את זכות הדיבור למה זה לא יוזיל בשקל אחד את מחירי הדיור.

אורלי לוי אבקסיס: למה אתם מפחדים - - -

רחל עזריה: שיעבירו את הדירות לילדים חסרי הדירות.

משה גפני: תחזור על השאלה.

<יוסי אלישע: ההגדרה בחוק מיסוי מקרקעין - - -

מיקי רוזנטל: לכן זה לא יוריד את המחירים, כי אנשים יעבירו על שמות הילדים שלהם.

רחל עזריה: אין שום בעיה.

רחל עזריה: שיעבירו דירות לילדים.

רחל עזריה: אין בעיה, תנו לילדים דירות, ואז אנחנו פותרים את זה שיש עוד דור שלא מצליח לקנות דירות.

רחל עזריה: יש פה הרבה הורים שיש להם הרבה דירות, לא מעבירים לילדים, תשחררו.

משה גפני: יש סיכוי שתהיה פעם שלא תגני על האוצר?

רחל עזריה: אני נגדך בהבטחת הכנסה לחרדים.

רחל עזריה: יש עכשיו גם גידול בתקציב הישיבות, חשבתי להתנגד.

רחל עזריה: בסדר, גפני?

רחל עזריה: אתה ביקשת, אז אני רק נענית לבקשה שלך.

משה גפני: בסדר גמור.

<ג'ק בלנגה: לגבי הגדרה של איגוד.

<ג'ק בלנגה: אני מבין שחברות זרות שקונות דירות בישראל, החוק לא חל עליהן.

<ג'ק בלנגה: יש הפנייה לחוק החברות.

<ג'ק בלנגה: ועל עמותות שמנהלות עסקים, החוק לא חל גם.

<ג'ק בלנגה: חברות לתועלת הציבור, החוק גם לא חל עליהן לפי הנוסח שלו כרגע.

<ישי פרלמן: החוק לא חל על חברות בכלל.

מירב בן ארי: אמרו את זה בהתחלה.

<ג'ק בלנגה: עוד פעם אני חוזר, ההגדרה של איגוד מעטים – אתם קבעתם שדירות שנרכשות על-ידי איגוד מעטים, היחיד ישלם את המס.

<ג'ק בלנגה: הגדרה של איגוד מעטים לא כוללת חברות זרות, לא כוללת עמותות עסקיות, ולא כוללת חברות לתועלת הציבור.

<ג'ק בלנגה: כי אתם מפנים לחוק החברות.

<ישי פרלמן: קודם כל, אנחנו מיעטנו במפורש מוסד ללא כוונת רווח.

<ישי פרלמן: זה כולל בתוכו - - -

<ג'ק בלנגה: מיעטת אותו רק לעניין מע"מ.

<ג'ק בלנגה: אני יודע בדיוק מה מיעטת.

<ג'ק בלנגה: למדתי את החוק.

<ג'ק בלנגה: מיעטת רק מלכ"רים וחוק מע"מ.

<ג'ק בלנגה: אם יש מוסד ציבורי במס הכנסה, לא מיעטת אותו.

<ג'ק בלנגה: אבל כשנגיע לשם נדון בזה.

<ג'ק בלנגה: אני כרגע שואל מבחינת התחולה.

<ג'ק בלנגה: אם יש LLC אמריקאי שקונה דירות בישראל, החוק לא חל.

<ג'ק בלנגה: ואם יש עמותה שעושה עסק – תקרא את הגדרות, תראה לי איך זה חל.

<ישי פרלמן: הגדרת איגוד אצלנו היא גם פקודה C – כוללת חברה נוכרית, היא לא רק חברה - - -

<ג'ק בלנגה: חברה נוכרית לפי פקודת החברות.

משה גפני: ישי, תצטרכו לבדוק את זה ולנסח לפי מה שאמרתם.

<ערן יעקב: ג'ק, אין סיבה שחברה זרה, ש-LLC - - -

<ג'ק בלנגה: אני מסכים, אבל כרגע זה לא בפנים.

<ערן יעקב: - - - אני מבין, בסדר.

<ג'ק בלנגה: זו גם עמותה.

משה גפני: ערן יעקב, אם אפשר בבקשה לנסח את זה כמו שאמרתם.

משה גפני: לנסח את זה כדי שלא תהיינה שאלות כאלה.

משה גפני: אורלי, יש לך שאלה?

משה גפני: רק שאלה.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לומר משהו.

משה גפני: את לא חייבת, רק שאלה.

אורלי לוי אבקסיס: לא, אני חייבת.

אורלי לוי אבקסיס: תאמין לי שאני חייבת.

אורלי לוי אבקסיס: גם כשאני שמעתי על החוק, מיסוי דירה שלישית והרעיון - - -

משה גפני: אני לא מסכים.

משה גפני: להמשיך הלאה את ההגדרות.

אורלי לוי אבקסיס: לא, אני רוצה לשאול - - -

משה גפני: לא רוצה.

משה גפני: לא רוצה.

משה גפני: אנשים נרשמו לפניך.

אורלי לוי אבקסיס: מה פתאום?

אורלי לוי אבקסיס: אני נרשמתי, מחכה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה נתת לי זכות דיבור.

משה גפני: מנו נרשם ראשון ולא נתתי לו לדבר.

אורלי לוי אבקסיס: אוקיי, אז שאלה עניינית, לגבי הסעיף שקראנו.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לחדד את השאלה.

אורלי לוי אבקסיס: אם אני נמצאת בדירה ועכשיו אני מחלקת אותה, לא מתוך זה שאני רוצה לחלק, אלא מתוך צורך, השלמת הכנסה.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא יכולה למכור חצי דירה.

אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה להשכיר חצי דירה.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן אם מטרת החוק – ואני מחדדת פה את השאלה – היא לשחרר דירות לשוק החופשי, אני לא יכולה לשחרר.

אורלי לוי אבקסיס: הדבר היחיד שאני יכולה לעשות זה להעלות את מס השכירות.

משה גפני: זה בחוק.

משה גפני: הם אומרים את זה בחוק.

אורלי לוי אבקסיס: אז זו באמת הצעת חוק שכל כולה בסופו של דבר תהיה העלאת השכירות.

אורלי לוי אבקסיס: איזה מנגנון יש להם להבטיח שלא יגלגלו?

אורלי לוי אבקסיס: זה שהם אומרים אנחנו צופים, או אנחנו מקווים – אנחנו לא עוסקים פה בעתידות, בנדמה לי או במשאלות.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה מה המנגנון שיש להם להבטיח שהעלייה הזו לא תיפול על השוכרים?

משה גפני: אין להם מנגנון.

משה גפני: הם אומרים יש כניסה נפרדת, יחידה נפרדת, זה כלול בחוק.

משה גפני: הלאה, הגדרות.

אחת מאלה: "החברה הממשלתית לדיור ולהשכרה" – דירה להשכיר – החברה הממשלתית לדיור ולהשכרה בע"מ, שהוקמה מכוח החלטת הממשלה מס' 770 מיום ה' בחשוון התשע"ד (9 באוקטובר 2013)".

<ג'ק בלנגה: יש פה בעיה בזכות באיגוד.

<ג'ק בלנגה: כי אנחנו מחפשים בעלות, אז אם יש למישהו זכות למנות דירקטור אתה רוצה לנסות אותו על בעלות בדירה של התאגיד?

<ג'ק בלנגה: אני מבין את ההעתק הדבק, ואת הקלות הזאת שעושים העתק הדבק ממקומות אחרים.

<ג'ק בלנגה: כל הרעיון של החוק הזה הוא למסות בעלות קניינית.

<ג'ק בלנגה: אם יש מישהו שיש לו זכות למנות מנהל, מה לו ולבעלות שהדירה מחזיקה בה?

<ג'ק בלנגה: בסוף אתה צריך להגיע ל-100% בעלות.

משה גפני: שאלה טובה.

<ישי פרלמן: זו ההגדרה גם היום בחוק מיסוי מקרקעין.

<ג'ק בלנגה: אני יודע שיש הגדרות.

<ישי פרלמן: אבל ההגדרה היא כשמי שממנה - - -

משה גפני: אתם לא עושים שירות לחוק, לא אכפת לי, אני מהאו"ם.

משה גפני: אני רק רוצה שתדעו – עם כל הכבוד שבאתם ואתם מוכנים, ועל כל דבר תגידו לא – הוא מעלה טענה נכונה.

משה גפני: לפני שאתה עונה לו, אני גם כן קשור לרשות המסים ולייעוץ המשפטי.

איתן ברושי: אתה משלם מס.

משה גפני: יותר מזה.

משה גפני: הוא העלה טענה נכונה.

משה גפני: להגיד זה קיים בחוק ההוא, או שזה קיים בחוק ההוא – אנחנו מדברים על משהו חדש לגמרי.

<ערן יעקב: אולי הוא צודק, תן לנו לענות לו.

משה גפני: בסדר, תענו.

משה גפני: תגידו שהוא צודק ונמשיך הלאה.

<קריאה: הוא אמר – אולי הוא צודק.

משה גפני: אולי הוא צודק.

משה גפני: לא, זה לא שירות לחוק.

<יניב כהן: מי ששולט בחברה ומי שממנה את המנהלים ואת בעלי התפקיד, הוא בדרך כלל גם מי שמקבל רווחים, הוא שולט בנכס.

משה גפני: אז אם הוא שולט בנכס, תכתבו שולט בנכס.

משה גפני: למה אתם כותבים סתם?

משה גפני: ואם הוא לא שולט בנכס, תחייבו אותו?

משה גפני: למה, כי זה כתוב חוק מיסוי מקרקעין?

אורלי לוי אבקסיס: בתי המשפט יוצפו.

משה גפני: לא יוצפו, לא יכול להיות דבר כזה.

משה גפני: טוב, תבדקו את זה.

<יניב כהן: אנחנו נבדוק את זה.

אורלי לוי אבקסיס: חברה ממשלתית איפה?

<ערן יעקב: נבדוק ויחזרו אליכם.

אורלי לוי אבקסיס: חברה ממשלתית איפה, בתוך החוק או מחוץ לחוק?

משה גפני: הגדרות – הלאה.

משה גפני: עוד יגידו שאני משתיק פה חברי כנסת.

<ישי פרלמן: ""חוק מיסוי מקרקעין" – בחוק מיסוי מקרקעין" - - -

משה גפני: תאמין לי – וקראת את החוק – כל שורה פה מחדשת משהו.

משה גפני: אני יודע, הלאה.

<ישי פרלמן: ""חוק מיסוי מקרקעין" – חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה), התשכ"ג–1963‏ ; "חייב במס" – יחיד שהוא בעלים של שלוש דירות מגורים או יותר".

<ג'ק בלנגה: רגע, עצור.

<ג'ק בלנגה: כמה הערות על יחיד, אדוני.

משה גפני: הערה אחת.

<ג'ק בלנגה: הערה אחת, סעיף א.

<ג'ק בלנגה: היחיד הוא חייב במס.

<ג'ק בלנגה: זאת אומרת שהיחיד צריך לשלם את המס גם כשהדירה היא בבעלות החברה, ואין לו את הכסף, כי כל הכסף מהדירה מגיע לתאגיד.

<ג'ק בלנגה: וכאן הוא צריך למשוך כסף מהחברה בשביל לשלם את המס ביחיד.

<ג'ק בלנגה: אז חייבים לפתור את הבעיה הזאת במסגרת ההגדרה.

משה גפני: אין לי כוח לדבר הזה.

משה גפני: יש לי בקשה אליכם – אני לא הולך להצביע היום.

משה גפני: חשבתי אולי להצביע, אבל החלטתי שלא.

משה גפני: עשו לי טובה, על כל ההגדרות האלה, אל תטרטרו אותנו, תשבו אתם, תגיעו להסכמות.

משה גפני: תשבו אתם.

משה גפני: יש פה הערות שהן מקצועיות.

משה גפני: יש דברים שאנחנו לא צריכים להיות בתוך העניין.

משה גפני: אם יגידו שיש מחלוקת, נכריע בזה, אבל אם אין – שאלה של הגדרות, תשבו אתם, תגדירו את זה.

משה גפני: הלאה.

<ג'ק בלנגה: עוד הערה אחת.

מנואל טרכטנברג: תשבו אתם, תגיעו להסכמות, ואז תבואו לפה.

מנואל טרכטנברג: אם לא, באמת - - -

<ג'ק בלנגה: יש חוסר נכונות לשבת על החוק הזה.

מנואל טרכטנברג: לא, הנה, היושב-ראש הנחה אותם לשבת אתכם.

<ג'ק בלנגה: אדוני, יש עוד בעיה אחת כאן.

<ג'ק בלנגה: שיש מצב שבן אדם מחזיק 30 שלישים של דירות.

<קריאה: יש כזה דבר?

<ג'ק בלנגה: יש לו עשר דירות שלמות, והוא לא משלם מס בכלל.

משה גפני: למה?

מיקי רוזנטל: והוא לא משלם מס, כי זה החוק.

<ג'ק בלנגה: כי זו ההגדרה של החוק.

<ג'ק בלנגה: זה המצב.

<ג'ק בלנגה: יש מצב שבן אדם מחזיק עשר דירות, והחוק לא חל עליו.

אורלי לוי אבקסיס: איך זה?

מיקי רוזנטל: זה החוק.

<ג'ק בלנגה: כי שליש לא מוגדר.

<ג'ק בלנגה: יש מצבים כאלה במשק, כי יש הרבה יורשים שמחזיקים 20%, ו-30 דירות או 40 דירות.

<ג'ק בלנגה: הם מחוץ לחוק כרגע.

<נדב שיינברגר: אז מה אתה מציע, להוריד את היורשים?

<ג'ק בלנגה: אני מציע לבטל את החוק.

<אפרת פרוקציה: אבל גם ההשפעה שלו על המכירה היא קטנה מאוד.

<אפרת פרוקציה: אנחנו יכולים לעודד אותו - - -

משה גפני: הבנו.

משה גפני: הלאה.

<ישי פרלמן: ""מדד מחירי הדירות" – מדד מחירי הדירות שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה; "מס", "מס ריבוי דירות" – מס המוטל לפי סימן זה; "הפקודה" – פקודת מס הכנסה‏ ; "שטח הדירה" – שטח הדירה כפי שפורט בחיוב הארנונה של השנה שקדמה לשנת המס".

<ישי פרלמן: פה הכוונה לשטח שעל בסיסו חויבה הארנונה, השטח הכולל.

<ישי פרלמן: ""שנת המס" – תקופה של שנים עשר חודשים רצופים, שתחילתה ב־1 בינואר".

מיקי רוזנטל: סליחה, אני רוצה להבין לגבי ארנונה.

מיקי רוזנטל: למה צריך ארנונה?

מיקי רוזנטל: הרי אמרנו ששווי הדירה הוא לפי ערך של השמאי - - -

<ערן יעקב: לא, לא, לא.

<ערן יעקב: לשטח.

<ערן יעקב: אחד הפרמטרים זה גודל הדירה.

<ערן יעקב: את גודל הדירה אנחנו לוקחים מהארנונה.

מנואל טרכטנברג: שנת המס – זהו, סיימנו.

<שגית אפיק: אני רוצה גם להעיר.

<שגית אפיק: סליחה, חזרתי בי.

<יוסי אלישע: יש לי רק הערה על עניין החברה הממשלתית.

<יוסי אלישע: חברות שעוסקות בהשכרה למגורים, התחולה עליהן – החברה להשכרה ממשלתית יוצאת החוצה, וכל חברה אחרת שעוסקת בהשכרה למגורים בפנים.

<יוסי אלישע: חברה שיש לה 100 דירות, 200 דירות, משלמת 1,500 שקל על כל דירה?

<קריאה: החברה, לא היחיד.

<יוסי אלישע: הבעלים שלה?

<קריאה: עוד יותר גרוע.

אורלי לוי אבקסיס: והוא לא יגלגל את זה לצרכן.

<יוסי אלישע: זה משהו שהמדינה רוצה לקדם.

אורלי לוי אבקסיס: אלה שנכנסו לקרנות הריט ימצאו את עצמם - - -

<יוסי אלישע: תוציאו אותם מחברה נסחרת.

משה גפני: ישי, הגדרות.

<ישי פרלמן: "103.

<ישי פרלמן: לכל מונח בסימן זה תהיה המשמעות הנודעת לו בחוק מיסוי מקרקעין, אלא אם כן נקבע במפורש אחרת".

<ישי פרלמן: זה הסוף של ההגדרות.

מנואל טרכטנברג: אדוני היושב-ראש, זה היה שיעור באיפוק עצמי, לעמוד בהגדרות האלה, אבל עברנו את זה.

מנואל טרכטנברג: כולנו שותפים לדאגה למה שקורה בשוק הדיור, והדאגה לזוגות צעירים היא לא דאגה של שום מפלגה.

מנואל טרכטנברג: לשמוע את הדברים האלה, את הזמירות האלה, כאילו שזה עניין מפלגתי, זה די צורם.

מנואל טרכטנברג: אבל אנחנו כאן בוועדה הזאת – אדוני היושב-ראש, אני רוצה את תשומת הלב שלך בבקשה.

מנואל טרכטנברג: בוועדה הזאת תמכנו בכם פעם אחר פעם, כאשר באתם עם הצעות נכונות מקצועית כדי להוריד מחירים או לעצור את השתוללות המחירים בשוק הדיור.

מנואל טרכטנברג: הפעם, אני אומר לכם, הבאתם הצעת חוק שלא עושה את המלאכה, לא משרתת את המטרות מהפן המקצועי.

מנואל טרכטנברג: ולכן, אני אומר לכם, אתם תיתקלו כאן בהתנגדות גורפת, כי הדבר הזה לא עושה את המלאכה.

מנואל טרכטנברג: במה הדברים אמורים?

מנואל טרכטנברג: אם ההצעה הזאת באה להגדיל את ההיצע, הרי רבותי, מספר הדירות הקיימות כיום לא יגדל כתוצאה מהמכירה או אי-מכירה של דירה זו או אחרת.

מנואל טרכטנברג: שוק השכירות ושוק הקנייה הם כלים שלובים.

מנואל טרכטנברג: אם אני לוקח דירה מכאן ושם אותה כאן, מכירת הבעלות – אותו מספר של דירות יהיה בשוק.

מנואל טרכטנברג: אם אתם באמת רוצים לפעול בצד ההיצע באמצעות מיסוי – ואפשר - - -

רועי פולקמן: מנו, זה לא נכון.

רועי פולקמן: זה מוריד לחצי במכירה, מה זאת אומרת?

מנואל טרכטנברג: רועי, רועי, רועי, רועי, אתה תגיד מה - - -

רועי פולקמן: זה לא נכון מספרית.

מנואל טרכטנברג: אתה תגיד מה שאתה רוצה אחר-כך.

מנואל טרכטנברג: אתה תגיד מה שאתה רוצה אחר-כך.

רועי פולקמן: אני רק שואל על הנתונים.

מנואל טרכטנברג: אם דירה מתווספת לשוק המכירה, היא נגרעת משוק אחר.

רועי פולקמן: אבל היא יורדת מהביקוש.

מנואל טרכטנברג: ולכן - - -

רועי פולקמן: אבל היא יורדת מהביקוש.

משה גפני: רועי, אני לא מסכים.

משה גפני: די, באמת.

משה גפני: לא נגמור פה שום דבר.

רועי פולקמן: טכנית.

מנואל טרכטנברג: ביקוש והיצע הם שני צדדים שונים של המטבע.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להיות קונסטרוקטיבי.

מנואל טרכטנברג: אתם רוצים להגדיל את מספר הדירות בהיצע במכה אחת?

מנואל טרכטנברג: תטילו מס אפקטיבי על דירות ריקות.

מנואל טרכטנברג: זה לא נעשה.

מנואל טרכטנברג: כפל ארנונה לא עשה את המלאכה.

מנואל טרכטנברג: יש הערכות שונות לגבי כמה דירות ריקות יש, הן נעות בין 50,000 ל-120,000.

מנואל טרכטנברג: גם אם תצליחו על 10% מאלה, האפקט יהיה דרמטי.

מנואל טרכטנברג: החוק הזה לא משנה את ההיצע.

מנואל טרכטנברג: מה לגבי צד הביקוש?

מנואל טרכטנברג: הראיתי מה שקורה בעולם.

מנואל טרכטנברג: אני מתחבר מאוד.

מנואל טרכטנברג: תגדילו בצורה משמעותית את מס הרכישה.

רועי פולקמן: כמה מס?

מנואל טרכטנברג: אני אגיד מיד.

משה גפני: רועי, אני לא מסכים.

משה גפני: אני לא מסכים לדבר הזה.

משה גפני: יש פה חברי כנסת שיושבים ומחכים.

משה גפני: אתה לא תנהל דיאלוג אתו.

מנואל טרכטנברג: אני אגיד מיד.

מנואל טרכטנברג: אני קונסטרוקטיבי.

מנואל טרכטנברג: תראו מה שקרה כאן – אתם הצעתם להגדיל, ואנחנו תמכנו.

מנואל טרכטנברג: אני הייתי צריך לנהל מאבק פנימי כדי לתמוך.

מנואל טרכטנברג: העליתם מכמה לכמה?

אורלי לוי אבקסיס: 8%.

מנואל טרכטנברג: מ-6% ל-8%.

מנואל טרכטנברג: הראיתם גרף – השפעה דרמטית, נכון?

מנואל טרכטנברג: ירידה דרמטית.

מנואל טרכטנברג: הראיתם את הגרף הזה.

מנואל טרכטנברג: אני שואל אתכם, מה מונע מכם לעשות כמו סינגפור או מדינות אחרות?

מנואל טרכטנברג: תגדילו את זה ל-15%.

מנואל טרכטנברג: זה יגמור את הביקוש הספקולטיבי.

מנואל טרכטנברג: כל מי שיש לו יותר משתי דירות, תטיל מס רכישה.

מנואל טרכטנברג: זה כלי מידי, אפקטיבי.

מנואל טרכטנברג: אנחנו נתמוך בכם בעניין הזה לחלוטין.

מנואל טרכטנברג: עכשיו אני מגיע לצד השלישי.

<יוסי אלישע: רק שמחירי הדירות עלו.

מנואל טרכטנברג: אתם רוצים כצעד ראשון להטיל מס רכוש?

מנואל טרכטנברג: אני אתכם.

מנואל טרכטנברג: אז בואו נטיל מס רכוש.

מנואל טרכטנברג: לאמור – נתחיל מהנדל"ן – לפי ערך.

מנואל טרכטנברג: כל מי שיש לו בעלות על נדל"ן מעל נניח לחמישה מיליון, שבעה מיליון, עשרה מיליון – אתם תגידו כמה – תטילו עליו מס רכוש של חצי אחוז, של אחוז.

מנואל טרכטנברג: ואז זה פרוגרסיבי, וזה צודק חברתית, וזה עושה את המלאכה פי כמה יותר טוב.

מנואל טרכטנברג: המס הזה, שמוגבל ל-18,000 שקל – אני אומר לכם משהו.

מנואל טרכטנברג: אם יש בבעלותי דירה שלישית ששוויה חמישה מיליון שקל, אני בשמחה משלם 18,000 שקל.

מנואל טרכטנברג: מה זה?

מנואל טרכטנברג: זה לא עושה לי כלום.

מנואל טרכטנברג: אני מסכם – ולכן זה מס לא אפקטיבי כאשר לכל צד של המשוואה, ביקוש או היצע, יש מידית אלטרנטיבה זמינה שאתם יכולים לעשות אותה, והוא אנטי-חברתי.

מנואל טרכטנברג: לסיכום, להתעקשות על הצעת החוק הזאת יש ניחוח מלפני שלוש שנים.

מנואל טרכטנברג: אני מדבר על מע"מ אפס.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להגיד לכם שמדינה שלמה דנה בתקשורת ובכל מקום על מס דירה שלישית כאילו שמשם תבוא הישועה.

מנואל טרכטנברג: איפה אנחנו?

מנואל טרכטנברג: תרדו מזה.

מנואל טרכטנברג: אנחנו נעזור לכם בכל הצעה אחרת שעושה את המלאכה.

מיקי רוזנטל: אני קודם כל רוצה להתקומם על ההצגה המגמתית של הנתונים.

מיקי רוזנטל: הזכרתם שבכל העולם יש מס ומטפלים בסוגית מחירי הדיור במסים.

מיקי רוזנטל: אין מדינה אחת מכל המדינות שאני יודע עליהן שציינתם שהמס לא מתייחס לשווי הנכסים או להכנסות.

מיקי רוזנטל: אין דבר כזה, את זה אתם המצאתם.

מיקי רוזנטל: זו המצאה שהיא כולה ישראלית.

מיקי רוזנטל: וזה לב העניין.

מיקי רוזנטל: זה לב העניין.

מיקי רוזנטל: שתיים, הנתון שהבאתם לפיו יש 54,000 בעלי דירות כאלה – אני אומר לכם עכשיו באחריות ש-70% מהם הם יורשים.

מיקי רוזנטל: אתם תבדקו את זה אצלכם.

<יוסי אלישע: על יורשים אין להם רישום.

<ערן יעקב: אין פה יורשים.

<ערן יעקב: אין פה יורשים.

מיקי רוזנטל: אני אסביר.

מיקי רוזנטל: אני אסביר.

מיקי רוזנטל: לא באקראי הגיל הממוצע של בעלי הדירות הוא 56.

מיקי רוזנטל: מדובר בזוגות שחלק מהם ירשו מההורים שלו, חלק מההורים שלה, חלק משניהם.

מיקי רוזנטל: הם מכונים אצלכם המשקיעים.

מיקי רוזנטל: המשקיעים זו מילה גסה כמעט – אלה שמתנפלים לנו על הדיור ומונעים מהצעירים לקנות.

מיקי רוזנטל: אלו לא משקיעים.

מיקי רוזנטל: זה עם ישראל שרובו ירש את הדירות הללו.

מיקי רוזנטל: זה נתון שני.

מיקי רוזנטל: הנתון השלישי – 46,000 שקל הכנסה - - -

רועי פולקמן: אז מה הבעיה שימכרו?

מיקי רוזנטל: רק שנייה.

מיקי רוזנטל: אתם תקשיבו עד הסוף, אני אסביר לכם.

משה גפני: לא, אתה לא תסביר להם, תסביר רק לי.

משה גפני: אתם לא תפריעו לא באמצע.

<ג'ק בלנגה: מיקי, אתה צודק, ומעודדים גירושים גם.

משה גפני: ג'קי, זה לא בסדר.

משה גפני: אתה רואה איך אני מתקשה בניהול הישיבה הזאת.

משה גפני: בשביל מה אתם מוסיפים?

משה גפני: למה אתם עושים את זה?

מיקי רוזנטל: וגם ההצגה – אלו אלה עם הכנסות של 46,000 שקל.

מיקי רוזנטל: זה 46,000 שקל למשק בית, זה לא ליחיד.

<אמיר לוי: כתוב פה.

<אמיר לוי: זה כתוב.

מיקי רוזנטל: אני יודע מה כתוב פה, ואני יודע מה יהיה כתוב מחר בעיתונים – אלו העשירים.

מיקי רוזנטל: אז קודם כל, ההצגה היא מגמתית, והסעיף הראשון הוא הכי בעייתי.

מיקי רוזנטל: אין מדינה אחת – שוב, אני אומר לכם, בניגוד להצגה שלכם – שבה המס לא מתייחס לשווי הנכסים או להכנסות של המשפחה, חוץ ממדינת ישראל, שאתם המצאתם עכשיו איזה מס מוזר.

מיקי רוזנטל: הוא גם אי-שוויוני בעליל, כי ברור שאם הוא חסר נתונים כאלה, אין בו שום דבר.

מיקי רוזנטל: זה היה לגבי הצגת הדברים.

מיקי רוזנטל: עכשיו אני רוצה להתייחס לאפקטיביות של המס.

מיקי רוזנטל: אם אני צודק – ואני צודק – רוב האנשים האלה לא ימכרו את הדירות האלה.

מיקי רוזנטל: ברור לכם שמתוך 80,000, אולי – אולי, אולי – זה יגיע ל-8,000 דירות.

מיקי רוזנטל: אולי.

<קריאה: זה המון.

מיקי רוזנטל: אולי.

מיקי רוזנטל: 8,000 דירות - - -

<ג'ק בלנגה: שאחרים יקנו.

מיקי רוזנטל: אני הגזמתי, אבל לטובתכם הגזמתי.

מיקי רוזנטל: 8,000 דירות, ההשפעה שלהן על שוק הדירות היא אפסית ושולית.

מיקי רוזנטל: ועל המחירים, בוודאי.

מיקי רוזנטל: כי אם הרחקתם 20% מהמשקיעים, כמו שאתם אומרים – הורדתם מ-30% ל-20%, נכון?

מיקי רוזנטל: – והמחירים לא ירדו בכלל – לא ירדו בכלל – אז מה המשמעות?

מיקי רוזנטל: מה המשמעות של ה-10,000 האלה?

מיקי רוזנטל: כלום, אפס.

מיקי רוזנטל: לא יקרה שום דבר, חוץ מזה שהאוצר יגרוף לכיסו כמה מאות מיליונים.

מיקי רוזנטל: זה הדבר השני.

מכלוף מיקי זוהר: הדבר השלישי הוא שהמחירים בנויים גם ממחירי השכירות, וגם ממחירי הקנייה.

מכלוף מיקי זוהר: נאמר שאני טועה לכל אורך הדרך, ואנשים ימכרו במסות את הדירות.

מכלוף מיקי זוהר: 80,000 דירות יזרקו לשוק עכשיו, ויקנו אותן הצעירים, זה מה שאתם חולמים, זה מה שכתבתם בהתחלה.

מכלוף מיקי זוהר: ואיפה יגורו אלה שרוצים לשכור?

מכלוף מיקי זוהר: אתם אומרים שזה לא יעלה את מחירי השכירות - - -

רועי פולקמן: מה זאת אומרת?

רועי פולקמן: הם יפנו דירות.

רועי פולקמן: מי שקנה דירה, יפנה דירה.

מיקי רוזנטל: אתה תחכה.

<קריאות: - - -

רועי פולקמן: זה ממש לא - - -

רחל עזריה: משפחות לא יכולות לחיות בשכירות לטווח ארוך אם אין שכירות מאורגנת לטווח ארוך.

מנואל טרכטנברג: זה משנה את מספר הדירות, תגידו לי?

מנואל טרכטנברג: זה משנה את מספר הדיירים?

מיקי רוזנטל: אתם עושים צחוק.

רועי פולקמן: - - - אחרים יקנו.

מנואל טרכטנברג: ואיפה הם יגורו?

מיקי רוזנטל: אדוני, אני מבקש שתגן עלי ועל הזכות שלי לדבר.

מכלוף מיקי זוהר: רק תחזור בך מאמירה שלך שזה יביא ל-8,000 דירות במתכונת הזו.

מיקי רוזנטל: אני אמרתי שזה המרב.

מיקי רוזנטל: אני חושב שזה יביא לפחות.

מיקי רוזנטל: אבל התוצאה היא שלמדינה יהיו כמה מיליארדים יותר, ולאזרחים יהיה כמה פחות.

מיקי רוזנטל: אני אומר לכם שהפגיעה המהותית תהיה פגיעה דווקא בשוק השכירות, משום שבמקום לפתח כלים ולשמור על שוק השכירות ולהגן על השוכרים, מה שאתם לא עושים, אתם מצמצמים בסופו של דבר את מספר הדירות לשכירות.

מיקי רוזנטל: כמו שאתה אומר, אנשים לא ישקיעו, לא יהיה כדאי.

מיקי רוזנטל: אבל עדיין לא הבאתם לנו את ההסבר, שאנחנו מחכים לו משנה שעברה, כיצד המסים האלה משנים את המחיר, לא את מספר המשקיעים, שאתם קוראים להם משקיעים, כי אין משקיעים.

מיקי רוזנטל: כמו שאמרנו, זה עם ישראל, רוב המשקיעים, ולכן הוא לא ברח משוק הדיור.

מיקי רוזנטל: מה שהוא יעשה, במקרה הרע, הוא יעביר את הדירות על שם הילדים וכולי.

מיקי רוזנטל: שינוי במחירים לא יהיה.

מיקי רוזנטל: אבל יש קואליציה, ואני מניח - - -

מירב בן ארי: מאיפה אתה יודע את העתיד?

מירב בן ארי: צופה פני עתיד.

מיקי רוזנטל: כמו שאתם יודעים את העתיד.

מירב בן ארי: אתה החלטת שאם המס הזה יהיה, אז לא יהיה שינוי?

מירב בן ארי: מאיפה אתה יודע את זה?

מיקי רוזנטל: אני אסביר לך מאיפה אני יודע.

מירב בן ארי: לפחות תאזן את עצמך.

מיקי רוזנטל: את יכולה לבדוק בפרוטוקול של הישיבה על מס רכישה.

מיקי רוזנטל: אני אמרתי שזה לא יוריד באגורה - -

מירב בן ארי: אז אמרת.

מיקי רוזנטל: - - במחירי הדיור, ואני צדקתי, והאוצר, שהשית מס על הציבור, לא צדק.

מירב בן ארי: אם צדקת פעם אחת, אז אתה נהית מומחה לשוק הדיור?

מיקי רוזנטל: משפט אחרון.

מיקי רוזנטל: אחד, המס הוא לא צודק, כי יש לו אלטרנטיבות הרבה יותר טובות.

מיקי רוזנטל: תטילו מס על השכרה.

מיקי רוזנטל: תטילו מס על השכרה.

מיקי רוזנטל: תטילו מס על רכוש.

מיקי רוזנטל: אתם מאלצים אותי להתנגד למשהו שאני מאמין בו.

מיקי רוזנטל: אני מאמין בהטלת מס על בעלי אמצעים.

מיקי רוזנטל: אני מאמין בזה.

מיקי רוזנטל: אני רק חושב שבמקרה הזה אתם יורים לכיוון הלא נכון, שלא לדבר על זה שאתם יוצרים אי-צדק נוראי.

מיקי רוזנטל: כי לא יכול להיות שהדבר הזה לא יוגבל בסכום, או שלא יהיה סכום מינימלי.

מיקי רוזנטל: לא יכול להיות שאדם שערך שלוש דירותיו שווה 30 מיליון, או 40 מיליון, ישלם מס כמו אחד שערך דירותיו שווה שלושה מיליון או ארבעה מיליון.

מיקי רוזנטל: זה לא הגיוני.

מיקי רוזנטל: אין שום נימוק ששמעתי מכם שמצדיק את זה.

מיקי רוזנטל: שתיים, אם זו הכנסה, אז צריך לנכות את מה שיוצר את ההכנסה.

מיקי רוזנטל: אני לקחתי משכנתה על דירה שלישית, ואני משלם על זה ריבית, לפחות תנכה את זה ממס הכנסה, את המינימום ההכרחי.

מכלוף מיקי זוהר: לא, יגידו לך תמכור.

מכלוף מיקי זוהר: תמכור.

מיקי רוזנטל: אף אחד לא ימכור.

<יוסי אלישע: גם במכירה זה לא מותר בניכוי.

<יוסי אלישע: אין דרך לנכות את זה.

מכלוף מיקי זוהר: מטרת החוק היא שתמכור דירה, לא שתחזיר משכנתה, זה לא קשור.

מיקי רוזנטל: כשנגיע לפרטים, נדבר על הפרטים, אני רק מדגים לכם עד כמה הנושא הזה הוא בעייתי, לא רציני, לא יפתור את בעיית מחירי הדיור, יצור אי-צדק במס, ובעיקר אתם לא צודקים בכיוון בכלל.

מכלוף מיקי זוהר: תודה, מיקי.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו זה התור שלי, אז אני אומר את דברי, כי כשגפני יחזור אני מיד עוזב, כי אני צריך לנהל דיון בוועדה שלי.

<יוסי אלישע: מיקי, רק הערה קלה.

<יוסי אלישע: מס שלא ניתן לנכות בשום - - -

רחל עזריה: רגע, סליחה.

רחל עזריה: אני מאוד אוהבת את לשכת רואי החשבון, אבל זה יצא משליטה.

רחל עזריה: די.

מכלוף מיקי זוהר: קודם כל, לשבח את אגף תקציבים ואת השר כחלון.

מכלוף מיקי זוהר: החלק הראשון במטרת החוק הושג.

מכלוף מיקי זוהר: המטרה הושגה – המשקיעים לא באים לשוק הנדל"ן.

מכלוף מיקי זוהר: הטלנו את המס הזה, חרב מונחת מעל צווארם, הם לא באים לשוק הנדל"ן בצדק, כי הם יודעים שמחכה להם בשוק הנדל"ן נזק גדול, ויכול להיות שזו סיבה טובה לא לבוא לשוק הנדל"ן.

מכלוף מיקי זוהר: אז החלק הראשון במטרת החוק הושג.

מכלוף מיקי זוהר: החלק השני, במתכונת הנוכחית של החוק - - -

מנואל טרכטנברג: סליחה, מיקי, מאיפה אתה יודע את זה?

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו יודעים את זה.

מירב בן ארי: יודעים.

מירב בן ארי: כבר הראו את הנתונים.

מירב בן ארי: הראו את הנתונים, אבל לא הציגו אותם.

רועי פולקמן: הוא אומר כמי שמרגיש את השוק.

אורן אסף חזן: אתה לא מגזים בכלל.

מירב בן ארי: אתה יכול לבקש את הנתונים.

מירב בן ארי: אתה תקבל נתונים - - -

מכלוף מיקי זוהר: חבר'ה, זו המציאות.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו באים מהשטח.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו באים מהשטח.

מירב בן ארי: הוא גם הראה את הגרף.

מכלוף מיקי זוהר: תראו שזה גם יבוא לידי ביטוי בנתונים שהם יביאו לכם.

מכלוף מיקי זוהר: השוק נחלש.

אורלי לוי אבקסיס: בוא נפתח קופת הימורים, וכל אחד ישים על מה שהוא מהמר.

אורלי לוי אבקסיס: זה מה שקורה פה.

אורלי לוי אבקסיס: כל אחד מהמר על איזושהי התפתחות אחרת.

מכלוף מיקי זוהר: אבל החלק השני, מטרת החוק בסופו של דבר, לא תושג במתכונתו הנוכחית.

מכלוף מיקי זוהר: תיכף אני אסביר למה.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לבשר בשורה – מהיום שבו רשות המסים החליטה לבטל את הפטור ממס שבח פעם בארבע שנים, נגרם לשוק הנדל"ן נזק, המחירים עלו.

מכלוף מיקי זוהר: זה חלק לא קטן בסיבה לבועת הנדל"ן.

מכלוף מיקי זוהר: כי מרגע שלקחת מהאזרח את האפשרות לממש את רווחי הנדל"ן שלו, הוא תקוע בתוך נכס הנדל"ן שלו, ומה שקורה, מתחילה עליית מחירים.

מכלוף מיקי זוהר: לכן ביטול פטור מס השבח הוא חלק מרכזי בסיבה לעליית מחירי הנדל"ן.

מכלוף מיקי זוהר: צריכים לדעת את זה.

מכלוף מיקי זוהר: לגבי מהות החוק - - -

<יניב כהן: אבל אתה יודע שהפטור גם משך את המשקיעים לנדל"ן.

מכלוף מיקי זוהר: הטענה היא לגיטימית, כי פעם בארבע שנים רוצים לממש.

<ערן יעקב: מיקי, הביטול הוא ליניארי.

מכלוף מיקי זוהר: אבל הוא עצר את המשקיעים מלמכור.

<ערן יעקב: אני אגיד לך, פעם אחת, הביטול הוא הדרגתי ליניארי.

מכלוף מיקי זוהר: הליניארי לא משפיע.

<ערן יעקב: בוודאי שכן.

מכלוף מיקי זוהר: לא.

מכלוף מיקי זוהר: לא בהיקפים משמעותיים.

<ערן יעקב: ודבר שני, זה אולי אחד המיסויים הנכונים ביותר.

<ערן יעקב: תחשוב, זה מס על הרווח על הרכוש שלא מגולם.

<ערן יעקב: אנשים שמחזיקים רכוש, ואין לנו דרך אחרת, שמביא לידי ביטוי את עושרם במכירה, ועל ההתעשרות הזאת, הריאלית, אין מס יותר נכון מאשר מס שבח.

מכלוף מיקי זוהר: ערן, אני לא אמרתי בשום שלב שהפטור של פעם בארבע שנים צריך לחזור.

מכלוף מיקי זוהר: אמרתי שלנוכח המשבר שיש היום בדיור, ולאור הרצון העז של השר, הרצון המוצדק, להציף את השוק בכמה שיותר דירות, צריך להינתן כצו שעה פטורים לאנשים שרוצים לברוח מהמס שאנחנו רוצים להטיל עליהם.

<אמיר לוי: אבל אתה חוזר אחורה להעדפה של שוק הנדל"ן במיסוי נמוך על פני השקעות אחרות.

<אמיר לוי: כשאנשים משקיעים בשוק ההון, בפק"מים וכולי, הם משלמים מס, ומישהו שקנה דירה שנייה או שלישית לא משלם.

<יוסי אלישע: מיקי, מה יעשה כל אחד?

<יוסי אלישע: הרי ישקול - - -

מכלוף מיקי זוהר: אם אתה מטיל עליו מס - - -

<אמיר לוי: למה במדינה עם מחסור אתה מעדיף מיסוי נמוך בנדל"ן?

מיקי רוזנטל: אז תטילו מס רכוש - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני לא אומר מיסוי נמוך.

מכלוף מיקי זוהר: אמרתי - - -

<קריאות: - - -

<קריאה: הם מתנגדים למס רכוש.

<אמיר לוי: אני אמרתי שהיה פטור פעם בארבע שנים - - -

<קריאה: יש לי חוק, הם מתנגדים.

מכלוף מיקי זוהר: אתה רוצה להטיל מס על דירה שלישית?

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר לך, אין אפשרות למשקיע לברוח.

מכלוף מיקי זוהר: תן לו אפשרות לצאת.

מכלוף מיקי זוהר: כי היום כל אחד שרוצה למכור היום דירה יתקל במכשול של עשרות עד מאות אלפי שקלים שבח.

מכלוף מיקי זוהר: היום אנחנו מטילים מס של כ-18,000 שקל בשנה.

מכלוף מיקי זוהר: כל אדם שיש לו טיפה הבנה בתחום הנדל"ן לא ימכור בשביל לשלם 150,000 או 200,000 שקל מס.

מכלוף מיקי זוהר: הוא יטיל את המס על השוכר שלו.

אורן אסף חזן: זה מה שקורה כבר היום.

מכלוף מיקי זוהר: הוא יגיד לשוכר שלו תוסיף לי 300 שקל בחודש.

אורן אסף חזן: זה מה שכבר קורה.

אורלי לוי אבקסיס: אלא אם כן יש כלים שלובים.

אורלי לוי אבקסיס: כלומר, אם אתה מוכר ובעקבות זה תהיה לך הנחה מסוימת, אז – בתנאי, כמו שראינו במדינות אחרות, אין תחלופה של שנים.

<קריאה: זה מה שאני אומר.

<קריאה: זה מה שאני אומר.

אורלי לוי אבקסיס: זה יותר הגיוני.

אורלי לוי אבקסיס: הם לא חשבו על זה.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו הם יחשבו.

<יוסי אלישע: מיקי, יש פה משהו מעבר.

<יוסי אלישע: יש פה אלמנט רטרואקטיבי בחוק שמחייב מתן אפשרות לשחרר את הדירות.

<יוסי אלישע: וזה משפטי לחלוטין.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הם לא ימכרו כי מס שבח גבוה יותר מהמס שאתם מטילים.

<אמיר לוי: זה לא נכון.

<אמיר לוי: ככל שהם יחזיקו בדירה יותר זמן - - -

מיקי רוזנטל: אני יודע מה עושים.

מיקי רוזנטל: אני אומר לך, תטילו מס רכוש - - -

אורלי לוי אבקסיס: כמה שנים עד שהם יצמצמו את מס השבח?

מכלוף מיקי זוהר: תעלה את מס הרכוש.

מכלוף מיקי זוהר: תעלה אותו ל-15%, לא ל-8%.

מכלוף מיקי זוהר: תעלה ל-15% מס רכוש.

<ג'ק בלנגה: מס רכישה, לא מס רכוש.

אורן אסף חזן: תעלה ל-40%, למה ל-15%?

אורן אסף חזן: אמרתי את זה בשנה שעברה כשהצבעת להעלות ל-8%.

אורן אסף חזן: תעלה ל-40%.

אורן אסף חזן: הכול פה עבודה בעיניים.

אורן אסף חזן: הכול פיקציה.

מכלוף מיקי זוהר: תעלה ל-15%.

אורן אסף חזן: העיקר יש להם תעודות ודיפלומות ו-BA.

אורן אסף חזן: עובדים על כולם בעיניים.

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר, תעלה את מס הרכישה ל-15%.

מכלוף מיקי זוהר: תבטל את המימון למשקיעים בדירה שנייה ושלישית, תגיד להם יש לכם רק 25% מימון מהבנק, הם לא יבואו יותר.

מכלוף מיקי זוהר: הם לא יבואו יותר.

אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש, אם היו מחוקקים חוק – רק במילה אחת.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לסיים.

מכלוף מיקי זוהר: ברשות הדיבור שלך, לא עכשיו.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לומר את דעתי לוועדה.

מכלוף מיקי זוהר: לדעתי, אם ניתן פתרון כולל של פטור ממס שבח כצו שעה ואלטרנטיבת השקעה – שמשקיעי הנדל"ן יוכלו להגיד אני לוקח את הכסף משוק הנדל"ן, אבל אני יודע לאיפה אני הולך אתו, שייתן לי תשואה חודשית סבירה במקום התשואה שהייתה לי בשוק הנדל"ן – אין לי ספק ש-20,000 דירות יצאו לשוק.

מכלוף מיקי זוהר: אין לי ספק בזה.

מכלוף מיקי זוהר: 20,000 דירות לפחות יצאו לשוק.

מכלוף מיקי זוהר: אם יצאו 20,000 דירות לשוק, זה יכול להביא לכ-4% עד 5% הורדה במחירי הנדל"ן.

מכלוף מיקי זוהר: לעניות דעתי, זה יכול להיות מבורך.

מכלוף מיקי זוהר: שני משפטים אחרונים לגבי החוק.

רועי פולקמן: - - - לאגף תקציבים.

מכלוף מיקי זוהר: לא, בתחום הזה אני מבין.

מכלוף מיקי זוהר: בתחום הזה אני מבין.

מכלוף מיקי זוהר: יש דברים שלא, בתחום הזה אני מבין.

מכלוף מיקי זוהר: הקריטריון בנושא חלוקת הדירות – חבר'ה, שר האוצר, באמצעות אלי כהן, הביא חוק מבורך, להוסיף דירות לשוק לשכירות.

מכלוף מיקי זוהר: שאפשר יהיה לפצל את הדירות.

מכלוף מיקי זוהר: מטרת החוק היא שכמה שיותר אנשים יוכלו להשכיר דירות ויהיו יותר אופציות.

מכלוף מיקי זוהר: החוק הזה מונע מאותו אדם שיש לו את הזכות, לפצל את הדירה.

מכלוף מיקי זוהר: למה?

מכלוף מיקי זוהר: מה קורה אם אתה מפצל את הדירה?

אורן אסף חזן: אבל זה לא נחשב דירה שלישית.

מכלוף מיקי זוהר: זה כן נחשב.

אורן אסף חזן: בגלל זה באום אל-פחם בונים 15 דירות על מגרש ולא ייקחו מהם כסף.

אורלי לוי אבקסיס: אורן, זה נחשב.

מכלוף מיקי זוהר: זה כן נחשב.

מכלוף מיקי זוהר: הרי מה קורה?

מכלוף מיקי זוהר: כשאני מפצל את הדירה - - -

עודד פורר: מספיק שיש לו דירה אחרת, שיש לו היום שתי דירות, ועכשיו הוא מפצל.

מכלוף מיקי זוהר: אז מה הוא יעשה?

מכלוף מיקי זוהר: צריכים להבין, כשאני מפצל את הדירה, אם קיבלתי על דירה אחת 4,000 שקל אני אפצל אותה כדי לקבל על שתי דירות 2,500, כדי להרוויח עוד כמה גרושים.

רחל עזריה: סליחה, כבוד היו"ר, כמה זמן אתה מדבר?

איתן ברושי: מיקי, כמה אתה יכול לדבר?

איתן ברושי: כמה אתה יכול לדבר?

מכלוף מיקי זוהר: משפט אחרון.

<ערן יעקב: דרך אגב, החוק של הפיצול הוא עם מטראז' מינימלי.

<ערן יעקב: זה לא איזה משהו - - -

מכלוף מיקי זוהר: חבר'ה, אנחנו לא יכולים להטיל מס על דירות כהגדרתן - - -.

מכלוף מיקי זוהר: אתם יכולים להטיל מס בטאבו.

מכלוף מיקי זוהר: במינהל רשומה דירה?

מכלוף מיקי זוהר: יש מס.

מכלוף מיקי זוהר: אם לא, לא.

אורן אסף חזן: לא.

אורן אסף חזן: זה לא נכון.

אורן אסף חזן: זה לא נכון אבל, זה לא שוויוני.

מכלוף מיקי זוהר: הדבר האחרון, לגבי - - -

אורן אסף חזן: זה לא נכון.

אורן אסף חזן: זה לא שוויוני.

אורן אסף חזן: יש אנשים שבונים על החלקה שלהם עשר דירות, אז מה, הם לא ישלמו?

אורן אסף חזן: ולהם יש כסף.

אורן אסף חזן: דווקא להם יש כסף.

אורן אסף חזן: מהם צריך לקחת.

מכלוף מיקי זוהר: אני פונה לאגף לבדוק נושא חשוב, ששר האוצר מדבר עליו כל הזמן.

מכלוף מיקי זוהר: זו המדיניות של שר האוצר, צדק חברתי.

מכלוף מיקי זוהר: לבדוק דיפרנציאליות במיסוי הדירות.

מכלוף מיקי זוהר: זה אומר שאם נניח נוריד את המיסוי מאחוז לחצי אחוז, אבל גורף, לא משנה מה מחיר הדירה – אם יש לו דירה ב-20 מיליון שקל, הוא ישלם חצי אחוז מזה, שזה X כסף.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אם יש לו דירה שעולה מיליון שקל, הוא ישלם 5,000 שקל.

<ג'ק בלנגה: אתה רוצה לעודד מישהו שיש לו 20 מיליון שקל למכור את הדירה?

<ג'ק בלנגה: זה לא - - -

מכלוף מיקי זוהר: לא, אני רוצה לקחת ממנו כסף.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לקחת ממנו כסף.

<ג'ק בלנגה: אז תטיל מס.

מכלוף מיקי זוהר: מי שיש לו דירה בשווי 20 מיליון שקל, אני רוצה לקחת ממנו כמה שיותר כסף.

<ג'ק בלנגה: אז תטילו מס רכוש.

מכלוף מיקי זוהר: שאני אביא את זה לאוצר המדינה.

מכלוף מיקי זוהר: אבל למי שיש דירה במיליון שקל, שישלם חצי אחוז, למה לשלם אחוז?

מכלוף מיקי זוהר: אפשר לעשות פה דיפרנציאציה.

מכלוף מיקי זוהר: ניקח חצי אחוז במקום אחוז, אבל לא משנה, באופן גורף.

מכלוף מיקי זוהר: בקו ישיר, לא משנה מה ערך הדירה.

מכלוף מיקי זוהר: ככה בסופו של דבר יכול להיות שתגבו יותר מס, אבל לא נקשה על הציבור שבאמת צריך את הכסף הזה.

מכלוף מיקי זוהר: לכן חצי אחוז, לדעתי, הוא דבר נכון.

מכלוף מיקי זוהר: דיפרנציאציה באופן רוחבי, לא משנה, בלי הגבלות של 18,000 שקל.

מכלוף מיקי זוהר: חצי אחוז, נקודה.

<ג'ק בלנגה: אבל זו לא מטרת החוק.

<ג'ק בלנגה: מיקי, מטרת החוק היא למכור - - -

אורן אסף חזן: למה לעשות סלט בשוק?

אורן אסף חזן: למה לא לבנות חוק עתידי?

אורן אסף חזן: למה לא לבנות תכנית קדימה?

אורן אסף חזן: אני לא מבין, מה, כולם פה עוצמים את העיניים?

אורן אסף חזן: אני לא מבין את הדבר הזה.

אורן אסף חזן: למה לא לגרום לאנשים לא לקנות דירות להשקעה היום, במקום לריב עם אנשים שישלמו אחרי שהם נתנו כל החיים שלהם.

אורן אסף חזן: אני לא מבין מה השיטה העקומה הזאת.

אורן אסף חזן: במקום לתכנן תכנית שבעוד עשור מהיום ישלמו גם 50% על דירה שלישית, אז לאנשים לא יהיה אינטרס לקנות דירה, מנסים לפגוע באלה שהשקיעו את הפנסיה, את הקצבאות שלהם, את הגמלאות, את הירושה.

אורן אסף חזן: מה זה העיוות הזה?

אורן אסף חזן: מה זה העיוות הזה?

רועי פולקמן: אורן, אף אחד לא פוגע.

אורן אסף חזן: אתם לא נורמליים.

אורן אסף חזן: תסלחו לי, אתם לא נורמליים.

רועי פולקמן: אף אחד לא פוגע.

רועי פולקמן: - - - 600,000 שקל - - -

אורן אסף חזן: בן אדם קנה דירה בפריפריה – הילדים אומרים אַם-אַם.

אורן אסף חזן: הלך השקיע כדי שהוא יוכל להביא להם אוכל, אומרים לו לא, את האוכל ניקח.

אורן אסף חזן: אח שלי גר בתל-אביב, החוק רק על השולחן, כבר העלו לו ב-400 שקל לחודש את השכירות.

אורן אסף חזן: ב-400 שקל.

אורן אסף חזן: במי אתם חושבים שאתם פוגעים?

רועי פולקמן: אורן, אתה מערבב - - -

אורן אסף חזן: אני מערבב?

אורן אסף חזן: כי אתם כולכם חכמים.

אורן אסף חזן: יושבים פה גבוה-גבוה למעלה, יושבים עם החליפות שלכם, ולא רואים את מי שנמצא למטה ומשלם.

אורן אסף חזן: זו הבעיה שלכם.

רחל עזריה: כבוד היו"ר, אנחנו ממשיכים בהקראה או בדוברים?

אורן אסף חזן: אומרים שצריך לעזור לצעירים, אבל לא נותנים 100% משכנתא.

אורן אסף חזן: אומרים שצריך לעזור לצעירים, אבל לא מחייבים לבנות דירות קטנות במרכזי ערים.

אורן אסף חזן: על מי אתם עובדים?

אורן אסף חזן: שלום, אדוני היושב-ראש, היה פה ואקום כשלא היית, אז מילאתי את החסר.

אורן אסף חזן: אתה יכול להרגיש בנוח.

אורן אסף חזן: עכשיו כשאתה כאן, הייתי מבקש זכות דיבור.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עודד פורר.

עודד פורר: תודה אדוני.

עודד פורר: אני אשתדל לא לחזור לפחות על חלק מהדברים שנאמרו.

עודד פורר: בוודאי שצריך לטפל – לפחות לשיטתי בזה החוק מנסה לטפל – באנשים שמרוויחים מהשכרת דירות 100,000 שקל, ומשלמים מס נמוך מאוד.

עודד פורר: אבל לא יתכן שבסוף אנחנו מביאים חקיקה שתטיב עם מישהו שיש לו דירה אחת שהוא משכיר אותה ב-15,000 שקל בחודש, ותגבה מס ממישהו שיש לו שלוש דירות, שכל אחת מהן מושכרת ב-2,000 או 2,500 שקל בחודש.

עודד פורר: יש פה איזשהו חוסר שוויון מוחלט שאנחנו יוצרים פה בהיבט הזה.

עודד פורר: ולכן המיסוי – אגב, כמו שעובד מיסוי – צריך לחול על הכנסות.

עודד פורר: זה יקל על מס הכנסה לגבות את המסים.

עודד פורר: אתם לא תצטרכו להתחיל לריב – אחד יגיד: נכון שאני נמצא באותו בניין, אבל אני גר בקומה הראשונה, הפנטהאוז הוא יקר, הדירה שלי זולה.

עודד פורר: ולכו תבלו אתם בבתי משפט, ותכלו את זמנכם בעניין הזה.

עודד פורר: לא תצליחו לגבות את המס הזה.

עודד פורר: אם מדברים פה על משקיעים, הגיל הזה, 56, אלו לא משקיעים.

עודד פורר: חלק נכבד מהאנשים – או שזו הדירה הנוספת שלהם לפנסיה, או שהם ירשו.

עודד פורר: אז הם לא ימכרו, או כן ימכרו.

עודד פורר: יש פה משהו שלא מטפל באמת בבעיה, וגם לא יכניס את הכסף שאנחנו רוצים שיכניס.

עודד פורר: הגיע הזמן לטפל בבעיה הזו, שאנחנו מגלים שיש אנשים שמשכירים דירות במחירים לא סבירים, ונהנים מהפריחה הזו.

עודד פורר: בזה צריך לטפל באמצעות זה שממסים את ההכנסות, לא ממסים את הנכסים.

עודד פורר: מהצד השני, תגבו מס רכוש.

עודד פורר: אם יש אנשים שיש להם מגרשים לבנייה, שהם מחזיקים אותם ולא בונים עליהם, תנו עוד פרק זמן.

עודד פורר: תגידו לו: אדוני, יש לך מגרש שאתה מחזיק אותו הרבה שנים.

עודד פורר: יש לך שנתיים.

עודד פורר: תבנה, לא תשלם, לא תבנה, תשלם.

עודד פורר: ככה אפשר יהיה לטפל בעניין הזה.

עודד פורר: עניין נוסף בהיבט הזה הוא העובדה שיש הרבה מאוד בתים שהם לא מחולקים.

עודד פורר: יש מגזרים שלמים שבונים כמו שציינתי קודם.

עודד פורר: לאבא היה בית על קרקע, הבן התחתן, הוא בנה עוד קומה, הפך אותו לבית.

עודד פורר: הוא לא רושם אותו כבית משותף.

עודד פורר: הבן השני התחתן, בנה עוד קומה.

עודד פורר: שלוש-ארבע קומות.

עודד פורר: הוא לא ישלם שום מס ריבוי דירות.

עודד פורר: השאלה אם הכול נחשב דירה אחת.

עודד פורר: השאלה בסוף צריכה להיות מצד אחד ההכנסות, מהצד השני, משהו שלא יהפוך את רשות המסים לכזאת שרצה מסביב לזנב של עצמה ולא מצליחה לגבות שום מס.

עודד פורר: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יואב קיש לא נמצא.

משה גפני: רועי פולקמן.

משה גפני: אחריו – איתן ברושי.

משה גפני: אחריו – רחל עזריה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה זוכר שאני עדיין מחכה לזכות דיבור?

משה גפני: את רשומה, ולא רחוק.

משה גפני: את תקבלי רשות דיבור.

משה גפני: רועי, אני רק רוצה להציע לך עצה.

משה גפני: בחוק הזה יש דברים שצריך לשנות.

משה גפני: רואים את זה.

רועי פולקמן: לא אמרתי שלא.

רועי פולקמן: לא אמרתי שלא, גם אני חושב שיש דברים שצריך לשנות.

רועי פולקמן: זה לא קשור.

רועי פולקמן: יש פה גם הרבה דמגוגיה מסביב, אז צריך גם את העניין הרציונלי.

רועי פולקמן: יש דברים שאני חושב שצריך לשנות, זה נכון.

רועי פולקמן: יש לי הערה גם על הדירות המפוצלות.

רועי פולקמן: יש לי בעיה עם זה.

רועי פולקמן: דירה שאי-אפשר למכור היא לא תכלית החוק.

רועי פולקמן: הרי תכלית החוק – ואני אומר את זה בצורה ברורה מאוד – היא לשחרר דירות לשוק, היא לא לגבות מסים.

אורן אסף חזן: זה לא ישחרר.

רועי פולקמן: אורן, זה ישחרר, ובענק.

אורן אסף חזן: זה לא ישחרר.

אורן אסף חזן: לא, לא, לא.

אורן אסף חזן: לא יהיה אינטרס לשחרר, הוא יוכל לגבות את זה מהשוכר שלו.

משה גפני: אורן, אני רוצה להתקדם.

רועי פולקמן: אורן – ואני אומר את זה גם לידידי עודד פורר.

רועי פולקמן: לכולם יש הצעות - - -

<קריאה: תקימו ועדה מיוחדת.

אורן אסף חזן: יש ועדה.

אורן אסף חזן: ובינתיים השוכרים - - -

רועי פולקמן: אורן, אפשר לדבר?

רועי פולקמן: לא הפרעתי לך.

אורן אסף חזן: - - - שלא יכולים לקנות בית, ושוכרים דירה ישלמו עוד על השכירות.

רועי פולקמן: אורן, לא הפרעתי לך.

רועי פולקמן: לא הפרעתי לך.

רועי פולקמן: לכולם יש הצעות - - -

משה גפני: רק רגע, רועי.

משה גפני: יש הרבה דוברים.

משה גפני: אנחנו לא נספיק את כל זה.

משה גפני: ההפרעה באמצע לא תורמת.

משה גפני: עד 14:25.

רועי פולקמן: קצר, ממש לנקודה.

רועי פולקמן: אדוני היושב-ראש, לכולם יש הצעות בנושא הדיור, אבל בכל פעם מביאים הצעה חדשה, ויש קבוצה שנפגעת מזה.

רועי פולקמן: ולכן אין מה לעשות, בתוך תכנית הדיור – וזה הוצג כאן בתחילת הדיון – ברור שהדבר הראשון הוא היצע.

רועי פולקמן: ואני אומר משהו, כי אני מתעסק המון בתחום השוכרים.

רועי פולקמן: אני מתעסק בחוק שכירות הוגנת, ובכלל בעניין השוכרים.

רועי פולקמן: הדבר האולטימטיבי לשוכרים הוא ירידת מחירי הדיור.

רועי פולקמן: אין משהו אחר.

רועי פולקמן: יש קשר ישיר בין מחירי השכירות למחירי הדיור, קשר ישיר.

אורלי לוי אבקסיס: ואין קשר ישיר בין המס הזה לעליית מחירי השכירות?

רועי פולקמן: יש, כיוון שהמטרה של המס הזה היא לשחרר דירות לשוק באזורי הביקוש.

רועי פולקמן: כשדירות ישוחררו – 10,000, 20,000, 30,000 - - -

אורלי לוי אבקסיס: איך זה ישחרר?

רועי פולקמן: שתי הערות חשובות לעניין הזה.

רועי פולקמן: למה?

רועי פולקמן: כיוון שלאדם שווה - - -

משה גפני: רועי, אתה לא עונה.

משה גפני: אתה לא מנהל דיון.

אורלי לוי אבקסיס: המס שהם יצטרכו לשלם גבוה יותר.

משה גפני: אתה ואורלי לוי תצאו החוצה, אני אסדר לכם חדר, תתווכחו שעתיים.

רועי פולקמן: אנחנו מתווכחים, ומדברים וידידים.

רועי פולקמן: ולכן הטיפול במחירי השכירות הוא דרך הורדת המחירים.

רועי פולקמן: כחלק מהורדת המחירים דבר אחד הוא להגדיל את ההיצע, והדבר השני הוא לטפל בביקוש.

רועי פולקמן: יש עיוות שאי-אפשר להתעלם ממנו, שאומר שיש מס הכנסה ויש מסים על רווחים בכלים אחרים, אבל על מה אין מס במדינת ישראל?

רועי פולקמן: על הרווחים משכירות, ועל הנכסים.

רועי פולקמן: מס ירושה - - -

<קריאה: יש - - -

מיקי רוזנטל: מס רכוש.

מיקי רוזנטל: מס רכוש.

רועי פולקמן: רגע.

רועי פולקמן: רגע.

מיקי רוזנטל: תטילו מס רכוש.

רועי פולקמן: אוריה תדבר - - -

אורלי לוי אבקסיס: למה אתם לא עושים?

אורלי לוי אבקסיס: למה אתם לא עושים מס ירושה?

אורלי לוי אבקסיס: למה?

רועי פולקמן: גם מס ירושה – אמר כאן קודם - - -

אורלי לוי אבקסיס: כי זה עלול לפגוע באנשים מסוימים.

רועי פולקמן: אני מדבר.

רועי פולקמן: דיבר קודם גם מיקי רוזנטל על מס ירושה.

רועי פולקמן: נכון, יש הרבה מסים צודקים שצריך להטיל.

רועי פולקמן: כרגע הדבר הראשון הוא שאדם שיש לו הרבה נכסים ימוסה, ולא משנה אם הוא קיבל את זה בירושה, או שזו הפנסיה שלו, או כי משקיע.

רועי פולקמן: זה לא כי תוקפים אף אחד.

אורן אסף חזן: אבל זה באמת משנה.

אורן אסף חזן: זה חתיכת משנה.

רועי פולקמן: לא משנה.

רועי פולקמן: כל מי שיש לו שלוש דירות ומעלה – ומזה מתעלמים פה בדיון – עשה בחמש השנים האחרונות בממוצע על כל דירה כזאת 700,000-600,000 שקל.

רועי פולקמן: ולכן, מה שהוא יעשה - - -

אורן אסף חזן: איך הגעת לסכום הזה?

אורן אסף חזן: בחמש שנים?

רועי פולקמן: זו הייתה העלייה הממוצעת על דירה.

אורן אסף חזן: זה מניסיון אישי שלך?

רועי פולקמן: לצערי, לא קניתי.

אורן אסף חזן: 600,000 שקל בחמש שנים?

רועי פולקמן: ולכן המטרה היא שאדם כזה ימכור את הדירה שלו, ויצא ברווח גדול, אף אחד לא יצא מופסד.

רועי פולקמן: ולשוכרים אני אומר את הדבר הבא – אנחנו בהחלט הולכים להתעסק בעולם השכירות.

אורן אסף חזן: תגיד לי שנייה, אני הולך בראש שלך – רגע, רגע - - -

רועי פולקמן: מה שעושים בעניין השוכרים - - -

אורן אסף חזן: שאלת הבהרה, אדוני היושב-ראש.

אורן אסף חזן: אין בעיה, ימכור את הדירה ויצא ברווח.

אורן אסף חזן: מה אתה מצפה שהוא יעשה - - -

משה גפני: אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

אורן אסף חזן: לא, אני מנסה להבין, זה גבול.

משה גפני: לא.

משה גפני: לא תבין.

משה גפני: לא תבין.

משה גפני: לא תבין.

אורן אסף חזן: - - -

רועי פולקמן: אני ממש מסיים.

רועי פולקמן: אדוני היושב-ראש, אני מסיים.

רועי פולקמן: אני מסיים.

אורן אסף חזן: - - - אני מנסה להבין.

רועי פולקמן: אדם יצא ברווח, יהיו לו אפיקי השקעה.

רועי פולקמן: ולשוכרים אני רוצה להגיד את הדבר הבא - -

אורן אסף חזן: - - - תביא פתרון.

רועי פולקמן: - - אין ספק שצריך לטפל בשוק השכירות.

רועי פולקמן: יש לנו שורה של צעדים בעניין הזה.

רועי פולקמן: אבל עדיין, אל תשכחו שמדובר על 80,000 דירות - - -

אורן אסף חזן: הרגלתם אנשים להשקיע בנדל"ן - - - את הכסף.

אורן אסף חזן: הרגלתם אנשים לשים את הכסף על אבנים.

רועי פולקמן: שנייה.

רועי פולקמן: מדובר על 80,000 דירות מתוך 670,000.

רועי פולקמן: כלומר, בתוך שוק השכירות הפתרון האולטימטיבי הוא הגדלת ההיצע של דירות.

רועי פולקמן: זה הפתרון האולטימטיבי.

רועי פולקמן: יש עוד דברים כרגע של אותו מתווה שכירות הוגנת שאנחנו עובדים עליו.

אורן אסף חזן: תפקח על מחירי הקרקע.

רועי פולקמן: אבל בשורה התחתונה, המשותף - - -

משה גפני: - - -

אורן אסף חזן: אני - - - את מה שיש לי להגיד.

משה גפני: אתה תגיד, אבל בתור שלך.

אורן אסף חזן: יש גבול לכמה אפשר לפגוע בציבור.

רועי פולקמן: משפט אחרון.

רועי פולקמן: המשותף לכל האנשים שאומרים שהם חברתיים – וחלקם באמת חברתיים, שיושבים כאן – הוא שלכולם יש עצות איך לעשות את זה יותר טוב – מס רכוש, מס ירושה, מס על שכירות, ועוד.

רועי פולקמן: לכולם כאן, בעיקר מהאופוזיציה, יש עצות איך לשפר.

רועי פולקמן: אז אני אומר, חברים, אחלה, נעשה גם את זה.

רועי פולקמן: כרגע עושים את זה כי זה חלק משעת החירום במשבר הדיור, ונשפר, ונעשה גם את שאר הדברים.

רועי פולקמן: תודה.

אורן אסף חזן: פולקמן, יש לי שאלה, ואם יקרה שבתוך שנה - - -

משה גפני: אתה לא שואל שאלות.

אורן אסף חזן: שאלה.

משה גפני: לא.

אורן אסף חזן: אם בתוך שנה ישתחררו דירות, הם יבטלו את המס?

משה גפני: תגיד לי, אתה יודע - - -

רועי פולקמן: ברור, זו שעת חירום.

אורן אסף חזן: אה, זו שעת חירום?

משה גפני: רועי.

אורן אסף חזן: שעת חירום.

אורן אסף חזן: שעת בחירות אתה התכוונת.

אורן אסף חזן: זו שעת בחירות, לא שעת חירום.

אורן אסף חזן: צריך להביא קבלות.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, יש מעט חוקים שההשפעה שלהם קיימת עוד לפני שהם נכנסו לתוקף.

איתן ברושי: החוק הזה של מס על דירה שלישית הוא פרי מצוקה של האוצר כתוצאה מחוסר מקורות לתכנית שבנו לה קודם את השימושים, עכשיו אתם מחפשים את המקורות.

איתן ברושי: האוצר, שרוקן את הקופה שלו בהסכמים קואליציוניים, הפך, גפני, את משה אשר – הצמיחה הכי גדולה של האוצר, שהיא פתרון לתקציב, זה רשות המסים.

איתן ברושי: אחרי שהציגו פה, כולל אמיר לוי, את ההתחדשות במכירת מכוניות וטיסה לחו"ל, ראינו גם בעיתונות שהצמיחה היא צמיחה פיקטיבית.

איתן ברושי: מאחר ואין מקורות צמיחה, הפכו את משה אשר למקור העיקרי לתקציב, שלא מתאזן.

איתן ברושי: ואז בנו כל מיני אמירות ומודלים לא נכונים כדי להביא כסף.

איתן ברושי: זה לא הדבר היחיד, ראינו את זה לפני כמה ימים בדיון על המס של פיטורים, ונראה את זה גם בסעיפים אחרים.

איתן ברושי: כלומר, הפכו את משה אשר לתנאי להעביר תקציב.

איתן ברושי: אני אומר לכם, חברי באוצר, אחרי שאתם רואים את ההשפעה של החוק עוד בטרם הוא חוקק – ואני אומר לך, אמיר, בשום מקום אין סימוכין לנתונים שהצגת פה.

איתן ברושי: אנחנו באים ממפגש עם גורמים, וגם כפי שמתפרסם בנתונים המוסמכים, יש פחות שיווק קרקעות, יש התחלות בנייה, יש פחות סיום בנייה.

איתן ברושי: חסרים 30,000, 40,000, 50,000 פועלים, ויש עוד מסים ועוד רגולציה.

רועי פולקמן: אנחנו בשיא מ-97' של התחלות בנייה.

איתן ברושי: פולקמן, אנחנו בשפל לעומת ההבטחות שלכם.

איתן ברושי: פולקמן, אל תפריע לי.

רועי פולקמן: תקרא על המס.

רועי פולקמן: מ-97' הגענו לשיא.

משה גפני: אתה צודק.

רועי פולקמן: לפחות תדבר על נתונים.

משה גפני: אתה צודק.

משה גפני: אני מתנצל שאני - - -

אורן אסף חזן: חלילה, אל תתנצל בפני.

אורן אסף חזן: אף פעם לא.

משה גפני: אני מתנצל בפניך בגלל שלרועי פולקמן לא הערתי.

איתן ברושי: אין סיכוי שהחוק הזה יעבור, והוא כנראה גם לא יפתור את הבעיה.

איתן ברושי: הוא יהיה חלק מהבעיה, ולא חלק מהפתרון.

איתן ברושי: משום שהנתונים המצטברים של התקופה האחרונה לא מעידים על ההצלחה.

איתן ברושי: אני רוצה לומר שאנחנו עדים לכך שהעלות הנוספת, מגלגלים אותה כבר על השוכרים, ואנחנו עדים לכך שיש פחות משקיעים מנתונים רשמיים.

איתן ברושי: אני רוצה לומר שהאוצר לא יכול לבוא עם מדיניות שהצליחה ולהביא חוק שלפי דעתנו הוא לא נכון ולא יצליח, וגם עכשיו יש לו השפעה שלילית.

איתן ברושי: אני רוצה לבקש ממך, גפני, כמי שרגיש, להוציא את הפנסיונרים מהחוק הזה.

איתן ברושי: אם יש פנסיונרים – דרך אגב, בארנונה הם 50% – לא יכול להיות שהחוק הזה יהיה אחיד על גיל צעיר וגיל מבוגר.

רועי פולקמן: מה הקשר?

איתן ברושי: הקשר הוא שזה חלק מהקיום שלהם.

רועי פולקמן: לא לוקחים להם את הכסף.

איתן ברושי: פולקמן, תן לי רגע.

איתן ברושי: אני אומר שיש הנחות לנכים, לפנסיונרים.

איתן ברושי: צריכים להביא לידי ביטוי את ההקלות על מגזרים חלשים של החברה.

איתן ברושי: דבר אחרון, גפני, כל רפורמה, נותנים לה פסק זמן.

איתן ברושי: אי-אפשר להחיל את החוק הזה, אם הוא יתקבל – אני מאמין שהוא יידחה, בטח לא במתכונת הזאת – כמו סכין ב-1.1.17.

איתן ברושי: יש אנשים שמתכננים את החיים שלהם.

איתן ברושי: יש אנשים שבנו את יכולת הקיום.

איתן ברושי: אני רוצה להוסיף ולומר, גפני, החוק הזה לא יכול לחול בבת אחת.

איתן ברושי: צריך לפרוס אותו על תקופה שבין חמש לשבע שנים.

איתן ברושי: אם לקחו את הארנונה כקנה מידה, לקחת את הנכים, את המוגבלים ואת הקשישים ומי שיש לו הקלות, ולעשות בהתאמה את ההקלות על החוק הזה.

איתן ברושי: זה לא חוק שיכול לחול בבת אחת, ביום אחד, על כולם בעוצמה אחת.

איתן ברושי: קודם כל, אנחנו נתנגד לחוק הזה.

איתן ברושי: ב', במהדורה הזאת הוא לא יעבור.

משה גפני: אבל בוז'י הרצוג אמר - -

איתן ברושי: אני לא יודע מה בוז'י אמר.

איתן ברושי: אני אומר לך מה אמר מנו, מה מיקי אומר, ומה אני אומר.

משה גפני: - - שהם יתמכו בזה.

איתן ברושי: אני לא שמעתי שבוז'י אמר.

מיקי רוזנטל: רק בשינויים דרמטיים.

מיקי רוזנטל: אני אומר לך את עמדת הסיעה, אם אתה רוצה לדעת.

איתן ברושי: כן, במתכונת הזאת, החוק לא יעבור.

מיקי רוזנטל: אנחנו בנוסח הזה לא נתמוך בחוק בשום אופן.

משה גפני: אם יהיו שינויים?

איתן ברושי: נראה איזה שינויים.

מיקי רוזנטל: אם יהיו שינויים מהותיים.

מיקי רוזנטל: אחד מהם, שהוא הכרחי, זה שווי הערך, מה זאת אומרת?

מיקי רוזנטל: לא יכול להיות מס בלי ערך.

משה גפני: לא בכל מקרה.

משה גפני: אם יהיו שינויים, תתמכו.

איתן ברושי: אמרתי, בכל מקרה לא בחוק הזה כמו שהוא היום.

איתן ברושי: דבר נוסף, אני מבקש לפרוס אותו על פני כמה שנים ולהוציא ממנו את הגמלאים, את הנכים ואת המוגבלים.

מיקי רוזנטל: זה לא תנאי.

רועי פולקמן: ותסתכל על בשקף, אפרופו נתונים, שלא נבלבל את עצמנו.

איתן ברושי: אני יודע את הנתונים.

איתן ברושי: עם כל הכבוד, מי הכין את השקף הזה?

איתן ברושי: אלדרוטי.

איתן ברושי: אולי תלכו לטל אלדרוטי.

רועי פולקמן: תסתכל על הנתונים.

איתן ברושי: אני מציע לשאול את טל אלדרוטי.

רועי פולקמן: התחלות בנייה.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא התחלות בנייה, זה אישור תכניות, רועי.

משה גפני: אני קורא לך לסדר.

משה גפני: אני מבקש, רחל עזריה עכשיו.

איתן ברושי: אישור של הוותמ"לים.

אורלי לוי אבקסיס: רועי, זה לא התחלות בנייה.

איתן ברושי: הוצאתם את בינת שוורץ, עכשיו גם לא יהיו לכם תכניות.

איתן ברושי: בזכות בינת שוורץ יש לכם תכניות.

איתן ברושי: עכשיו גם אותה גירשתם.

משה גפני: די.

משה גפני: די.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רחל עזריה.

רחל עזריה: תודה רבה.

רחל עזריה: בישראל יש כמה דרכים שאנשים מרוויחים כסף, ויש הגדרות מאוד ברורות.

רחל עזריה: הכנסה על עבודה – מס ההכנסה הוא יחסית גבוה, למרות שאנחנו במהלך של הורדת המס, למרות שאנחנו רוצים שאנשים יעבדו.

רחל עזריה: זה מה שאנחנו צריכים בשביל הצמיחה, ויש מס.

רחל עזריה: הכנסה מהבורסה, גם ממוסה, למרות שגם בבורסה אנחנו רוצים שאנשים ישקיעו.

רחל עזריה: לעומת זאת, בדירות, המיסוי – בטח המיסוי השוטף – הוא נמוך.

רחל עזריה: וזה דווקא כשהדירות הם משאב מוגבל, ואנחנו לא מעוניינים שאנשים יקנו דירות.

רחל עזריה: ולכן מגיע החוק הזה, כדי לפתור את העניין הזה, ליצור איזשהו שוויון בתוך המהלך הזה כדי לוודא שאנשים ירוויחו כסף במקומות אחרים, ולא דרך הדירות.

רחל עזריה: יש פה סיפור בין דורי גדול מאוד מאוד, וזה לא מקרי, הגיל של בעלי הדירה השלישית.

רחל עזריה: זה ממש לא מקרי.

רחל עזריה: כי הייתה תקופה של סביבת ריבית גבוהה, ואז אנשים השאירו כסף בבנק.

רחל עזריה: וכשהריבית ירדה, אנשים הוציאו את הכסף מהבנק והלכו לקנות דירות.

רחל עזריה: אנשים צעירים, לא היה להם כסף בתקופה שבה הריבית הייתה גבוהה, ולא הייתה להם הזדמנות לחסוך את הכסף.

רחל עזריה: יוצא שעכשיו כשהם באים לקנות את הדירה הראשונה, הסיכוי שלהם להגיע עם חיסכון משמעותי הוא נמוך יותר.

רחל עזריה: ולא רק זה, הם גם מתחרים מול משקיעים, שלהם יש הרבה יותר כסף, בגלל שהיה להם כסף שהיה מופקד בבנק בסביבת הריבית הגבוהה, ועכשיו הם יצאו להשקיע.

רחל עזריה: יותר מזה, למשקיעים תמיד יש 50,000 שקל יותר.

רחל עזריה: כשאתה מגיע למספר הדירות הגבוה יותר, תמיד יש לך 50,000 אקסטרה, והתחרות מול זוגות צעירים היא תחרות לא הוגנת כלפי הזוגות הצעירים.

רחל עזריה: ולכן המס הזה בא לתת מענה מדויק לעניין הזה.

אורלי לוי אבקסיס: איך?

רחל עזריה: לגרום למשקיעים להבין שהחגיגה נגמרה.

רחל עזריה: אנחנו לא אנחנו מעוניינים שאנשים ישקיעו בדירות.

רחל עזריה: אנחנו לא מעוניינים שמשם הם יניבו רווחים.

רחל עזריה: אנחנו מעוניינים שאנשים יניבו רווחים ממקומות אחרים.

רחל עזריה: ולכן אנחנו מדברים גם על מספר הדירות, כיוון שדירות הוא משאב מוגבל.

רחל עזריה: ואני רוצה לומר פה משהו.

רחל עזריה: אנשים אומרים אנחנו קיבלנו בירושה, מה נעשה?

רחל עזריה: קיבלנו בירושה, מה נעשה?

רחל עזריה: תעבירו את הדירות לילדים שלכם.

רחל עזריה: תשחררו לדור הבא דירות, מה יקרה?

רחל עזריה: למה לאסוף דירות אצל ההורים?

רחל עזריה: תנו לילדים, לא יקרה שום דבר.

רחל עזריה: יש בישראל בעיה - - -

אורן אסף חזן: את אומרת לאנשים תהיו עבריינים בשירות החוק.

אורן אסף חזן: תחזיקו כמה דירות, אבל תרשמו על הילד.

אורן אסף חזן: כמה חוכמת חלם?

אורן אסף חזן: כמה?

רחל עזריה: כבוד היו"ר, אצל מי זכות הדיבור כעת?

אורן אסף חזן: אתם צוחקים על הציבור.

רחל עזריה: כבוד היו"ר, אצל מי זכות הדיבור?

אורן אסף חזן: אני אומרת לכם אנחנו נמסה, אבל אתם תרשמו על הילד, על הילד השני, על השכנה, ועל הסבתא, רגע לפני שמתה.

משה גפני: די, אורן.

אורן אסף חזן: זה מרגיז אותי.

משה גפני: לא, אל תתרגז.

משה גפני: כל הכועס, כאילו עובד עבודה זרה.

רחל עזריה: כבוד היו"ר, אני מבקשת רק את התור שלי.

רחל עזריה: יושבים פה בעלי עניין וצועקים, כי יש להם שלוש דירות.

רחל עזריה: אבל מי שאנחנו לא רואים בחדר הזה, את אותם אנשים - - -

אורלי לוי אבקסיס: יש פה שוכרת שהעלו לה כבר את שכר הדירה.

אורן אסף חזן: לאח שלי העלו ב-400 שקל בחודש.

<קריאה: גם לי העלו.

משה גפני: די, אורן.

אורלי לוי אבקסיס: למי העלו את שכר הדירה?

אורלי לוי אבקסיס: תרימו, תראו לכמה אנשים העלו את שכר הדירה.

רועי פולקמן: את גרה - - -

אורן אסף חזן: מה זה משנה איפה היא גרה?

אורן אסף חזן: עכשיו גם שם אסור לגור?

רועי פולקמן: יש מקומות בלב - - -

אורלי לוי אבקסיס: יורשים.

אורלי לוי אבקסיס: יורשים.

אורלי לוי אבקסיס: הדירה שלי שייכת ליורשים בקיבוץ.

אורלי לוי אבקסיס: היורשים העלו את שכר הדירה בגלל החוק, כי עכשיו הם בעלי דיור.

משה גפני: אורלי, אני מבקש לא להפריע.

משה גפני: אורן, אני מבקש לא להפריע.

רחל עזריה: יושבים פה באולם מסביב – אני לא התייחסתי לחברי הכנסת, רק כדי להרגיע את הכעס – בעלי עניין שיש, להם שלוש דירות.

רחל עזריה: מי שלא מגיע, גם כי אין לו זמן, וגם כי הוא צריך להיות בעבודה, וגם כי הוא לא בעל עניין מרכזי ומשמעותי כמו 50,000 בעלי שלוש הדירות ויותר, הם שאר עם ישראל.

רחל עזריה: הזוגות הצעירים שלא מצליחים לקנות את הדירה.

רחל עזריה: תשמעו, אותם אנשים שיש להם דירה שלישית, כולם מצאו את הפטנט – להסתתר מאחורי מי שאין לו, ואז לומר שזה יעלה את מחירי השכירות.

רחל עזריה: אני רוצה לומר לכם משהו, אני לא מצליחה להבין את הטיעון הזה.

רחל עזריה: עד היום לא הבנתי אותו אף פעם.

רחל עזריה: קודם כל, מחירי השכירות לא נקבעים על-פי אדם אחד, אלא הם נקבעים על-ידי מחירי השוק.

רחל עזריה: וכיוון שהרוב המוחלט הוא לא הדירה השלישית – קודם כל, הוא לא מוחזק על-ידי בעלי דירה שלישית, ו-ב', מדובר רק על הדירה השלישית שתמוסה.

<יוסי אלישע: רחל, אם הדירה - - -

משה גפני: לא, לא, לא.

רחל עזריה: לא, אני מדברת עכשיו.

רחל עזריה: לכן, בסופו של דבר, המהלך הזה לא יקרה.

רחל עזריה: גם ראינו – היו איומים, איומים, איומים, ומחירי השכירות לא עלו במהלך אוגוסט, למרות כל האיומים.

רחל עזריה: תשמעו, העניין הזה של צדק בין-דורי – ועל זה מדובר פה, על צדק בין דורי - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

משה גפני: אורלי, אני לא אתן לך לדבר, את אחריה.

רחל עזריה: העניין של צדק בין-דורי הוא עניין שבאנגליה, ובעוד כמה מדינות בעולם, כבר הבינו שהגיע הזמן לעשות מהלכים שיאפשרו לצעירים את מה שאין להם.

רחל עזריה: לעומת זאת, לאנשים בגיל 30, גם בדור של הבייבי-בום, וגם בדור ה-X יש יותר מאשר לאנשים בני 30 בדור ה-Y.

רחל עזריה: זו המציאות, ובישראל המציאות הזו עוד יותר חריפה, ובתחום הדיור, המציאות הזו הכי חריפה.

רחל עזריה: ולכן יש פה חוק שיוצר צדק בין-דורי.

רחל עזריה: מי שעדיין לא השתכנע לגבי צדק בין-דורי, אני מזמינה את כולם, אני מקיימת כנס פה ב-6.12.

רחל עזריה: תבואו תשמעו קצת על העניין הזה, ואז תבינו.

רחל עזריה: הגיע הזמן שאנחנו נאפשר גם לצעירים לחיות פה, מה שכרגע אנחנו רק מקשים.

רחל עזריה: אני גם רוצה להזכיר את הגיל הממוצע של חברי הכנסת, הגיל הממוצע של היושבים בחדר.

רחל עזריה: הגיע הזמן שנשים לב גם לזה.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לומר שכשיצאה ההצהרה לגבי מיסוי דירה שלישית, התעורר בי איזה רגש של צדק.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, חשוב לי שתקשיב.

אורלי לוי אבקסיס: גפני, חשוב לי שתקשיב.

אורלי לוי אבקסיס: רחל, הקשבנו לך.

אורלי לוי אבקסיס: היה מאוד נחמד אם היית מקשיבה גם לנו, אבל לפחות לא להפריע לתשומת הלב של יושב-הראש.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לומר שכשעלה הרעיון למיסוי דירה שלישית, התעורר בי רגש של צדק.

אורלי לוי אבקסיס: מה יותר צודק מאשר למסות את אלו שיש להם הרבה יותר לעומת אלה שאין להם בגלל?

אורלי לוי אבקסיס: אבל אני חייבת לומר שהחוק הזה, כפי שהוא מוגש לנו היום, נגוע ברומנטיזם.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

אורלי לוי אבקסיס: אתה מתאהב באיזשהו רעיון, וגם כאשר המציאות טופחת לך בפרצוף ואומרת יש פה חור, ויש פה חור, ומתעוררות בעיות, אתה עדיין שבוי בקונספט שזה צודק.

אורלי לוי אבקסיס: הלכה למעשה, במבחן המציאות זה לא עומד.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

אורלי לוי אבקסיס: כי בסופו של דבר, אותם בעלי דירות לא ישחררו את הדירות החוצה.

אורלי לוי אבקסיס: הם יודעים שאם הם ימכרו את הדירה, הם ישלמו מס הרבה יותר גבוה ממה ישלמו כאילו הם משכירים.

אורלי לוי אבקסיס: ויותר מכך, אין להם אפיק השקעה אחר.

אורלי לוי אבקסיס: הלכה למעשה, מה שקורה בשטח היום, עובדתית, מגלגלים את זה על השוכרים.

רועי פולקמן: לא, לא מגלגלים, מאיימים.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: אני כבר משלמת את המחיר.

אורלי לוי אבקסיס: העוזרות שלי – אצלי במשרד, כולנו כבר חווינו.

רועי פולקמן: ברוב הארץ זה גם לא אפשרי.

אורן אסף חזן: לא, משלמים.

אורלי לוי אבקסיס: רועי, אל תפריע.

אורלי לוי אבקסיס: אל תפריע.

משה גפני: אורלי, דקה.

משה גפני: אתם עושים עוול שאין כדוגמתו.

משה גפני: אני צריך לסיים את הישיבה בזמן.

משה גפני: יש פה עוד חברי כנסת שלא דיברו.

משה גפני: עם כל הכבוד, לא לצעוק כל הזמן.

אורלי לוי אבקסיס: מה שאני מנסה לומר, החוק עוד לא נכנס לתוקף, וכבר ראינו בעלי בתים שכבר מעלים ברוחו של החוק.

אורלי לוי אבקסיס: היינו פה בשבוע שעבר.

אורלי לוי אבקסיס: רשות ההגבלים העסקיים הודתה שיכול להיות שהבנקים העלו מחירים בגלל ההגבלות של בנק ישראל ורכבו על הגל.

אורלי לוי אבקסיס: זה מה שקורה היום עם בעלי הבתים.

אורלי לוי אבקסיס: אותם בעלי בתים, שלהם זו אפילו לא דירה שלישית, אוטומטית יעלו גם הם את הדירה, גם אם זו רק דירה שנייה שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר משהו.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו דנים פה במשהו שאין לו היתכנות, שהוא סוג של חיזוי עתידות, וכל אחד זורק פה מספרים ואומר בדוק.

אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא באמת יודע.

אורלי לוי אבקסיס: והדיפרנציאציה לא קיימת פה.

אורלי לוי אבקסיס: ואני רוצה לשאול שאלה אחרת – בסופו של דבר, יש לי תחושה שהכול פה פוליטי.

אורלי לוי אבקסיס: נכון, הרעיון הוא טוב.

אורלי לוי אבקסיס: זה כמו לשלוף מהמגרה כל תכנית שישנה כדי לזרוק סיסמה איך מתמודדים, כי צריך להציג קבלות וצריך להציג תכניות.

אורלי לוי אבקסיס: כל מטאטא יורה?

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא כל מטאטא יורה.

אורלי לוי אבקסיס: כי התכנית הזו, חוץ מהכותרת שלה, לא מביאה סחורה.

אורלי לוי אבקסיס: היא לא יורה, היא בסך הכול מטאטא.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר, אתם רוצים למסות נכסים?

אורלי לוי אבקסיס: תטילו מס על ירושה, תטילו מס נכסים.

אורלי לוי אבקסיס: תטילו מס שכירות מהשקל הראשון.

רועי פולקמן: וזה לא יעלה?

רועי פולקמן: אורלי - - -

משה גפני: לא, רועי.

אורלי לוי אבקסיס: שנייה.

אורלי לוי אבקסיס: שנייה.

אורלי לוי אבקסיס: משפט סיכום.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד לך אנחנו שבויים בחוק הזה במלחמת אגו.

אורלי לוי אבקסיס: כי כחלון לא יכול להרשות לעצמו להתקפל גם בנושא דירה שלישית.

אורלי לוי אבקסיס: נתפסו פה בנושא אחרי נושא אחרי נושא - - -

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: הוא רגיל, הוא התקפל - - -

משה גפני: די.

משה גפני: מיקי, אני לא מסכים.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לסיים, אדוני, אל תפריעו לי.

אורלי לוי אבקסיס: לא משנה מה יקרה, זה יהיה מחיר ההתקפלות בנושא עמונה.

אורלי לוי אבקסיס: זה יהיה מחיר ההתקפלות בנושא התאגיד.

אורלי לוי אבקסיס: זה יהיה מחיר ההתקפלות בכל הנושאים האחרים, כי בסופו של דבר כחלון יצטרך להגיד רגע, אני צריך להראות שאני לא מתקפל במשהו, וזה יהיה על חשבון הציבור.

אורלי לוי אבקסיס: שיביא מסים אחרים שבאמת יעשו צדק חלוקתי.

יצחק וקנין: אני מציע שכולם יקשיבו לי טוב-טוב.

יצחק וקנין: את חטאי אני מזכיר היום.

יצחק וקנין: אני בעל שלוש דירות.

יצחק וקנין: רכשתי אותן ב-2008.

משה גפני: אגב, אתה לא צריך לומר את זה.

משה גפני: זה לא רלוונטי.

יצחק וקנין: אני 21 שנים בכנסת.

יצחק וקנין: רק מקרן ההשתלמות רכשתי שלוש דירות בשלומי.

יצחק וקנין: כל דירה – 280,000 או 290,000 שקל.

<קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: שלושתן ביחד בפחות ממיליון שקל.

משה גפני: די.

משה גפני: די.

משה גפני: די.

משה גפני: די.

יצחק וקנין: חבר'ה, למה להפריע?

אורלי לוי אבקסיס: בשלומי.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו השוכרים בשלומי.

משה גפני: הוא אומר עכשיו דבר רציני, אני אומר לכם.

יצחק וקנין: אני אומר דברים רציניים, חברים.

יצחק וקנין: אני לא רוצה למרוח אף אחד, ואני אמרתי כדי שלא יזרקו עלי את הרפש.

יצחק וקנין: הבאתי את זה אפילו לוועדת האתיקה, כיושב-ראש של הוועדה.

יצחק וקנין: אמרתי: רבותי, אני רוצה לומר את האמת שלי, איך אני צריך להצביע?

יצחק וקנין: איך אני לא צריך להצביע?

יצחק וקנין: ואפילו אמרתי לחברים ששאלו אותי שאני אצביע בעד החוק, כדי שלא יזרקו עלינו רפש.

יצחק וקנין: אבל יש עוד הרבה כאלה.

יצחק וקנין: אני בעל שלוש דירות.

יצחק וקנין: רכשתי כל דירה לפני העלייה בדיוק בין 290,000-280,000 שקל.

יצחק וקנין: בסך הכול, שלוש הדירות – כל קרן ההשתלמות שהייתה לי מהכנסת, ששכבה בבנק, לא היה ממנה כלום – עלו לי 900,000 שקל.

יצחק וקנין: אני שואל אתכם עכשיו – הדירות האלה בשלומי לא שוות היום, אחרי כל העלייה, 450,000 שקל כל דירה.

יצחק וקנין: מה אני מקבל על כל דירה בשכירות?

יצחק וקנין: 2,000, 2,100.

יצחק וקנין: שיבדקו את כל מה שאני אומר.

יצחק וקנין: אני שואל את עצמי, ריבון העולמים, יבוא אחד מתל-אביב שיש לו דירה אחת שהוא משכיר אותה.

יצחק וקנין: הבנות שלי גרות בפתח-תקווה.

יצחק וקנין: הן משלמות על דירה 6,000 שקל שכירות.

יצחק וקנין: זאת אומרת, זה שלוש הדירות שלי.

יצחק וקנין: אז לאותו אחד שגוזר קופון יש רק דירה אחת בפתח-תקווה, או שתי דירות.

יצחק וקנין: מה הוא ישלם?

יצחק וקנין: הוא לא ישלם, הוא פטור.

יצחק וקנין: אבל יצחק וקנין, שיש לו שלוש דירות ב-900,000 שקל, ישלם מס.

יצחק וקנין: רבותי, ישלם מס.

יצחק וקנין: האם המס הזה צודק?

יצחק וקנין: חבר'ה, אם אתם מחפשים מאיפה להכניס כסף לאוצר - - -

<קריאה: לא רק לא צודק - - -

אורן אסף חזן: וקנין, תספר להם כמה דירות ריקות יש בשלומי.

יצחק וקנין: חבר'ה, תנו לי.

יצחק וקנין: תנו לי.

יצחק וקנין: רבותי, אם אתם רוצים להכניס כסף ,וזו עוד גישה, אהלן וסהלן.

יצחק וקנין: תגידו את זה אמתי – רוצים עוד קופה של 700 מיליון, 800 מיליון, רוצים להכניס אותה.

יצחק וקנין: אבל אל תטילו מס לא צודק, כי הוא לא צודק בעליל.

יצחק וקנין: לא יכול להיות שאדם שיחזיק דירה ששווה 15 מיליון שקל לא ישלם על זה כלום.

יצחק וקנין: חבר'ה, יש איזה היגיון במה שאתם מביאים לנו לפה?

אורן אסף חזן: תצביע נגד.

יצחק וקנין: אני לא אצביע נגד.

יצחק וקנין: אני לא אצביע נגד, אבל אני אומר שאני לא יכול להיות שלם.

יצחק וקנין: עזבו את יצחק וקנין בצד, אני לא יכול להיות שלם.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: נצטרך לעשות שינוי.

יצחק וקנין: אני הבאתי את הדוגמה שלי כדי שהם יבינו את מה שאני אומר.

אורן אסף חזן: אני לא רוצה לחזור על כל הדברים, שהיום השוק כבר השתגע, ויש אנשים שהעלו להם את המחיר.

אורן אסף חזן: כל הדברים האלה ברורים.

אורן אסף חזן: אני רוצה להגיד דברים אחרים לגמרי.

אורן אסף חזן: יש פה מן מציאות מעוותת שאנחנו נתקלים בה – לפחות אני נתקל בה בסך הכול שנה וחצי שלי בכנסת – שכל פעם מנסים ליצור מצד אחד, הכנסה לאוצר, מצד שני, כותרת טובה לפוליטיקאים, ומצד שלישי, אם יש נפגע, זה הציבור.

אורן אסף חזן: אני לא מצליח להבין – הרעיון למסות דירה שלישית או למסות שכירות הוא רעיון נכון, אבל למה לא לבנות אותו עתידי?

אורן אסף חזן: לא יכול להיות מצב שהמדינה הרגילה אנשים להשקיע את הכסף שלהם באבנים.

אורן אסף חזן: למה?

אורן אסף חזן: אתה הולך לבנק כשאתה אומר לו תן לי כסף, אתה משלם עליו ארגזים.

אורן אסף חזן: כשאתה משאיר את הכסף שלך בבנק, הוא חי ממנו, אתה לא מקבל עליו גרוש.

אורן אסף חזן: אנשים לקחו את הכסף, שמו באבנים.

אורן אסף חזן: מה אומרים להם היום?

אורן אסף חזן: תשלמו.

אורן אסף חזן: באתי לפה לפני יותר משנה עם הצעת חוק להגדיל את מס הרכוש.

אורן אסף חזן: עזבו רגע את מס הרכישה, אתם רוצים לשחרר דירות.

אורן אסף חזן: אם הסיפור הוא לשחרר דירות, תחזירו את מס רכוש.

אורן אסף חזן: ביטלו אותו בגלל קשרים אפלים בין פוליטיקאים לבעלי הון וממון ואדמות לפני 15 ו-17 שנה.

אורן אסף חזן: היום יש קרקעות – ואני מדבר על נתונים ברורים, לא זורק פה נתונים לאוויר.

אורן אסף חזן: כל אחד נהיה לי פה מדען, מפזר פה נתונים כאילו הוא עשה פרופסורה.

אורן אסף חזן: יש היום קרקעות שאף אחד לא בונה עליהן כי לבעל הקרקע יש לא דירה שלישית, 200 דירות, ואין לו אינטרס לשחרר את הקרקע.

אורן אסף חזן: אלו קרקעות שמאושרות לבנייה בתב"ע, אבל זה לא מעניין אף אחד.

אורן אסף חזן: אתם רוצים לעזור לזוגות צעירים?

אורן אסף חזן: תנו 100% משכנתה, תחייבו לבנות דירות קטנות כדי שמחיר הדירות ירד.

אורן אסף חזן: כל הסיפור הזה לא ירוקן את הדירות, זה לא יגרום לאנשים למכור.

אורן אסף חזן: ומעל כל זה – וזה גם קרה עם הסיפור של מס רכישה בשנה שעברה, שהעלו בין 8% ל-10%, אמרתי את אותו משפט אז – בן אדם - - -

רועי פולקמן: וזה עבד.

אורן אסף חזן: זה לא עבד.

אורן אסף חזן: אתה מדבר שטויות.

<קריאה: זה רק העלה מחירים.

אורן אסף חזן: אתה מדבר שטויות.

אורן אסף חזן: אתה מדבר שטויות.

אורן אסף חזן: אתה רוצה להצדיק את הכיסא שלך.

אורן אסף חזן: אתה רוצה להצדיק את הכיסא שלך, ולא יותר מזה.

משה גפני: אורן.

אורן אסף חזן: זה מכעיס אותי.

משה גפני: לא, אמרנו שאסור לכעוס.

אורן אסף חזן: אני פתחתי לי שעון.

אורן אסף חזן: עברה בדיוק דקה.

אורן אסף חזן: בן אדם שהיה לו כסף, מיליון וחצי שקל - - -

רועי פולקמן: כל הדיון אתה מדבר, אורן, מה דקה?

אורן אסף חזן: בן אדם שהיה לו מיליון וחצי שקל, לקנות דירה שנייה ושלישית, בשבילו 40,000 שקל נוספים זה לא כסף.

אורן אסף חזן: תגדיל את מס הרכישה ב-50%, שבן אדם שרוצה להשקיע, במקום דירה במיליון וחצי, היא תעלה לו 2.200 מיליון, אז הוא יחשוב לא להשקיע.

אורן אסף חזן: תגרום לאנשים להבין שמי שקונה היום דירה להשקעה, לשכירות, בעוד עשר שנים מהיום, תעלה לו 50% השכירות.

אורן אסף חזן: אז פעם אחת, השוכרים היום לא יפגעו, פעם שנייה, אנשים יחשבו פעמיים לפני שהם משכירים.

אורן אסף חזן: מה אנחנו עושים בזה?

אורן אסף חזן: אני מודיע פה – ואני אמרתי את זה, אני לא אשכח גם.

אורן אסף חזן: היה מזל שלא עשיתי יותר רעש, כי לצערי, יום אחרי נכנסתי לניתוח.

אורן אסף חזן: ביום שהסיפור הזה עלה אני אמרתי שאני נגד החוק הזה במתכונת הזו.

אורן אסף חזן: לא רק אצביע נגד, אני אעשה הכול כדי שעוד אנשים יצביעו נגד.

אורן אסף חזן: הוא חוק לא שוויוני.

אורן אסף חזן: הוא חוק לא רלוונטי.

אורן אסף חזן: הוא חוק לא רציונלי.

אורן אסף חזן: הוא חוק שלא יביא פתרון לשום דבר.

אורן אסף חזן: ולי נמאס שבבית הזה, חוץ מפוליטיקה, ואנשים שמגיעים עם דף מסרים לוועדות להקריא, כי זה מה שהכתיבו להם, לא קורה פה שום דבר.

רועי פולקמן: העיקר - - - אורן.

אורן אסף חזן: אני גאה, באתי בלי דפים.

רועי פולקמן: מזל שאני יו"ר שדולת הצעירים בכנסת הזאת, ולא אתה, אתה יודע?

רועי פולקמן: כי אני אחראי על שדולת הצעירים.

אורן אסף חזן: ומה אתה עושה בזה?

אורן אסף חזן: מה אתה עושה?

רועי פולקמן: דואג שירדו המחירים.

רועי פולקמן: אתה שומר על בעלי ההון.

יצחק וקנין: אני בעל הון?

אורן אסף חזן: זוגות צעירים היום, שאין להם - - -

רועי פולקמן: אלי פנו הצעירים, לא אליך.

אורן אסף חזן: זוגות צעירים היום - - - יסתדר לבד.

אורן אסף חזן: זוגות צעירים היום, שמשלמים אלפי שקלים לשכירות, בגלל החוק הזה, העלו להם את השכירות.

רועי פולקמן: ממש לא.

אורן אסף חזן: העלו להם את השכירות.

אורן אסף חזן: אתם מסתכלים רק על עצמכם.

אורן אסף חזן: אתה יכול לספר סיפורים למישהו אחר, לא לנו לספר סיפורים.

אורן אסף חזן: מילה אחת אחרונה, אם יכנסו שינויים נורמטיביים בחוק הזה – למשל, אני בטוח שאם וקנין ימכור את הדירות שלו בשלומי, זה לא ישנה את השוק בשלומי, כי יש שם עוד עשרות דירות ריקות.

רועי פולקמן: גם שכירות הוא לא יכול להעלות.

אורן אסף חזן: פעם ראשונה שאנשים שהשקיעו את החיים שלהם – עצמאיים למשל, שאנחנו פה לא דואגים להם לפנסיה, לא לחופשות מחלה, לא לחופשות לידה, ולא לשום דבר, לקחו את הכסף, בשביל הפנסיה שלהם והשקיעו בדירות, תחריגו אותם מהחוק הזה.

אורן אסף חזן: פעם שנייה, נכי צה"ל, בעלי מוגבלויות, שאת הקצבה השקיעו בדירה, שיהיה מי שידאג להם בעוד 30-20 שנה, כשאנחנו לא נהיה פה.

אורן אסף חזן: תחריגו גם אותם.

אורן אסף חזן: ופעם שלישית, יש אנשים שהרוויחו, אני הראשון שיגיד לקחת מהם יותר.

אורן אסף חזן: למה?

אורן אסף חזן: זה בסדר, לבן אדם מותר להרוויח.

אורן אסף חזן: לבן אדם מותר להצליח, אבל זה לא בסדר כשזה בא על חשבון - - -

משה גפני: תודה רבה.

אורן אסף חזן: אדוני, חבר הכנסת גפני, אני שמעתי אותך אומר על החוק הזה שאתה לא – אני פונה אליך בפנייה רגשית-אישית, מהלב שלי, תהיה אמתי בעמדה שלך, ואל תאפשר שהדבר הזה יעבור, בטח שלא במתכונת הזו.

אורי מקלב: מעבר קשה בין הפאתוס של הדברים שלו.

אורי מקלב: אני אעשה את זה קצר.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת חבר הכנסת וקנין הציג כאן – ישבתי על-ידו.

אורי מקלב: לי אין שלוש דירות, ולאף אחד ממשפחתי אין שלוש דירות.

אורי מקלב: ההצגה האמתית של חבר הכנסת וקנין הייתה לא של חבר הכנסת וקנין כחבר כנסת, אלא אותו עובד במפעל בשלומי, או שהוא עובד ב"פרי הגליל", והוא חסך כל השנים.

אורי מקלב: בסופו של דבר הוא הצליח לקנות מהחסכונות שלו דירה כדי שתשמש אותו לעת זקנתו, שזה הכסף האמתי להשלמת הפנסיה הקטנה שלו, שבזה יקנה תרופות – ככה צריכים להיות האנשים האלה.

אורי מקלב: האנשים האלה קנו בכספים האלה לא כדי לבלות אחרי כן.

אורי מקלב: זה ההמשך של הפנסיה שלהם.

אורי מקלב: חלק מהתשלום לפנסיה נעשה על-ידי קרנות - - -

משה גפני: שנייה, רק רגע.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להאמין לשר האוצר ולאוצר שכוונותיהם באמת טהורות ואמתיות, שהם רוצים בחוק הזה להתמודד עם משבר הדיור.

אורי מקלב: מכיוון שיהיה מיסוי גבוה יותר, ובכל אופן נצטרך לשלם איזה מס על השכירות, אנשים לא יחזיקו בשלוש דירות, אלא ימכרו אותן.

אורי מקלב: ואני שואל אתכם: איך זה יכול להיות אם כך, שבתקציב 2017 מופיעה הכנסה צפויה מהחוק הזה של 900 מיליון שקל, אם זה צריך לעבור מכירה של הדירה?

אורי מקלב: 900 מיליון זה אומר בסך הכול 50,000 דירות, או 45,000 דירות שקיימות משלמים את מלוא המס.

אורי מקלב: איך אתם הכנסתם את זה?

אורי מקלב: אתם הרי לא צופים שמישהו ימכור ככה.

אורי מקלב: אם הייתם צופים שזה ייתן את האפשרות להתמודד עם משבר הדיור, הייתם צריכים להביא את זה כמינימום חצי.

אורי מקלב: אם אני לא אומר נכון, הייתם אומרים תשמע, זה לא קורה מיד, זה לא תהליך מידי.

אורי מקלב: אז למה ב-2018, שזה כבר שנה מאוחר יותר – אנחנו כבר נמצאים בציר זמן הרבה יותר ארוך, שהיה צריך ודאי להשפיע.

אורי מקלב: במקרה אנחנו מדברים על תקציב דו-שנתי.

אורי מקלב: מדוע בתקציב 2018 יש אותה הכנסה של 900 מיליון?

אורי מקלב: סימן שהדברים לא כנים, אלא מה?

אורי מקלב: יכול להיות שתגידו - - -

משה גפני: איזו החלטה של 900 מיליון?

אורי מקלב: צפי הכנסה מהמיסוי של שלוש דירות.

משה גפני: ב-2019?

אורי מקלב: ב-2017, 2018, 900 מיליון.

אורי מקלב: אם תיקח 45,000 דירות שמדובר עליהן, שהם האנשים שמחזיקים שלוש דירות, והמקסימום 18,000 שקל לשנה, תעשה את החשבון, המקסימום זה 900 מיליון.

אורי מקלב: אם זה אמור להתמודד עם משבר הדיור, הפירוש הוא שאנשים ימכרו.

משה גפני: אז מה המסקנה שלך?

משה גפני: לא הבנתי.

אורי מקלב: שאף אחד לא חושב באמת להתמודד עם מחירי הדיור.

אורי מקלב: אם היה צריך להתמודד, מה המשמעות?

אורי מקלב: אנשים היו צריכים למכור את הדירות בגלל שיש להם מיסוי גבוה.

אורי מקלב: זה צפי להכנסה, וזו עוד צורת מיסוי.

אורי מקלב: אז אם אנחנו מדברים על תקציב 2018-2017 שהוא בלי גזרות, אז כאן יש גזירות.

אורי מקלב: וכאן יש לנו ויכוח אמתי וערכי.

אורי מקלב: אני לא הלכתי בצורה שאני מבזה את שר האוצר או את האוצר, אבל ההתמודדות אתנו ועם הטענות שלנו הייתה – אתם עוזרים לעשירים.

אורי מקלב: זה הביטוי שהיה בתקשורת וגם בפנים, אתם עוזרים לעשירים.

אורי מקלב: ואני אומר: אתם ממסים את העניים.

אורי מקלב: יש ויכוח אם זה נכון או לא נכון, ואני חושב שאולי שנינו צודקים.

אורי מקלב: דהיינו, יש כאלה בתוך בעלי שלוש הדירות שהם אנשים שיש להם יכולות כספיות גבוהות, אבל אנחנו יודעים שיש בתוך אלה גם רבים אחרים שלא ככה.

אורי מקלב: אם כך הדברים, אם אנחנו רוצים לעשות משהו צודק, בואו נמפה אותם.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להציע הצעות, לא רק לבוא בטענות.

אורי מקלב: אתם בודקים אם זה נכון?

אורי מקלב: זה נכון.

אורי מקלב: לפני שאמרתי את הדברים האלה, בדקתי.

אורי מקלב: כן מותנה בהוצאה, לא מותנה בהוצאה, לא משנה, זו הכנסה צפויה של 900 מיליון שקל.

אורי מקלב: אין כוונותיכם טהורות.

אורי מקלב: לא יכול להיות שזו כוונה טהורה – מישהו שבאמת רוצה לטפל במשבר הדיור, הוא מצפה שאנשים ימכרו את הדירות שלהם בגלל המס הזה, והצפי יהיה אותו דבר, או מאי-הכנסה או מאי-גבייה של מס על הדירה השלישית.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אם כנים דבריכם, נפתח גם את דירות יד שנייה לאלה שמתמודדים עם משבר הדיור, לא רק לדירות חדשות שהן בעייתיות, הן גם לטווח ארוך.

אורי מקלב: ניתן לזה גם משאב – מי שיש לו דירה שלישית ומוכר אותה לזכאי של משרד השיכון, שהוא יהיה פטור מהמס הזה, או שיקבל פטור ממס שבח, כמו שיש היום, שביטלנו את הפטור הזה גם שלא כהוגן וגם שהוא לא השפיע על שום דבר, ושמעתי שדיברו על זה קודם.

אורי מקלב: אני לא ארחיב בעניין.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אני מציע הצעות אופרטיביות.

אורי מקלב: אם זה באמת נכון, אנחנו ניתן למי שזכאי, וקונה ממישהו שיש לו דירה שלישית הטבה.

אורי מקלב: זה גם ידרבן אותו וגם יתמרץ אותו.

אורן אסף חזן: זה כדור שחוזר חלילה אחרי זה.

אורן אסף חזן: ישימו את הכסף בבנק, יראו שהכסף לא עושה כלום, יקנו עוד פעם דירה.

אורי מקלב: ודאי שזה לא שוויוני.

אורי מקלב: אי-אפשר לחוקק חוק שהמהות היא מיסוי, שאותה חליפה צריכה להתאים לכולם.

אורי מקלב: יש אנשים שמקבלים על הדירות האלה פחות כסף, זה לא שוויוני, יש אנשים שמקבלים יותר.

אורי מקלב: צריכים ללכת לפריפריה.

אורי מקלב: מה שאני רוצה להחריג במיוחד, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, את האנשים המבוגרים.

אורי מקלב: אנשים שההכנסות שלהם מפנסיה הן לא גבוהות, כמו עצמאיים, שמוכיחים שההכנסות שלהם לא גבוהות.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שהם התבססו על תהליך שלטוני שהיה לגיטימי – לא רק לגיטימי, מי שיודע טוב, מ-2011 עודד לקנייה כדי לתת להם - - -

אורן אסף חזן: נכון, הרגלנו אנשים.

אורי מקלב: איזו יציבות שלטונית זאת, שאנחנו באבחת יד אחת, בחוק אחד, מסורת, או משהו שהשתרש, או תהליך שאנחנו עודדנו אותו – אנחנו משנים אותו, ואנחנו לא נותנים שום פיצוי?

אורי מקלב: אני חושב שצריך להחריג גם את הנושא של ירושה, כפי שדיברנו עליה.

אורי מקלב: כדי להגיע לשלוש דירות – אדם נורמטיבי שיש לו דירה באשקלון, ואשתו ירשה שליש, או חצי דירה בירוחם, באופקים, או בכרמיאל – תחשיב את זה כדירה אחת.

אורי מקלב: לא יכול להיות ששליש של דירה, או 50% מדירה במקומות האלה – יחשבו כל דירה בפני עצמה כדירה שלמה.

אורי מקלב: מבחינת היושר, צריך לחבר את זה.

אורי מקלב: הרי אין לו דירה שלמה.

אורי מקלב: אין לו דירה שלישית, וגם בזה עושים אפליה.

אורי מקלב: יש לו שליש של דירה, או חצי של דירה.

אורי מקלב: תיקח את חצי הדירה שלו, חצי דירה שלה, תחבר אותן לדירה אחת, אז לא יהיו לו שלוש דירות, יהיו לו רק שתי דירות.

אורי מקלב: זה דבר שהיושר צועק לעשות.

<נדב שיינברגר: זה לא משנה, הם משלמים את המס באופן יחסי, זה מה שהסבירו פה בהתחלה.

<נדב שיינברגר: הוא משלם את המס באופן יחסי, הוא לא משלם את כל הסכום.

אורי מקלב: למה הוא משלם מס יחסי?

<שגית אפיק: הוא משלם על החצי חצי, ועל השליש שליש.

<נדב שיינברגר: זה מה שהגדירו פה.

אורי מקלב: אבל בסופו של דבר הוא משלם.

אורי מקלב: אדם שיש לו שתי דירות – אותו דבר, אני לא מדבר על תל-אביב – הוא לא משלם.

אורי מקלב: כאן יש חוסר שוויון.

<נדב שיינברגר: אתה רוצה את החוק מדירה שנייה?

אורן אסף חזן: נדב, אני חושב שזה צריך להיות מדירה ראשונה, רק צריך להיות שוויוני, לא ככה.

אורן אסף חזן: זה צריך להיות עתידי, שבן אדם יבין מראש איפה הוא משקיע.

אורן אסף חזן: זה גם לפי מה שמקלב אומר.

משה גפני: אני אסיים את הישיבה כאן.

אורן אסף חזן: רק במילה אחת.

אורן אסף חזן: גם אם מישהו ימכור את הדירה שלו היום - -

משה גפני: אתה לא קיבלת רשות.

משה גפני: אני צריך לסיים.

אורן אסף חזן: - - הוא ישים את הכסף בבנק, ואז יקנה עוד פעם דירה, כי הכסף גם ככה לא עושה כלום.

סתיו שפיר: גפני, הערה אחרונה.

משה גפני: אני אתן לך הערה, אבל זה ממש לא לעניין כל מה שמתנהל כאן.

אורי מקלב: אני מסיים בזה.

אורי מקלב: חייבים לעשות מיפוי.

אורי מקלב: אי-אפשר לגזור גזרה אחת על כולם.

אורי מקלב: צריך לתת אפשרות של מתן פטור.

אורי מקלב: אנשים שלא משכירים את הדירות, ויש מקומות – אנחנו יודעים שיש מקומות – בגלל מצב הדירה, בגלל האזור.

אורי מקלב: אי-אפשר להתעסק עם מחלוקות בירושות.

אורי מקלב: יש מגוון של דברים שכלולים בתוך זה, ואנשים מחזיקים את זה בגלל שיש להם בעיות.

אורי מקלב: זה לא בגלל כאלה שיש להם בעיות.

אורי מקלב: לפעמים המצב שיש לך דירה שלישית בירושה או בשותפות, או לא משנה מה, בגלל המחלוקות שיש, עכשיו אתה מכביד על המחלוקת שיש.

אורי מקלב: אני יכול לתת לך דוגמה – דמי מפתח.

אורי מקלב: ברור שמי שיש לו דירה בדמי מפתח, גם אם שלוש דירות, לא יכול להיות שהוא ייכנס לתוך הגדרה של בעלות על שלוש דירות.

<יניב כהן: הוא מחוץ לחוק.

אורי מקלב: בסופו של דבר, אם באמת כנים הדברים - - -

<יניב כהן: זה לא נכלל בחוק.

אורי מקלב: צריך לכתוב את זה.

אורי מקלב: אם אנחנו נכתוב את זה?

<יניב כהן: זה כתוב בחוק.

אורי מקלב: בסופו של דבר, בין אם תהיה השלכה על מחירי השכירות, או שלא תהיה השלכה על מחירי השכירות, אי-אפשר לקחת את ההצעה הזאת כמו שהיא.

אורי מקלב: צריך לשנות אותה, אם בכלל.

אורי מקלב: אם בכלל, צריך לשנות אותה ולעשות שינויים מהותיים.

סתיו שפיר: אני רק רוצה להוסיף כמה הערות לדיון הזה, שלי מאוד חשוב לקבל עליהן תשובות בהמשך.

סתיו שפיר: ראשית, דוח מבקר המדינה משנה שעברה, שדיבר על הבעיה בפתרון או אי-פתרון מצוקת הדיור התייחס במהות שלו לנושא התכנון והאסטרטגיה של פתרון הבעיה.

סתיו שפיר: פעם אחר פעם – אומר דוח המבקר – ממשלות מביאות רפורמות שונות לניסיונות לפתור את הבעיה.

סתיו שפיר: אף רפורמה לא מתייחסת לקודמתה.

סתיו שפיר: הבדיקה של הנתונים והמחקר לפני קביעתם לא נעשית בצורה מלאה, ולפעמים אפילו לא בצורה חלקית.

סתיו שפיר: פעם אחר פעם אנחנו נתקלים בדברים שמשנים את המצב הקיים אך ורק על הנייר, אבל לא באמת משנים את מציאות הדיור.

סתיו שפיר: צריך פה פתרון הוליסטי, להסתכל גם על שוק הרכישה, וגם על שוק השכירות, כל הזמן.

סתיו שפיר: אחרת בכל פעם שאנחנו לא מסתכלים עליהם - - -

משה גפני: סתיו, זו הערה לתחילת הדיון.

סתיו שפיר: אני מוסיפה מספר הערות.

משה גפני: אנחנו כבר מסיימים.

סתיו שפיר: גפני, שמעתי פה הערות מאוד ארוכות מקודמי.

משה גפני: בסדר, אבל זה היה בתוך הדיון, אנשים ישבו כאן.

משה גפני: את מגיעה עכשיו ומתחילה בנאום ציוני.

סתיו שפיר: אתה סתם מאריך את הנאום הציוני.

סתיו שפיר: הסוגיות שצריך להתייחס אליהן הן כאלה: דבר ראשון, המנגנון של גביית המס.

סתיו שפיר: אני אזכיר שוב, דיונים רבים שניהלנו על גביית המס על השכרה, שרשות המסים לא יודעת לגבות.

סתיו שפיר: היא גובה בין 10% ל-15% מהמס הזה בשנה.

סתיו שפיר: היא לא יצרה מנגנון כדי לגבות אותו כמו שצריך.

סתיו שפיר: אני תוהה איך המנגנון יתבצע במקרה זה, לא היה ברור מהצעת החוק.

סתיו שפיר: כמובן שמחיר הדירה חייב להשפיע על הנושא הזה ועל גובה המס.

סתיו שפיר: זה דבר שכבר נאמר, ואני מסכימה.

סתיו שפיר: הסוגיה השלישית היא פיקוח על מחירים בשכירות.

סתיו שפיר: אם אנחנו מביאים למצב – גם אם זה מצב זמני – של עליית מחירי שכירות, חייבים לטפל בזה גם מהצד של שוק השכירות.

סתיו שפיר: ההצעה לשכירות הוגנת של חבר הכנסת פולקמן ושלי כבר עברה בטרומית לפני יותר מחצי שנה ותקועה משום מה.

סתיו שפיר: צריך לקדם אותה בזריזות כדי ששוק השכירות לא יופקר לעליית מחירים עוד פעם, נוספת, כפי שקורה מדי שנה באופן קבוע, ומעלה מחירים, כולל את מחירי הרכישה.

סתיו שפיר: הנושא הנוסף הוא אפיקי השקעה אחרים - - -

משה גפני: האחרון.

סתיו שפיר: זה הנושא האחרון.

סתיו שפיר: מה חוסר הסבלנות הזה?

סתיו שפיר: עצבנו אותך פה היום?

משה גפני: עם כל הכבוד, אנחנו יושבים פה כבר כמה שעות.

משה גפני: את מגיעה ברגע האחרון ונותנת נאום.

סתיו שפיר: אני ניהלתי ועדה עד לרגע זה.

משה גפני: אין לי טענות, אני בעד הוועדה שלך.

סתיו שפיר: אני מקווה מאוד שלדיון הבא יובהרו הנתונים המלאים לגבי התכנון של הסוגיה הזאת, אחרת אין מה להתקדם עם הצעת החוק.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מתנצל.

משה גפני: יהיה דיון נוסף.

משה גפני: כל אלה שנרשמו עכשיו ידברו בהתחלה.

משה גפני: אחרי שיציגו, אחרי שנגיע למה שנגיע, ידברו בדיון הבא.

משה גפני: אני מצטער, אני לא יכול ליצור יש מאין.

משה גפני: אמיר, אני מבקש מכם שתאמרו לוועדה עכשיו כמה כסף החוק הזה מכניס, אם הוא מתקבל כמות שהוא?

משה גפני: הדבר השני, אתם שמעתם כאן את ההערות.

משה גפני: יש דברים שלא עושים אותם.

משה גפני: יש דברים שכן עושים, שיש ויכוח לגביהם.

משה גפני: חברי הכנסת העירו הערות.

משה גפני: אנחנו נבוא אתכם בדברים.

משה גפני: קודם כל, מקצועית – כל הדיונים האלה לגבי הסעיפים בחוק, שאנחנו פחות מבינים בזה, תשבו עם הלשכות, תנסו להגיע להסכמה.

משה גפני: לגבי הנושאים העקרוניים, אני אבקש שאנחנו נשב כדי שנגיע להחלטה בעניין הזה, על מי חל החוק ועל מי לא.

משה גפני: אני מבקש במשפט שתגידו מה הסכום שעליו מדובר.

משה גפני: ב', לגבי ההערות שנשמעו כאן.

משה גפני: בבקשה.

<אמיר לוי: קודם כל, לגבי הסכום, זה אכן מופיע בספר, המספר שחבר הכנסת מקלב אמר.

<אמיר לוי: זה לא המספר המלא, כי יש פה הנחה שחלק מהאנשים ימכרו את הדירות.

<אמיר לוי: אם היינו מניחים שאף אחד לא ימכור את הדירות, אז היינו רואים למעלה מ-1.1 מיליארד שקל בספר, ולא 900 מיליון.

אורי מקלב: הכפלת בכמה?

אורי מקלב: הכפלת 1,800 ב-45,000?

אורי מקלב: כמה זה, 45,000 בעלי דירות כאלה?

<אמיר לוי: 80,000.

<אמיר לוי: 54,000 בעלי דירות שיש להם שלוש ומעלה.

<אמיר לוי: אם אתה מנכה את דירתם הראשונה, זה בערך 80,000.

<אמיר לוי: אם אתה כופל את זה בערך ב-1,400 שקלים לחודש, אתה מקבל למעלה מ-1.1.

<אמיר לוי: לכן הסכום מראש מניח שבערך 20% ימכרו את דירתם.

<אמיר לוי: מעבר לזה, צריך לזכור שאם ימכרו יותר, אז אנחנו נראה הכנסות גבוהות יותר במס השבח, ולכן זה לוקח בחשבון.

אורי מקלב: למה ב-2018 זה נשאר אותו מספר?

אורי מקלב: אתם לא חושבים שזה תהליך?

<אמיר לוי: זה מספר קבוע.

אורי מקלב: אם זה מספר קבוע, אתה צריך להגיד - - - עוד 20%.

<אמיר לוי: עניתי על מס שבח.

ענת ברקו: למה אתם לא גובים את השכירות - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל - - -

<אמיר לוי: יהיה משבח גם, חבר הכנסת מקלב.

ענת ברקו: למה לא ממסים את השכירות?

<אמיר לוי: אם ימכרו יותר, יהיה גם משבח.

<אמיר לוי: אני אענה, דקה.

<אמיר לוי: אני רוצה אחד-אחד.

ענת ברקו: לא גובים מס על שכירות מעל 5,000 שקל.

<אמיר לוי: זו התשובה למספרים.

<ג'ק בלנגה: המקסימום זה 1,800.

<ג'ק בלנגה: יכול להיות שאנשים ישלמו גם 100 שקל.

<אמיר לוי: נדון בסעיפים בצורה פרטנית.

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: רבותי, אנחנו נמשיך את הדיון.

משה גפני: מי שלא קיבל רשות דיבור, יקבל את רשות הדיבור, בעזרת ה'.

משה גפני: אנחנו נבוא בדברים עם הממשלה לגבי החוק עצמו.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.