ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 428, 2017-01-31 14:30

איתן כבל: שלום לכולם.

איתן כבל: אני מבקש לפתוח את הישיבה החמישית היום של ועדת הכלכלה.

איתן כבל: הנושא הוא העברת גלי צה"ל למשרד הביטחון.

איתן כבל: שלום חבר הכנסת נחמן שי, שלום לכולם.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, היועצות המשפטיות, הרשמת, הדובר.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לפתוח ולומר כך.

איתן כבל: נושאי התקשורת הם לחם חוקה של ועדת הכלכלה ולי הייתה הזכות, גם בגלל השנים הרבות שאני עוסק בעניין, ללוות את נושא התקשורת בישראל כמעט בעשרים השנים האחרונות, על עליות ומורדות, על התהפוכות, דברים טובים ודברים טובים פחות, ולעתים דברים מאוד לא טובים.

איתן כבל: ועדת הכלכלה בכל התקופות, לפחות כאשר אני הייתי פה חבר, ובוודאי כאשר אני יושב-ראש, היא בית חם עבור גלי צה"ל.

איתן כבל: אני באופן אישי גם חבר של מפקד גלי צה"ל.

איתן כבל: אני רוצה להודות לך על העבודה היוצאת מן הכלל שאתה עושה.

איתן כבל: אני אוהב את התחנה, גם את גלגל"צ כפי שהיא.

איתן כבל: תמיד אפשר לעשות את השינויים הנדרשים, צריך לעשות שינויים, אבל בסך הכול אני יכול לומר לך שהתחנה רק הולכת ומתפתחת.

איתן כבל: יישר כוח, אתה ראוי לכל שבח והלל.

איתן כבל: אני אומר את זה מכל הלב.

איתן כבל: אני בטוח שאם אני לא מדבר בשם כל חברי הכנסת אזי אני מדבר בשם רוב חברי הכנסת.

איתן כבל: אני רוצה להוסיף ולומר ששאלת המקום של גלי צה"ל היא לא שאלה שהתחילה השבוע או עם ההחלטה האחרונה.

איתן כבל: ימיה כמעט כימי התחנה מאז הקמתה.

איתן כבל: ולאורך כל השנים, ובוודאי בשנים שאני נמצא פה, השאלה מה היא האכסניה הנכונה עבור גלי צה"ל צפה ועולה.

איתן כבל: מעבר לשאלה מה היא האכסניה הנכונה יש שאלה מרכזית, שאלה שחוזרת ועולה, האם ראוי בכלל שלצה"ל תהיה תחנה.

איתן כבל: אני יכול לומר לכם רק את עמדתי בעניין הזה.

איתן כבל: נשמע בוודאי גם את חברי נחמן שי, שהיה גם מפקד התחנה.

איתן כבל: באילו שנים?

נחמן שי: 1985-1989.

נחמן שי: אז ירון דקל עדיין היה שדר בכיר.

נחמן שי: הוא חזר מאז לגלי צה"ל.

איתן כבל: אתה מכיר את הדברים מקרוב, על כל העניינים השונים.

איתן כבל: שלום עו"ד דינה זילבר המשנָה ליועץ המשפטי לממשלה.

איתן כבל: אני רוצה לומר לכם לפחות את דעתי.

איתן כבל: האכסניה הכי נכונה מבחינתי בתוך כל השאלות האלה היא התאגיד.

איתן כבל: בואו נשים את הדברים בצורה הכי נכונה, הכי ברורה.

איתן כבל: כבר נאמר בכתובים "על גבִי חרשו, חורשים".

איתן כבל: אני מכיר היטב את כל העניינים וגם מבין למה צריך כך.

איתן כבל: אבל אני באופן אישי לא מתכוון לפתוח את הדיון סביב השאלה הזו, וגם גברתי בוודאי תתייחס.

איתן כבל: יחד עם זאת, אני רוצה לומר לכם את הנקודות שמבחינתי בלעדיהן לא יקום ולא יהיה.

איתן כבל: לא יהיה מצב שבו התחנה הזו תעבור לאיזו אכסניה.

איתן כבל: אני רוצה לקרוא את הנקודות שלדעתי אם לא כל חברי הכנסת הרי לפחות רובם יידעו להתכוונן לדברים שברצוני לומר.

איתן כבל: אני רוצה לדבר על קביעת כללים שישמרו על עצמאות התחנה והחופש העיתונאי, תוך מניעת התערבות פוליטית.

איתן כבל: חייבים קיר של ברזל בין הפוליטיקאים לבין התקשורת החופשית.

איתן כבל: אני אומר את זה בימים אלה בקל וחומר של הקל וחומר, שהדברים צריכים להיות ברורים.

איתן כבל: גברת זילבר, זה מונח בראש ובראשונה לפתחך, לפתחו של היועץ המשפטי לממשלה בבואו לחוות את דעתו בשאלות הללו.

איתן כבל: נקודה שנייה, שמירת מעמדם וזכויותיהם של האזרחים עובדי צה"ל.

איתן כבל: אנחנו נוגעים בנקודה מעניינת מאוד על האופן שבו פועלת התחנה.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לכולנו בהזדמנות הזאת שיש הסכם קיבוצי והוא תקף, ולא בעת הזו מאן דהוא יחשוב או יעלה בדעתו לעשות שינוי כזה או אחר, או לשפר עמדות.

איתן כבל: יש סטטוס קוו מוסכם.

איתן כבל: הסטטוס קוו חובתו להישמר.

איתן כבל: נקודה נוספת, שגם היא פועל יוצא מעניין מאוד ממבנה התחנה, היא שמירת מבנה התחנה על חייליה כפי שהיא פועלת היום.

איתן כבל: כל ניסיון עכשיו להתחיל להמציא או לגעת או לנסות לשנות את התהליכים כפי שרואים אותם היום, בוודאי בימים אלה – יש ימים של שקט, אך בימים האלה כאשר כל תנועה, כל נגיעה, מאחוריה עלולות להיות שאלות רבות מדי, לא יהיה המצב הזה.

איתן כבל: אני רוצה כבר לומר לכם עכשיו שבכוונתי כיושב-ראש ועדת הכלכלה ללוות מקרוב את כל התהליך הזה.

איתן כבל: השלב הבא, כאשר אתם תסיימו את עבודתכם בעניין הזה, כפי שאמרתם לי לפני כמה ימים, נרצה להיות כוועדה שותפים מלאים בתהליך.

איתן כבל: אם בשיחות שהן טרום ועדה ואם במליאת הוועדה, נלווה מקרוב את כל התהליך.

איתן כבל: אני מרגיש במידה רבה היום כחלק משומרי החותם של התקשורת במדינת ישראל.

איתן כבל: יש כאן חברים נוספים שעוסקים בזה יום ולילה, כמו נחמן שי ואחרים.

איתן כבל: נחמן שי, עולם התקשורת הוא כור מחצבתך, אם אני יכול לומר בצורה ברורה, ובוודאי עליזה לביא שמגיעה לכל הדיונים, ושלי יחימוביץ הצטרפה אלינו גם ברגע זה ואני מברך אותה.

איתן כבל: זה הפתיח שלי.

איתן כבל: אאפשר לחברי הכנסת לומר כמה דברים בקצרה.

איתן כבל: נחמן שי התכוון להעלות על סדר היום של הכנסת את הנושא.

איתן כבל: אנחנו הקדמנו אותו, לא כי רצינו להקדים אלא מכיוון שזאת עבודתנו וכך צריך שיהיה.

איתן כבל: אז אאפשר לך, אדוני, לפתוח ראשון את הדיון.

איתן כבל: אנחנו נפתח את זה לדיון וגם נגיע לסיכומים והחלטות.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: איתן כבל, אני שמח ששמת יד על הנושא הזה לפני שיחטפו לך אותו כי תמיד צריך להסתכל על האופציות הפחות טובות בכנסת, לאיזו ועדה זה יגיע ואיפה יתרחש הדיון החשוב הזה.

נחמן שי: אתחיל באווירה הכללית ששוררת היום במדינת ישראל, של "עליהום" כללי ומוחלט על התקשורת.

נחמן שי: ראש הממשלה מוביל אותו בכל הזדמנות שיש לו.

נחמן שי: בפעם האחרונה ההצגה הזאת הייתה אתמול אחר הצהרים בסיעת הליכוד.

נחמן שי: זה גם בהחלט מסיט ומלהיב את הציבור כנגד התקשורת, דבר שיש לו כבר בסיס אז כאשר מלבים את האש הזאת התוצאות חמורות מאוד.

נחמן שי: לכן באווירה הזאת ברור לי מעל לכל ספק שצריך לשמור את גלי צה"ל ועל גלי צה"ל ואסור בשום פנים ואופן לתת לתחנה הזאת להיפגע מכל השינויים שהתרחשו ויתרחשו.

נחמן שי: יש לגל"צ מקום חשוב בזירה התקשורתית במדינת ישראל.

נחמן שי: אני מנתק את זה מכל הדברים הכאילו טכניים שאדבר בהם מייד.

נחמן שי: היא צריכה להישאר, נקודה, כי מספר הקולות שמדברים בזירה הציבורית במדינת ישראל מצטמצם והולך וגם כשהם מצטמצמים עוד משתיקים אותם בחצי יד וסותמים להם את הפה.

נחמן שי: אז הנקודה הזאת צריכה להיות ברורה.

נחמן שי: הייתה התלבטות כבדה בעת האחרונה, לא חדשה, כי את ההיסטוריה אנחנו מכירים ולא "נגלגל" אותה מחדש.

נחמן שי: היו גם שרי ביטחון וגם רמטכ"לים שניסו לעשות שינויים במעמדה של התחנה הזאת.

נחמן שי: בסופו של דבר היא שרדה במקומה, בצה"ל, וזה היה נכון בנסיבות אז.

נחמן שי: עכשיו הרמטכ"ל אמר: "מספיק לי" והעביר את תפוח האדמה הלוהט הזה למגרשו של שר הביטחון.

נחמן שי: ברור לנו נכון להיום, הודות לידיעה שהופיעה הבוקר ב"דה מרקר", שכוונת מנכ"ל משרד הביטחון הייתה לא להעביר את התחנה הזאת למשרד הביטחון אלא להשאיר אותה במקומה.

נחמן שי: זו הייתה צריכה להיות המלצתו הסופית.

נחמן שי: הוא גם פגש את מפקדי גלי צה"ל ואחרים, קיים סדרת ראיונות.

נחמן שי: זאת הייתה צריכה להיות המסקנה שלו, אבל הוא הגיש את המסקנה ואז כנראה הוא התבקש להפוך אותה, אז הוא הפך אותה.

נחמן שי: במקום להשאיר אותה בצה"ל היא עברה למשרד הביטחון.

נחמן שי: המקום האחרון שהיא צריכה להיות בו הוא משרד הביטחון, שלשר תהיה תחנה, יהיה לו צעצוע שהוא יוכל לשחק בו.

נחמן שי: כאשר למפקד התחנה תהיה בעיה כזו או אחרת הוא יעשה פ"א-עי"ן, כמו שקוראים לזה בלשון הצבאית, עם מנכ"ל משרד הביטחון, לשם הוא יביא את השדר שסרח, לשם הוא יביא את לוח המשדרים שלו ושם הוא יתלבט עם מנכ"ל משרד הביטחון או עם מישהו מטעמו איך מנהלים תחנת שידור.

נחמן שי: זה לא המנדט של משרד הביטחון וזה לא המקום שבו צריכה להיות תחנת שידור עצמאית וחופשית במדינת ישראל.

נחמן שי: אבל עכשיו זה כבר שם, כאילו.

נחמן שי: אני מתקומם על כך.

נחמן שי: אני חושב שצריך לשקול את ההחלטה הזאת מחדש מבלי לפגוע בתחנה עצמה ובחיוניות שלה, אני אומר את זה שוב ושוב, אבל תחת שר ביטחון לא צריכה להיות תחנת שידור.

נחמן שי: יגידו שהיא הייתה גם קודם.

נחמן שי: לא, היא הייתה בצה"ל ובין צה"ל לבין מפקד התחנה לבין שר הביטחון הפרידו קצין חינוך ראשי וראש אכ"א ורמטכ"ל והתחנה הייתה מוגנת ופעלה באיזו סביבה והפיקוח על התוכניות האזרחיות שלה היה בידי רשות השידור, כך שהדברים האלה הסתדרו באיזה מקום.

נחמן שי: עכשיו שברו את הכלים אבל רוצים להמשיך לשחק בכלים חדשים.

נחמן שי: הדבר הזה לא מקובל עליי לחלוטין.

נחמן שי: איך ינהל שר הביטחון?

נחמן שי: יתרה מזאת, זה גם יציף על פני השטח כל מיני שאלות: מה הייעוד של גלי צה"ל, מה הן מטרותיה.

נחמן שי: יבוא מבקר המדינה מחר לבדוק, הוא יאמר: אני רוצה לבדוק תוכניות מול ביצוע, מטרות מול יישום שלהן.

נחמן שי: איך הוא יבדוק?

נחמן שי: אין לו, אין לו תחנה.

נחמן שי: עכשיו צריך לעשות את כל העבודה הזאת מבראשית.

נחמן שי: לכן הזעזוע הזה שזעזעו את התחנה מאיים על קיומה של גלי צה"ל.

נחמן שי: כפי שאתה, אדוני היושב-ראש, קבעת כמה עקרונות, אני רוצה לומר דבר אחד.

נחמן שי: קודם כול צריך לעשות כל מאמץ שנתון בידינו שהתחנה לא תהיה כפופה לשר הביטחון.

נחמן שי: זה לא עניין פרסונלי, כל שר ביטחון במדינת ישראל, כל שר בממשלת ישראל לא צריך שתהיה לו תחנה.

נחמן שי: הטלוויזיה החינוכית היא חריג, היא חרגה גם מיעדיה בשעתו וגם היא עתידה לעבור אל תוך התאגיד הציבורי ובכך תיעלם האנומליה הזאת.

נחמן שי: אז אנחנו רוצים להעלים אנומליה אחת ויוצרים אנומליה אחרת.

נחמן שי: דבר שני, צריך לעשות הפרדה מלאה, קראת לזה "קיר ברזל", תקרא לזה מצדי "חומה סינית בגובה של מגדל אייפל".

נחמן שי: שום גורם במשרד הביטחון אסור לו שיהיה בעל יכולת והשפעה אל תוך התחנה, לא לתכנים שלה, לא לעובדים שלה, לא לאיוש שלה, לא לשום היבט של פעילות התחנה.

נחמן שי: האם זה אפשרי?

נחמן שי: אני לא יודע כי מישהו כן צריך להיות שם בעל בית, אני לא יודע מי.

נחמן שי: ומילה אחרונה לגבי עובדי התחנה.

נחמן שי: כבר התרגלנו שהעובדים זה אבק, לא מתייחסים אליהם.

נחמן שי: ראינו מה קרה בתאגיד השידור הציבורי.

נחמן שי: אנחנו יודעים היום, איתן כבל, כשהמצב מחריף והולך, יש עוד מאות אנשים שגורלם אינו ידוע.

שלי יחימוביץ': ראינו מה קרה ברשות השידור, גם ברשות וגם בתאגיד.

שלי יחימוביץ': יש גם עובדים ברשות השידור, אתה יודע.

איתן כבל: הוא התכוון לשני הדברים.

נחמן שי: עובדי הרשות מתנועעים פה בין שני ארגונים, פה אין להם, שם יש להם.

נחמן שי: יש מכך התעלמות.

נחמן שי: עכשיו יש פה קרוב ל-65 עובדים אזרחים ויש גם חיילים וכדומה.

נחמן שי: הם לא קיימים, מעבירים אותם כמו כדור משחק מהמגרש הזה למגרש הזה, מן המגרש ההוא למגרש ההוא.

נחמן שי: מישהו שאל מה הם חושבים, מה הם אומרים?

נחמן שי: זה מקום העבודה שלהם, זה הקריירה שלהם, זה החיים שלהם.

נחמן שי: לא משנה אם מדובר ב-60 או ב-600.

נחמן שי: אלה אנשים וצריך להתייחס אליהם בהתאם ולהגן על הזכויות שלהם ועל המעמד שלהם ועל ההשקעה שהם השקיעו בארגון.

נחמן שי: תודה.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: חברת הכנסת עליזה לביא, בבקשה, ואחריה שלי יחימוביץ.

עליזה לביא: תודה, אדוני היושב-ראש, אני שמחה גם על הדיון וגם על ההצהרה שלך, שתלווה את הסוגיה הזאת לאורך הדרך.

עליזה לביא: נהיה אתך כאן עד להחלטה הסופית כי משהו פה מאוד-מאוד תמוה.

עליזה לביא: אין זה סוד שכל שר ביטחון – ולא אפתח בשיעור היסטוריה – מגיע עם ה"אני מאמין" שלו, הוא קורא או לפירוק התחנה או להעברה שלה.

עליזה לביא: כל שר והאג'נדה שלו.

עליזה לביא: אולי אם נלך טיפה אחורה, נזכור שכאשר בן גוריון הקים את התחנה הוא עשה את זה בחטף, הוא לא שיתף את השותפים הפוליטיים שלו והוא קבע עובדה מוגמרת, אולי כי ידע מה יהיו התגובות מן התחנה היחידה ששידרה אז באותם ימים.

עליזה לביא: הוא קבע עובדה מוגמרת ושם אותה על השולחן.

עליזה לביא: באותה נשימה, אין עוד מדינה דמוקרטית שבה יש תחנה צבאית שמשדרת לאזרחים.

עליזה לביא: למעשה המדינה היחידה שאנחנו מכירים שעושה זאת היא תאילנד.

עליזה לביא: מדינה דמוקרטית שבה תחנה צבאית משדרת זה אנומליה.

עליזה לביא: גם את זה צריך לשים על השולחן.

עליזה לביא: הנקודה השלישית היא המקום שמצאה התחנה, עם שידורי ההאזנה הגבוהים, עם העבודה העיתונאית המשובחת, המקצועית והמאוזנת לאורך השנים.

עליזה לביא: גם ביקורות שהיו לגבי תמהיל השדרים בתחנה – נעשתה עבודה של קודמיך, ירון דקל, ועבודה בשיתוף ואין ספק שיש פה שינוי מאוד-מאוד גדול ומבורך.

עליזה לביא: כל פרחי התקשורת של גלי צה"ל מתמקמים בצמתים היותר משמעותיים בחברה הישראלי.

עליזה לביא: המעבדה התקשורתית האמיתית של אנשי התקשורת במדינת ישראל היא תחנה צבאית.

עליזה לביא: את זה גם כדאי שנשים כאן בשולחן הזה.

עליזה לביא: ופתאום במפתיע, או לא במפתיע, ההמלצות שמגיש מנכ"ל משרד הביטחון מתפרסמות וההחלטה היא בניגוד להמלצה של מנכ"ל משרד הביטחון, ההחלטה להעביר את גלי צה"ל למשרד הביטחון.

עליזה לביא: מבחינתי כחברת כנסת, אדוני היושב-ראש, אני המומה.

עליזה לביא: ההחלטה לא ברורה, לא מספיק יש לנו מידע ופרטים.

עליזה לביא: לכן פתחתי ואמרתי שאני שמחה מאוד שיהיה פה תהליך של לימוד העניין הזה.

עליזה לביא: יש כאן יותר מדי דברים עלומים ולא נהירים גם לגבי סדרי עבודה תקינים, כל העמדות המקצועיות, ולא אחזור על הדברים, שאנחנו נרצה ללמוד ולשמוע, וגם על תהליך קבלת ההחלטות.

עליזה לביא: להעביר תחנה צבאית פופולרית ומצליחה לידיים פוליטיות ולא מקצועיות זה אסון, אין מציאות כזאת ואסור שזה יקרה.

עליזה לביא: במיוחד שבמקביל וכבר לפני כמה שנים דיברנו כאן על עשיית סדר בכל שוק התקשורת במדינת ישראל: "ברית המועצות", השידור הציבורי שמשנה צורה, גם התהליך שאנחנו עוברים מתאגיד, כן או לא, ומה קרה ואיך היה, והתערבות פוליטית חסרת תקדים.

עליזה לביא: אז אנחנו יודעים באיזה מרחב אנחנו חיים, מה הכוחות הפוליטיים הפועלים.

עליזה לביא: חייבים, אדוני היושב-ראש, לגלות משנה זהירות במקום החשוב מאוד הזה, של התחנה הזאת, ובטח אסור שהיא תעבור למשרד הביטחון.

עליזה לביא: החלופה שעלתה כאן גם על-ידי מנכ"ל משרד הביטחון, הזכרת אותה בראשית הדברים: "ברית מועצות", התאגיד הציבורי – למה לא?

עליזה לביא: למה להעביר את זה בצורה כזאת חסרת תקדים ואחריות?

עליזה לביא: אנחנו כנציגי ציבור אסור לנו לאפשר את זה.

עליזה לביא: תודה.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: לפני שאני מעביר את רשות הדיבור לחברת הכנסת שלי יחימוביץ אני רוצה להזכיר לנו שמי שביקש להוציא את גלי צה"ל מאחריות צה"ל זה הרמטכ"ל.

עליזה לביא: הוא עושה את זה לאורך כל הדרך – פנימיות צבאיות, מורות חיילות.

איתן כבל: אני רוצה להציג את התמונה כפי שהיא.

איתן כבל: הבעיות שמונחות לפתחנו הן בעיות, אין ספק בכך, רק יש מרכיב חשוב בעניין הזה.

איתן כבל: גברתי, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, בבקשה.

שלי יחימוביץ': קודם כול, אני מתנצלת שלא אשאר עד סוף הדיון כי אני באמצע דיון של ועדת המשנה לתקציב הביטחון.

שלי יחימוביץ': אפרופו ועדת החוץ והביטחון, בואו נסתכל על חצי הכוס המלאה: זה התחיל בזה שהרמטכ"ל המליץ לסגור את גלי צה"ל.

שלי יחימוביץ': לכן חצי הכוס המלאה היא שגלי צה"ל לשמחתנו הרבה לא נסגרת וממשיכה להתקיים, וטוב שכך.

שלי יחימוביץ': באמת באטמוספירה הנוכחית, של היחלשות כלי התקשורת וניסיונות השתלטות בוטים עליהם בדרכים שונות ומשונות, הצורך לשמור על קיומה של תחנה שהיא מצוינת מבחינה מקצועית, אין על כך עוררין בכלל, שמייצרת לוח משדרים מעורר הערכה, בטח בתנאים שבהם היא מתפקדת, מגוון, מעניין, עם שיעורי האזנה גדולים מאוד, אז בוודאי יש לנו חובה, גם ככנסת, לתת גיבוי לתחנה הזאת.

שלי יחימוביץ': אני כבר הרבה מעבר לדיון האם צריך תחנה צבאית במדינה דמוקרטית.

שלי יחימוביץ': קודם כול, בעובדה, היא קיימת ומוצלחת.

שלי יחימוביץ': לכן צריך לשמר אותה ממש בצמר גפן.

שלי יחימוביץ': חוץ מזה, זה באמת חריג בעולם, אבל גם חריג בעולם שיש שירות חובה בצה"ל ושצה"ל הוא צבא העם ושכולנו צבא, אנחנו, הילדים שלנו וכן הלאה.

שלי יחימוביץ': לכן זה לא אנומליה.

עליזה לביא: 50% מאתנו.

שלי יחימוביץ': 60%.

שלי יחימוביץ': יש נתונים עדכניים.

עליזה לביא: ממחזור.

שלי יחימוביץ': על כל פנים, אנחנו צבא העם ולכן יש גם תחנה צבאית.

שלי יחימוביץ': זה הגיוני לחלוטין.

שלי יחימוביץ': בטח בתקופה הזאת אנחנו לא נדקדק בסוגיה הפילוסופית, האם צריך תחנה צבאית או לא.

שלי יחימוביץ': המעבר למשרד הביטחון מאוד-מאוד מדאיג, במיוחד אפרופו הלוך הרוחות של הממשלה הזאת.

שלי יחימוביץ': לו זה היה תלוי בי, אי אפשר לעשות עכשיו שום דבר טוב, עדיף לשמור על הקיים.

שלי יחימוביץ': בכל שינוי מבני אני חושדת.

איתן כבל: בצדק.

שלי יחימוביץ': עדיף שלא תהיה חקיקה בענייני תקשורת כרגע ושלא יהיו שינויים מבניים כרגע כי טוב לא ייצא מזה, בואו נודה, טוב לא ייצא מזה.

שלי יחימוביץ': לכן עדיף למנוע זעזועים.

שלי יחימוביץ': אבל מכיוון שככל הנראה כבר מדובר במעבר שהוא עובדה מוגמרת אז אני שמחה לשמוע, אדוני היושב-ראש, שאתה תלווה אותו, ואני סומכת עליך שתעשה את זה על הצד הטוב ביותר.

שלי יחימוביץ': כאן באמת אנחנו צריכים לייצר ככל היותר חסמים מפני התערבות פוליטית בוטה, לאפשר שידור חופשי וטוב כפי שגל"צ מצטיינת בו עד עכשיו ולנסות לייצר חסמים מבניים, שלא תהיה התערבות פוליטית בוטה מדי.

שלי יחימוביץ': תודה.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: אאפשר למפקד גלי צה"ל, ירון דקל, לומר את דבריו ולהתייחס גם לנקודות שעלו כאן.

איתן כבל: בבקשה.

<ירון דקל: אדוני היושב-ראש, חברות הכנסת וחבר הכנסת, אני מודה לך מאוד על הדיון הזה ועל האכפתיות שאתה מגלה בכל הקשור לגלי צה"ל.

<ירון דקל: אתחיל ואומר שתחנת גלי צה"ל פועלת כבר 66 שנים באנומליה.

<ירון דקל: צריך להודות, זו אנומליה.

<ירון דקל: אבל היא מציעה לציבור המאזינים שלה שידור ציבורי איכותי.

<ירון דקל: הרבה מפקדים היו לאורך השנים, המשמרת עכשיו היא אצלי, והרבה דיונים העסיקו את הבית הזה בשאלת השידור הציבורי.

<ירון דקל: בשנתיים-שלוש האחרונות זה היה דווקא תאגיד השידור הציבורי שהעסיק את הבית הזה.

<ירון דקל: חשוב לומר שגלי צה"ל זה שידור ציבורי.

<ירון דקל: זה אמנם לא תאגיד השידור הציבורי אבל מה שעומד לנגד שדריה, עורכיה וכל מי שמאכלס את המוסד הזה הוא הציבור בישראל.

<ירון דקל: מכיוון שזה המצב ומכיוון שהשידור הוא איכותי ומקצועי הוא גם זוכה להאזנה של ציבור גדול מאוד במדינת ישראל מרבדי הציבור השונים.

<ירון דקל: במדד אמון הציבור שנעשה לאחרונה על-ידי אוניברסיטאות בר-אילן וחיפה, גלי צה"ל זכתה למקום הראשון במדד אמון הציבור לפני כלי התקשורת האחרים, שאנחנו מכבדים מאוד את עבודתם.

<ירון דקל: שמחנו, אבל לא הופתענו.

<ירון דקל: צריך לומר שבשנים האחרונות תחנת גלי צה"ל משנה את פניה.

<ירון דקל: אחרי תקופה ארוכה שבה לא שוּנה לוח השידורים חל ריענון משמעותי בלוח השידורים של גלי צה"ל.

<ירון דקל: המטרה היא להרבות גיוון ושיח וגישות בשידור.

<ירון דקל: חלק מן השינויים היו כתולדה של שיחות שהתקיימו גם עם חברים וחברות היושבים בבית הזה, בוועדה הזאת, ומכירים מקרוב את העשייה של גלי צה"ל.

<ירון דקל: חל גם שינוי ושיפור עצום במגוון החיילים שמשרתים בגלי צה"ל: הרבה יותר חיילים מן הפריפריה, חיילים ממשפחות של עולים חדשים, בני ישיבות, חיילים חרדים וגם חיילת ערבייה ראשונה בתולדות גלי צה"ל שסיימה את קורס העיתונאים.

<ירון דקל: צה"ל במהלך השנים מחיל על עצמו מנגנון הגנה ששומר על התחנה מפני התערבות ושומר בעצם על עצמאותה של גלי צה"ל ועל חירות שדרי התחנה, וזה באמצעות הפ"ע גל"צ, הוראת הפיקוד העליון של גלי צה"ל, שקובעת שמפקד גלי צה"ל איננו כפוף למפקדיו בתחום התוכן של התחנה.

<ירון דקל: זה מה ששומר על העצמאות של שדרי גלי צה"ל.

<ירון דקל: במעבר של גלי צה"ל למשרד הביטחון שעליו החליט שר הביטחון בהמלצת ראש המטה הכללי – מקובל על כולם שהצורך הוא, והזכרתם את זה לפניי, שהדבר הזה יישמר.

<ירון דקל: כפי שאני מבין, היועץ המשפטי לממשלה והמשנָה דינה זילבר קבעו שיש לקבוע מנגנונים שישמרו על הערכים האלה, על החופש העיתונאי, העבודה המקצועית נטולת הפניות והעמידה בלחצים.

<ירון דקל: צריך לומר שבסופו של דבר פוליטיקאים ממפלגות שונות ושלטון ממפלגות שונות רוצים ללחוץ על כלי התקשורת.

<ירון דקל: זה קרה גם בזמן ממשלות קודמות, גם ראשי ממשלה קודמים הפעילו לחצים.

<ירון דקל: החוכמה היא היכולת לעמוד בלחצים כדי להגיש לשידור את מה שחשוב שהשידור ישמע ולא את מה שהשר או חבר הכנסת, מכובד ככל שיהיה, רוצה שאנחנו נשמע.

<ירון דקל: את זה עושים בגלי צה"ל שנים רבות מאוד, תוך עמידה בלחצים, כדי שהציבור ישמע את מה שראוי לשמוע במגוון קולות ודעות ככל שניתן.

<ירון דקל: אני חושב שחשוב קיום מנגנונים כאלה, כפי שקיימים בצה"ל, שצה"ל החיל על עצמו בתבונה רבה, וחשוב שמבנה התחנה יישמר.

<ירון דקל: אם נשנה את מבנה התחנה זו לא תהיה גלי צה"ל.

איתן כבל: יותר מזה, אם נתחיל.

איתן כבל: אני אומר גם לך, דינה זילבר, גברתי המִשנָה ליועץ המשפטי לממשלה.

איתן כבל: מסיבה פשוטה, גם באווירה המתקיימת היום – סליחה שאני מתפרץ לדבריך – כל ניסיון להתחיל לפתוח או לפרום או לגעת לא יסתיים בזה.

נחמן שי: אי אפשר לסגור את זה מחדש.

נחמן שי: זה כמו תפרים שאי אפשר לסגור אחרי כן.

<ירון דקל: אני חושב שצריך לשמור על מבנה התחנה גם במעבר וחשוב מאוד לשמור על זכויות העובדים בגלי צה"ל.

<ירון דקל: בסופו של דבר גלי צה"ל מורכבת מאזרחים עובדי צה"ל, ותיקים כחדשים, מחיילים, המחזור שמתגייס מידי שנה ונותן לה את הדם ואת המרץ ואת הנמרצוּת, מיועצים "פרילנסרים", ועל זה צריך לשמור.

<ירון דקל: בשורה התחתונה, חברי הכנסת, יש כאן נס שידורי, בואו נודה על האמת, יש פה נס שידורי, משהו שפועל היטב.

<ירון דקל: למרבה ההפתעה יש משהו שפועל היטב.

<ירון דקל: ואם לא פעל היטב – אני זוכר היטב את הביקור של חברת הכנסת עליזה לביא, הזמנתי אותה בגלל הביקורת שהייתה לה על גלי צה"ל וישבנו והקשבנו.

<ירון דקל: אני חושב שחלק מן הדברים השתנו גם בגלל שאנחנו קשובים למה שנאמר בבית הזה.

<ירון דקל: קשובים, אבל בסוף ההחלטה היא שלנו.

<ירון דקל: יש פה משהו שפועל היטב – הוא איכותי, הוא ישר, הוא לא מחויב לבעלי הון, הוא לא צריך להרוויח כסף כדי להעשיר מישהו, הוא לא צריך לרָצות אף אחד.

<ירון דקל: הוא פועל למען ציבור מאזיניו במדינת ישראל.

<ירון דקל: תחנה שהצליחה להתקיים בלי פוליטיזציה, תחנה ששדריה רואים את מאזיניהם לנגד עיניהם.

<ירון דקל: חשוב לי מאוד שהדבר הזה יימשך כי זה חשוב לדמוקרטיה הישראלית.

<ירון דקל: מילת סיום.

<ירון דקל: כולנו יודעים – וציינת, אדוני היושב-ראש – שאלה ימים לא קלים לתקשורת בישראל.

<ירון דקל: ידענו את זה עוד לפני ההקלטות, ואחרי ההקלטות אנחנו עוד יותר יודעים שאלה ימים לא קלים לתקשורת במדינת ישראל.

<ירון דקל: דווקא בתקופה הזאת, של הקלטות שאנחנו נחשפים אליהן, לחצים על התאגיד שאנחנו נחשפים אליהם, וסוגיית התאגיד עודנה תלויה ועומדת.

<ירון דקל: האם חבריי בתאגיד – ואני מקווה מאוד שהתאגיד הזה יפעל ויצליח – בטוחים שהם עולים לאוויר ב-30 באפריל באופן שקבע המחוקק?

<ירון דקל: אני לא חושב שהם בטוחים בזה.

<ירון דקל: אני מקווה מאוד שכן.

<ירון דקל: דווקא בתקופה הזו קורה שגלי צה"ל היא מגדלור של שידור ציבורי ללא לחצים, איכותי, ישר, מקצועי ואמין.

<ירון דקל: כמפקד התחנה אני חושב שחשוב מאוד שתסייעו לנו שזה יישמר גם במעבר למשרד הביטחון.

<ירון דקל: תודה רבה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אדוני, אני כבר אומר לך, אנחנו מזמינים את עצמנו, חברי ועדת הכלכלה, לביקור בתחנה.

<ירון דקל: נבחרי הציבור הם אורחים רצויים בבית של הציבור.

איתן כבל: נתאם את זה מולכם.

איתן כבל: הנהלת הוועדה תתאם את זה.

איתן כבל: אשמח כמובן שחברי הכנסת יתלוו.

איתן כבל: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין ולאחר מכן היועצת המשפטית לוועדה.

איתן כבל: דינה זילבר, אני רוצה שקודם כול תתרשמי מהלך הרוח.

<צבי לביא: אני לא מדבר כאן בשמי כעיתונאי אלא כאחד מוותיקי התחנה.

<צבי לביא: אני רוצה להוסיף על הדברים שנאמרו.

<צבי לביא: אני עבדתי בתחנה כאיש מילואים במשך שנים רבות, מ-1968 ועד שנחמן שי "שחרר" אותי ערב מלחמת המפרץ.

<צבי לביא: אני זוכר, היו תקופות שכל העיתונות הישראלית וכל אמצעי התקשורת היו פחות או יותר בקו של השלטון והתחנה היחידה, למרות שהיא הייתה הכי-הכי כפופה לשר הביטחון ולראש הממשלה, תמיד אותם גורמים מפקחים השאירו את גלי צה"ל כמין שמורת טבע, בין במקרה ובין במכוון.

<צבי לביא: עובדה שזו הייתה התחנה המגויסת והמשוחררת ביותר מכל אמצעי תקשורת שהיה אי פעם במדינה הזאת, ואני עברתי כבר קרוב לשישים שנים בתחום הזה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה, צבי לביא.

איילת נחמיאס ורבין: כמו תמיד אתה מפלפל לנו.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד אוהבת את גלי צה"ל.

איילת נחמיאס ורבין: זה בדיוק המקום לעשות גילוי נאות.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שרוב יושבי הבית הזה מסכימים אתי.

איילת נחמיאס ורבין: זו תחנה ציבורית במלוא מובן המילה.

איילת נחמיאס ורבין: שוק התקשורת בישראל כל-כך מורכב שאנחנו זקוקים לגופי התקשורת העצמאיים האלה, הציבוריים האלה, אפילו אם הם לא ציבוריים פר-אקסלנס, כמו גלי צה"ל, לצורך העניין.

איילת נחמיאס ורבין: כשקראתי היום למשל על האפשרות שגלי צה"ל תעבור לתאגיד השידור הציבורי, אני מוכרחה להגיד לך, לא שמחתי על האופציה הזאת.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה מין סוג של אילוץ, ועוד פעם מין תמרון.

איילת נחמיאס ורבין: כי אני רוצה שיהיה תאגיד השידור הציבורי ושיהיו שידורי רדיו כפי שיש לנו היום, ואולי אפילו טובים יותר, ושתהיה גלי צה"ל.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שהמקום של התחנה הזאת בשיח הציבורי מאוד-מאוד חשוב.

איילת נחמיאס ורבין: כן, אני רוצה להגיד לכם משהו.

איילת נחמיאס ורבין: אני אוהבת גם את "רצועת הביטחון" ואין לי שום בעיה עם זה שיש בתחנה הזאת, או בשידור הישראלי, דברים שמערבבים נושאים צה"ליים שלא כל אחד – בסדר, אני אוהבת לשמוע קצינים שמשתחררים מן הצבא, מה לעשות, אני אוהבת לשמוע את הסיפור האישי שלהם, זה ב"רצועת הביטחון" אבל זה על אזרחי.

איילת נחמיאס ורבין: אלה תוכניות טובות וחשובות.

איילת נחמיאס ורבין: תסלחו לי, אין מה לעשות, אנחנו צבא עם קצת מדינה, אני יודעת, אבל עדיין אני רואה בזה ערך.

איילת נחמיאס ורבין: יש לי לעתים ויכוחים עם מפקד גלי צה"ל על כל מיני בחירות שנעשות שם.

איילת נחמיאס ורבין: אפילו בשבוע שעבר, על הבחירה להעלות לשידור – לדעתי שלי יחימוביץ הלכה לשם אבל בהחלט ראיתי סיבה למחות בתוקף על כך שלירן חג'בי הועלה לשידור בנושא מקצועי שקשור ל"צוק איתן".

<ירון דקל: מכתב תשובה אליך נמצא בדרך.

איתן כבל: אני מקווה מאוד, אני מחכה לו.

איתן כבל: היה מרתק מאוד.

איתן כבל: אמרתי את זה לו, דרך אגב, דבר שהוא לא מקובל.

איתן כבל: ביום חמישי שעבר יצא לי להאזין בדרך.

איתן כבל: היה עימות בין הכתבת הדס שטייף לבין אראל סג"ל בתוכנית, שזה לא דבר ברור מאליו.

איילת נחמיאס ורבין: אני מדברת על הראיון של לירן חג'בי, על הוויכוח בין העיתונאים של התחנה.

איילת נחמיאס ורבין: הייתי אמורה להיות חלק מן העימות הזה אבל לא יכולתי לעלות לשידור באותו יום, מה שלא אופייני לפוליטיקאים אבל נאלצתי לוותר על ראיון בגלי צה"ל.

איתן כבל: תוכלי להיות בשידור החוזר...

איילת נחמיאס ורבין: אני לא השתתפתי במסע הזה של "מה פתאום מביאים את אראל סג"ל".

איילת נחמיאס ורבין: אני באמת חושבת שפלורליזם חשוב בתחנה הזאת, גם אם אני לא מסכימה אתו.

איילת נחמיאס ורבין: בקיצורו של עניין, כשקראתי שמעבירים את התחנה למשרד הביטחון, כמו כולנו ככה התיישבתי בכיסא ואמרתי: איזה יופי, יש לנו עוד נושא לדיון.

איילת נחמיאס ורבין: זה מזכיר לי לומר לך, איתן כבל, שאנחנו צריכים לערוך דיון דחוף על נושא התאגיד, התכוונתי להגיד לך את זה הבוקר ושכחתי, כי מזמן לא דנו בנושא התאגיד.

איילת נחמיאס ורבין: בנושא גלי צה"ל אני מוכרחה לומר לכם שאני באמת לא יודעת איך שמירת המרחק, ה"באפר" הזה שבין יפו, בין רחוב יהודה הימית לבין הקריה, לקנרית, אני לא יודעת איך זה יוכל להישמר.

איילת נחמיאס ורבין: בואו נגיד את האמת.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא בטוחה שאפשר יהיה לשמור על אותם "באפרים", על אותם איזונים, על אותה יכולת עצמאית שמפקדי גלי צה"ל, אני מניחה, רוב הזמן נהנו ממנה, אני לא יודעת אם תמיד.

איילת נחמיאס ורבין: נחמן שי בטח יתייחס לעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לכם דבר אחד, קודם כול אני חושבת על החיילים.

איילת נחמיאס ורבין: בסדר גמור שיהיו חיילים שישרתו בתחנה, אגב בכל תצורה שלה.

איילת נחמיאס ורבין: זה יותר מורכב, אתה זוכר, איתן כבל, דיברנו על זה בשבוע שעבר, שחיילים משרתים בשב"כ, משרתים בכל זרועות הביטחון.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שיש אזרחים עובדי צה"ל שחשוב לתת עליהם את הדעת.

איילת נחמיאס ורבין: זה בעניינים המוסריים של זכויות עובדים ודברים כאלה.

איילת נחמיאס ורבין: ברמה העקרונית, אם גלי צה"ל תתחיל להיות משהו שהפוליטיקאים – תסלחו לי, אני אומרת את זה על כולנו – מתחילים לגעת בו, וכשהתעסקנו הרבה בנושא התאגיד הרגשנו את זה, היו לנו רגעים כאלה שאני עצרתי אותך ואתה עצרת אותי, יש רגעים שאתה מרגיש כל-כך מאוהב בפרויקט שאתה מתחיל לגעת במקומות הלא נכונים, אתה לא מתכוון אבל אתה מתחיל לגעת במקומות שאתה לא אמור לגעת בהם.

איילת נחמיאס ורבין: לכן אסור שזה יקרה לגלי צה"ל וחייבים לשמור עליה.

איילת נחמיאס ורבין: אני נורא מצטערת, הנה אומרת את זה, אין לי שום בעיה עם זה שלצה"ל יש תחנת שידור.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

איתן כבל: תודה רבה גברתי.

איתן כבל: היועצת המשפטית לוועדה והמשנה ליועץ המשפטי לכנסת, בבקשה, אתי בנדלר.

<אתי בנדלר: תודה.

<אתי בנדלר: אני בכל זאת רוצה להזכיר כמה עובדות שקשורות לקשר בין גלי צה"ל ובין ועדת הכלכלה של הכנסת במהלך השנים.

<אתי בנדלר: קודם כול, אנחנו צריכים לזכור שכל שידורי הרדיו והטלוויזיה במדינת ישראל יש להם תשתית נורמטיבית שמוסדרת בחקיקה, למעט אחד וחצי: נושא הטלוויזיה החינוכית, או בשמו בחקיקה הטלוויזיה הלימודית, וגלי צה"ל.

<אתי בנדלר: נושא הטלוויזיה החינוכית הוסדר חלקית בחקיקה, קודם כול באמצעות מתן זיכיון לשידורים שלהם בערוץ השני ואחר-כך בערוץ השלישי, שזה ערוץ 10, ובהמשך על-ידי הקליטה של הטלוויזיה החינוכית בתאגיד השידור הציבור בחוק השידור הציבורי, אם וכאשר הוא יעלה לאוויר, למרות שהקליטה שלו בתאגיד השידור הציבורי נדחתה על-פי חוק מסיבות אלו או אחרות.

<אתי בנדלר: לגבי גלי צה"ל, למעשה אין לה שום תשתית נורמטיבית בחקיקה למעט הנושא של שידורי חסות ותשדירי שירות.

נחמן שי: לא, בחוק רשות השידור.

איתן כבל: תאמינו לי, היא יודעת את החומר.

<אתי בנדלר: לא אמרתי שהיא לא מוזכרת בחקיקה.

<אתי בנדלר: אמרתי שאין תשתית נורמטיבית לפעילות שלה.

<אתי בנדלר: על זה אני מדברת.

<אתי בנדלר: כשאני מדברת על תשתית נורמטיבית אני רוצה להזכיר על מה מדובר בדרך כלל, בעיקר במקרה דנן כשאנחנו מדברים על שידור ציבורי.

<אתי בנדלר: אנחנו צריכים לזכור שגלי צה"ל, כפי שנאמר כבר, זה בעצם שידור ציבורי.

<אתי בנדלר: אני מדברת על קביעת מטרות בחקיקה, אני מדברת על פיקוח, על כללי שידור, על מינוי נושאי תפקיד ובעיקר מינוי מפקד גלי צה"ל, תפקידיו, כפיפויות.

עליזה לביא: את יודעת איך זה התחיל, למה זה קרה.

עליזה לביא: היא הנותנת.

<אתי בנדלר: אני יודעת למה זה קרה, אני יכולה לתת על זה הרצאות ארוכות, אבל אני מוותרת לכם.

<אתי בנדלר: יש למשל נושא של שידור תשדירי בחירות.

<אתי בנדלר: בעצם מי שהחליט לחייב את גלי צה"ל לשדר תשדירי בחירות היה יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית לכנסת התשע-עשרה, השופט אליקים רובינשטיין, בניגוד לעמדת צה"ל ומשרד הביטחון; יש עניין של מינוי נציב תלונות ציבור, נציב פניות ציבור, מה יהיו תפקידיו וסמכויותיו מול גלי צה"ל ומול משרד הביטחון; תקציב – מה יהיה השיעור מתקציב המדינה שיממן את פעולות התחנה הזאת לעומת תשדירי חסות ושידורי שירות שמותרים על-פי החוק, מה יהיה היחס ביניהם; האם יוּתרו מקורות הכנסה נוספים.

<אתי בנדלר: יש הרבה מאוד שאלות.

<אתי בנדלר: במהלך השנים ועדת הכלכלה דרשה שוב ושוב מן הממשלה להסדיר את הנושא בחקיקה.

<אתי בנדלר: השאלה אם באמת ראוי להסדיר או לא ראוי להסדיר את הנושא בחקיקה היא שאלה שקשה לתת לה תשובה.

<אתי בנדלר: אם אני נשאלת על זה רק כמשפטנית בצורה צרה מאוד, התשובה שלי: ודאי שכן.

<אתי בנדלר: אבל מצד שני- - -

איתן כבל: את תמיד נזכרת שלא פועלים בחלל ריק.

<אתי בנדלר: נכון.

<אתי בנדלר: באופן כללי אני לחלוטין מקבלת את האמירה שמה שלא מקולקל אל תתקן, כי בתיקון אפשר לקלקל.

עליזה לביא: בטח במציאות הנוכחית.

<אתי בנדלר: אבל בכל זאת אני רוצה להזכיר שאני לא יכולה להתעלם גם מן העובדה שגם כשיש חקיקה, ואני מתייחסת כרגע רק לנושא גלי צה"ל, לא באופן כללי, משום מה היא לא מקוימת עד הסוף.

<אתי בנדלר: כך למשל בשנת 2005 כאשר נחקק חוק גלי צה"ל (שידורי צבא ההגנה לישראל) (שידורי חסות ותשדירי שירות), נקבע שיש להקים ועדת פיקוח.

עליזה לביא: זה התחיל במיוחד אחרי כל הפרסומות שנכנסו.

עליזה לביא: בואו נציג את המסגרת.

<אתי בנדלר: נכון.

<אתי בנדלר: החוק הזה בזמנו נחקק כהוראת שעה לשנתיים.

<אתי בנדלר: הוא הוארך שלוש פעמים בשנים 2007, 2010 ו-2011.

<אתי בנדלר: אני מוכרחה לומר שבכל אחד מן הדיונים שהתקיימו בוועדת הכלכלה בנושא הזה נציג משרד הביטחון היה כאן והצהיר – וניתן לקרוא את הדברים האלה – שהממשלה מתכוונת להכין הצעת חוק כדי לעגן את כל הנושאים שהזכרתי קודם ואולי גם נושאים נוספים בחקיקה.

<אתי בנדלר: בחלק מן הזמנים אפילו דובר על טווח זמן ממש נראה לעין.

איילת נחמיאס ורבין: אבל לא הונח אף פעם חוק גלי צה"ל.

<אתי בנדלר: לא הונח.

<אתי בנדלר: למיטב ידיעתי לא פורסם אף פעם תזכיר או טיוטה, שום דבר.

עליזה לביא: אני מציעה שתציגי את המסגרת.

עליזה לביא: זה היה בעקבות תחנות הרדיו האזוריות והחסות והפרסום שהתחילו בגלי צה"ל.

עליזה לביא: חייבים לדייק.

<אתי בנדלר: כך זה התחיל.

<אתי בנדלר: במקור זה היה בעקבות עתירה שהוגשה על-ידי תחנות הרדיו האזוריות.

<אתי בנדלר: הם טענו שגלי צה"ל שואבים מהם הכנסות שמהוות את הבסיס לקיום התחנות האזוריות, ללא תשתית חוקתית.

נחמן שי: אבל זה עבר.

נחמן שי: זה כבר אושר.

<אתי בנדלר: אני מדברת כבר אחר-כך, אני חוסכת את כל ההיסטוריה.

נחמן שי: אני מסכים אתך.

נחמן שי: כמו תמיד לא היה לזה המשך.

<אתי בנדלר: על כל פנים, הייתה כל פעם הצהרה שבתום הבחינה הזאת ובתום הבחינה האחרת יוסדר הנושא באופן קבוע, כל הסוגיות האלה יוסדרו באופן קבוע באמצעות חקיקה.

<אתי בנדלר: כפי שאמרתי, בהתאם לחוק הייתה אמורה לקום גם ועדת פיקוח.

<אתי בנדלר: הנושא הזה הוזכר בדיונים לא פעם ולא פעמיים ולא שלוש.

<אתי בנדלר: הובטח כמובן שיקיימו את הוראות החוק.

<אתי בנדלר: עד עצם היום הזה למיטב ידיעתי לא הוקמה אותה ועדת פיקוח.

<אתי בנדלר: לא רק זה, אלא בתיקון האחרון שאותו לא הזכרתי, בשנת 2013, אם אני לא טועה, כאשר ועדת הכלכלה אישרה את בקשת הממשלה להפוך את הוראת השעה להוראה קבועה הוספה שם הוראה נוספת שאפשרה לגלי צה"ל להעביר את תשדירי השירות ושידורי החסות באמצעים טכנולוגיים נוספים מעבר לרדיו, זאת אומרת בסלולר, באינטרנט וכולי.

<אתי בנדלר: ההוראה הספציפית הזאת נקבעה כהוראת שעה שתחילתה במועד הקמת ועדת הפיקוח.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת אם בפועל מעבירים את התשדירים האלה באמצעים אחרים.

<אתי בנדלר: אם כן – אני מקווה שזה לא קיים כי אז בוודאי שזה ממש בניגוד לחוק משום שבעצם אין היום לגלי צה"ל היתר לעשות את זה.

נחמן שי: כפי שאמרתי, ככל שנעמיק יותר נתבלבל יותר.

עליזה לביא: אמרנו: אנומליה.

עליזה לביא: כפי שאמר ירון דקל: נס.

עליזה לביא: זה אכן נס.

<אתי בנדלר: יש לי הרבה מה לומר אבל אני רוצה לסיים בכל זאת את דברי.

<אתי בנדלר: אם אמצא לנכון בהמשך אולי תתיר לי לדבר שוב.

<אתי בנדלר: ההמלצות כרגע ככל שקראתי אומרות שני דברים, ההמלצות של מנכ"ל משרד הביטחון שעיינתי בהן היום.

<אתי בנדלר: התפיסה היא שאם גלי צה"ל תישאר בצה"ל אז יהיה צורך לבצע כל מיני פעולות שהוא מרבה לדבר עליהן, אבל להבנתו הן לא טעונות חקיקה.

איילת נחמיאס ורבין: איזה סוג פעולות?

נחמן שי: להבטיח את עצמאות התחנה ואת חופש הפעולה שלה, להפריד בין הדרג הפוליטי לדרג המקצועי של התחנה.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא משהו חדש.

נחמן שי: זה חדש כי זה לא היה קיים.

<אתי בנדלר: דברים שלא קיימים היום.

נחמן שי: פתיחת התיבה הזאת הוציאה את השד מן הבקבוק.

<אתי בנדלר: אני מבינה שעכשיו משהוא השתכנע שיש אולי מקום אם יהיו הליכים מסוימים, הוא השתכנע שיש אפשרות להעביר את זה גם למשרד הביטחון, בניגוד להמלצה הראשונה שלו.

עליזה לביא: גם זה לא ברור לנו.

עליזה לביא: זו לא הייתה ההמלצה הראשונה שלו.

<אתי בנדלר: הדברים הוסברו במכתב הלוואי שהופנה לחברי הוועדה.

<אתי בנדלר: אבל כמובן זה מותנה בבחינה על-ידי היועץ המשפטי לממשלה, כפי שנאמר שם.

<אתי בנדלר: אני רוצה לומר את עמדתי בעניין הזה.

<אתי בנדלר: אני חושבת שגם אם בסופו של דבר יוחלט להוציא את גלי צה"ל מצה"ל, אם זו תהיה ההחלטה, אני חושבת שכל החלטה כזאת לא יכול להיות שתתקבל בלי מעורבות הכנסת באשר למיקום ולדרך ולכלים ול"באפרים" בשיח פנים-ממשלתי, גם אם היועץ המשפטי לממשלה יהיה שותף מלא ויפעלו בהתאם להמלצותיו.

<אתי בנדלר: אני חושבת שיש גבול לאנומליות בתחום הזה של גלי צה"ל.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: גם הסיום היה ברור.

איתן כבל: אני רוצה לאפשר לכל מי שביקש לדבר, ונאפשר גם למשנָה ליועץ המשפטי לממשלה להתייחס לדברים בצורה מכובדת ומעמיקה.

איתן כבל: אאפשר קודם כול למשה פרידמן, יושב-ראש ועד ארגון עובדי צה"ל, לשמעון אלקבץ שהוא מנהל הרדיו.

איתן כבל: כולם רשומים.

איתן כבל: כמובן לד"ר תהילה אלטשולר, שהיא אורחת כבוד כאן במחוזותינו, ליאיר טרצ'יצקי ולעודד לבינסון.

איתן כבל: רציתי לשאול מי כאן נציג מנכ"ל משרד הביטחון.

איתן כבל: אני מציע שאתה תדבר לפני דינה זילבר.

איתן כבל: המשנָה ליועץ המשפטי לממשלה תסגור את התהליך הזה ואני כמובן ברשותכם אסכם את הדיון.

איתן כבל: בבקשה, משה פרידמן.

<משה פרידמן: שלום לכולם.

<משה פרידמן: שמי משה פרידמן, אני יושב-ראש ארגון עובדי צה"ל, אני מייצג את כלל עובדי צה"ל.

<משה פרידמן: יש אצלנו יותר מ-300 מקצועות: טייסים, מורים, רופאים וכן הלאה, וגם אזרחים עובדי צה"ל בגלי צה"ל: טכנאים ועיתונאים.

<משה פרידמן: ההתייחסות העיקרית של האנשים פה הייתה בעיקר לנושא השידורים.

<משה פרידמן: ההתייחסות שלי שונה.

<משה פרידמן: אני עוסק בפרנסה של עובדים, בביטחון התעסוקתי שלהם.

<משה פרידמן: אני רוצה להבהיר פה, יש לנו את ההסכם האחרון שנחתם.

איתן כבל: התייחסתי לזה בפתיח.

<משה פרידמן: אמרת את זה, וטוב שאמרת.

<משה פרידמן: ההסכם משנת 2014 שעליו חתומים מערכת הביטחון, משרד האוצר וכמובן ההסתדרות מדבר על מיצוי תביעות עד תחילת שנת 2018.

<משה פרידמן: הופתעתי מנושא גלי צה"ל, לא רק אני אלא גם יושב-ראש ההסתדרות.

<משה פרידמן: קיבלנו את ההודעה דרך התקשורת.

<משה פרידמן: אגיד פה בגילוי נאות, ממנכ"ל משרד הביטחון צפונה ודרומה התנצלו על היציאה לתקשורת בדרך הזאת.

<משה פרידמן: אני רוצה להגיד עוד משהו בקשר לגלי צה"ל לפני שאגיד עוד כמה דברים בקשר להתנהלות.

<משה פרידמן: גלי צה"ל היא פסקול של המדינה, היא פסקול של צה"ל.

<משה פרידמן: המילה היא "גלי צה"ל".

<משה פרידמן: צה"ל זה סלוגן ששייך רק לצה"ל, הוא לא שייך לשום גוף אחר של גורם אחר.

<משה פרידמן: לכן כל השיח שהתחיל מאז נכנס הרמטכ"ל גדי אייזנקוט, שדיברתי אתו מספר פעמים בנושא הזה, הוא הבהיר לי את העמדה שלו, שנשארה כפי שהיא אכן עד היום.

<משה פרידמן: נפגשתי גם עם השר עצמו, הוא הבהיר לי את העמדה שלו.

<משה פרידמן: בסוף העבודה הועברה למנכ"ל משרד הביטחון, והייתה פה התייחסות ולא אחזור עליה.

<משה פרידמן: אתמול הייתי אצל המנכ"ל בדיון גדול מאוד ביחד עם יושב-ראש ההסתדרות, אבי ניסנקורן, על גלי צה"ל.

<משה פרידמן: היום הייתה לי עוד שיחה אתו לפני שהגעתי לפה כדי להבין דברים שלא הבנתי אתמול.

<משה פרידמן: אגיד לכם את השורה התחתונה נכון לעכשיו.

<משה פרידמן: כרגע זה ברמה של אמירוֹת, אין מסמכים.

<משה פרידמן: המנכ"ל אמר, ואני מאמין לכל מילה שהוא אמר, שגלי צה"ל תישאר על כנה, אזרחים עובדי צה"ל יישארו כעובדי צה"ל, יהיו חלק מצה"ל.

<משה פרידמן: הדבר היחיד שישתנה זה התווית על הדלת של מפקד גלי צה"ל: במקום שיהיה כתוב שם "מפקד גלי צה"ל" יהיה כתוב "מנהל גלי צה"ל" או "הממונה על גלי צה"ל" או כל שם אחר, והוא יהיה כפוף למנכ"ל משרד הביטחון.

עליזה לביא: אתה מאמין לו?

נחמן שי: אתה נאיבי.

<משה פרידמן: כך נאמר לי.

איתן כבל: אפשר להגיד על משה פרידמן הרבה דברים, אבל נאיבי הוא לא.

עליזה לביא: הוא לא אמר מה דעתו אלא מה נאמר לו.

<מאיר אסרף: אני יועץ משפטי של ארגון עובדי צה"ל.

<מאיר אסרף: כאשר אומרים לנו אמירות כאלה אנחנו מעגנים את הדברים.

<מאיר אסרף: אנחנו נוהגים לעגן את הדברים עוד מאז קום המדינה בהסכמים קיבוציים.

<מאיר אסרף: לכן אי אפשר להגיד שאנחנו נאיביים.

<מאיר אסרף: נאיביים אנחנו לא.

<מאיר אסרף: בואו נתקדם.

איתן כבל: העניין הובהר.

איתן כבל: גם פתחתי בדברים ומשה פרידמן מוסיף עליהם.

איתן כבל: חלק בלתי נפרד מכל התהליך – וגם תתייחס לזה המשנָה ליועץ המשפטי לממשלה, אני בטוח בכך, ואגיד בסיכום דברים שגם "מתכתבים" עם הדברים שהיועצת המשפטית לוועדה אמרה בעניין הזה.

איתן כבל: לא סתם מניתי בתוך שלוש הנקודות המרכזיות את נושא עובדי צה"ל.

איתן כבל: פשוט מאוד, לא ליד ולא כאילו.

איתן כבל: השאלה אם אנחנו נאיביים או לא, זה לא רק שאלה של שר ביטחון, זה כל שרי הביטחון.

<משה פרידמן: כאחראי על התעסוקה של העובדים, הפרנסה שלהם, הסכמי שכר שלהם, אם זו תהיה ההחלטה הסופית, מה שנאמר לי, אם אכן האמירות האלה שנאמרו אתמול באוזני יושב-ראש ההסתדרות, שהנושא של התקשורת הוא חרד לה מאוד והוא בא איתי לשיחה הזאת, עזב הכול והגיע, ואכן היום וידאתי את זה פעם שנייה, אם אכן זה יעוגן בהסכמים אתנו מבחינתי כיושב-ראש הארגון, בנושא של תעסוקת עובדים, ביטחון תעסוקתי ופרנסה אני נרגע, זה סוג של צפירת הרגעה.

נחמן שי: אתה לא תלך קדימה אם לא תעגן את זה בהסכם.

נחמן שי: נכון?

<משה פרידמן: אני עדיין מחכה לפרוטוקול של השיחה עם מנכ"ל משרד הביטחון.

<משה פרידמן: אני יודע שהם עדיין לא יודעים סופית איך כותרת על הדלת – אנסה לפשט את זה – תהיה על הדלת של מפקח/מנהל/הממונה.

<משה פרידמן: אני יודע שצריכים להיות דיונים בשבוע הקרוב וידבר על זה אולי עוזר מנכ"ל משרד הביטחון.

<משה פרידמן: אבל בהחלט אדרוש ואקבל עיגון.

<משה פרידמן: אחדד ואומר לטובת השיחה הזאת, יושב-ראש ההסתדרות שאל: מחר בבוקר ייצא עובד צה"ל, עיתונאי או טכנאי, לפנסיה.

<משה פרידמן: מי יבוא במקומו?

<משה פרידמן: התשובה שנאמרה על-ידי המנכ"ל חד-משמעית: אזרח עובד צה"ל חדש.

<משה פרידמן: כך נאמר אתמול.

<משה פרידמן: זה אומר שהם כפופים מנהלתית שְֹכָרִית תעסוקתית לצה"ל ואנחנו הארגון היציג שלהם.

<משה פרידמן: זה נאמר אתמול ליושב-ראש ההסתדרות ולי, והיום וידאתי את זה פעם שנייה.

<משה פרידמן: נכון, אנחנו מחכים למסמכים.

<משה פרידמן: יושב פה העוזר של המנכ"ל והוא יאשר את הדברים האלה, אני בטוח.

איתן כבל: אני רוצה לחדד את הדברים כדי שיהיה ברור.

איתן כבל: לא סתם משה פרידמן נזהר בדבריו.

איתן כבל: יש הבדל גדול בין להתעסק עכשיו עם ענייני השכר וזה שהם "סגורים" לחלוטין מרגע זה ועד סוף 2017 ותחילת 2018, של כל עובדי צה"ל, מצד אחד, ומצד שני סיפור הדרך ביחסים החדשים שהולכים להיווצר בין עובדי צה"ל לבין האורגן החדש שהם הולכים להיות חלק ממנו.

איתן כבל: זה לא לקבוע חוק חדש אבל חייבים לקבוע מערכת יחסים שהיועץ המשפטי לממשלה והמשנָה ליועץ המשפטי לממשלה- - -

<משה פרידמן: זה לא מה שנאמר לי אתמול.

<משה פרידמן: עוד פעם, אין לי מסמכים.

<משה פרידמן: אני מבין על מה אתה מדבר.

<משה פרידמן: בהסכם החדש שיהיה לפי הפרשנות שקיבלתי אתמול אני אמשיך לנהל את המשא ומתן לטובת עובדי גלי צה"ל.

איתן כבל: אני לא מתווכח אתך.

איתן כבל: כל אשר אני אומר לך, אני מקבל את מה שאדוני אומר ככתבו וכלשונו, אבל הכול חייב להיות מעוגן בצורה ברורה.

איתן כבל: זה כל אשר אמרתי.

<משה פרידמן: מסכים אתך, זה יהיה.

איתן כבל: זה כל אשר אדוני אומר, הכול טוב ויפה, כי גם כשזה יעוגן אפשר לשנות, קל וחומר אם זה לא מעוגן.

איתן כבל: אנחנו מכירים את זה כעניין של יום ביומו במקום שבו אנחנו נמצאים.

איתן כבל: תודה למשה פרידמן.

איתן כבל: עודד לבינסון, בבקשה.

איתן כבל: חברים, אנא בקצרה.

<עודד לבינסון: אני חושב שכוחה של גלי צה"ל במשך כל השנים מושתת על שני וקטורים עיקריים.

<עודד לבינסון: בראש ובראשונה העצמאות העריכתית והתכנית של התחנה, מצד שני אנחנו יכולים לראות את הרבגוניות של עובדיה.

<עודד לבינסון: יכול להיות "דוס" נבער מצד אחד, אולי פחות נבער, יכול להיות מצד שני אדם עם קוקו ועגיל.

<עודד לבינסון: אנחנו יכולים לראות בעניין הזה של עצמאות, נדמה לי, את החשש העיקרי.

<עודד לבינסון: כאשר אנחנו מדברים על הביטחון התעסוקתי שמזכיר הארגון הארצי של עובדי צה"ל דיבר עליו קודם, אני מניח שהדבר הזה, בין השאר נוכח העובדה שיושב-ראש ההסתדרות נתן גיבוי מלא ואני מניח שהוא עומד באופן מלא מאחורי האמירות שלו בפגישה שקיימנו לפני תקופה קצרה מאוד אגב הדבר הזה, אני מניח שהסיפור הזה עתיד לבוא על פתרונו, בין השאר בצורה של מתן אפשרות לשמירה על זכויות העובדים וכדומה גם אם תהיה מסגרת חדשה.

<עודד לבינסון: אבל כאשר אנחנו מדברים על שמירה על עצמאות עריכתית, על המשך שמירה על חופש ביטוי בגלי צה"ל, נדמה לי – וכפי שאמר חבר הכנסת שי, אין כאן שום עניין פרסונלי – שלא יכול להיות שפוליטיקאי יעמוד ולרשותו תהיה תחנת שידור והוא לא יעשה בה שימוש.

<עודד לבינסון: הלחיצה על אינטרקום איננה כרוכה במאמץ גדול.

<עודד לבינסון: אני חושב שגם הסוגיה הזו, של היעדר השפעה פוליטית, לא רק שמדאיגה אלא היא לא יכולה לבוא על פתרונה, גם לא בהצעה שנחשפתי אליה באופן חלקי כפי שציטטה המשנָה ליועץ המשפטי לכנסת, שמדברת על כך שניתן לקבוע ועדת איתור ואז לא נראה את הלחצים של שר הביטחון בקביעת זהות מפקד גלי צה"ל.

<עודד לבינסון: מעל ועדת איתור כזו, עצמאית ככל שתהיה, יש את השר שממנה את יושב-ראש הוועדה, מעבר לאיתור, מעבר לוועדה.

<עודד לבינסון: אני לא חושב שיש בכך פתרון.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אלה בדיוק הדילמות שאנחנו כל הזמן מדברים עליהן ואלה המתחים שצריך לתת עליהם את הדעת.

איתן כבל: שמעון אלקבץ, מנהל קול ישראל ועורך ראשי, בבקשה.

<שמעון אלקבץ: אני בא מהמקום של ניהול קול ישראל ושל תפקיד עורך ראשי של רשות השידור כדי להגיד כאן אמירה ערכית ברורה מאוד, כמי שהיה גם כתב גלי צה"ל בדרום וכמי שאחר-כך היה במשך 5 שנים עורך יומני הבוקר בגלי צה"ל.

<שמעון אלקבץ: חבר הכנסת נחמן שי שיושב כאן היה אז מפקד התחנה.

<שמעון אלקבץ: הבועז והיכין הם עמודי התווך שעליהם הושתת בית המקדש, וירון דקל דיבר כאן על בית.

<שמעון אלקבץ: רשתות קול ישראל וגלי צה"ל הן שידור ציבורי.

<שמעון אלקבץ: יכול להיות שיש כאן אמירה מוזרה מאוד כי אני מייצג את מי שמתחרה מידי בוקר מול גלי צה"ל.

<שמעון אלקבץ: כן, התחרות הזו חשובה וחופש הביטוי חשוב והשידור הציבורי חשוב.

<שמעון אלקבץ: גלי צה"ל היא שידור ציבורי.

<שמעון אלקבץ: יש פה אמירה ברורה מאוד בקטע הזה.

<שמעון אלקבץ: למי שחושב שאפשר יהיה להכניס או לכנס את גלי צה"ל תחת המילים "גלי צה"ל שייכים למישהו" – גלי צה"ל שייכים לציבור.

<שמעון אלקבץ: זו אמירה ברורה מאוד שלי.

<שמעון אלקבץ: זה מה שרציתי לומר.

איתן כבל: תודה אדוני.

איתן כבל: אני מודה לך על הדברים שלך.

איתן כבל: ד"ר תהילה אלטשולר, בבקשה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: תודה רבה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני נמצאת פה כבר שנה וחצי בערך, מאז תחילת הקדנציה של הממשלה הנוכחית, וכמו קאטו הזקן אני חוזרת ואומרת: מישהו מבקש כאן לשקשק את כל שוק התקשורת ולהעמיד אותו לכל רוחב הגזרה על הברכיים.

<תהילה שוורץ אלטשולר: זה לא מקרה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני לא חושבת שיש כאן איזו קונספירציה אבל אני חושבת שיש כאן – אם להשתמש בביטוי השאול מן הצבא – את רוח המפקד.

<תהילה שוורץ אלטשולר: הייתי יכולה אולי לנסות לעשות איזו פרפרזה עלובה על המשפטים של נימלר:

<תהילה שוורץ אלטשולר: כשבאו לקחת את התאגיד אז אמרתי שזה רק התאגיד, ואז כשמינו חבר של ראש הממשלה ליושב-ראש חדשות 10 אז אמרתי שזה רק חדשות 10, ואז אחר-כך כשבאו להתערב בערוץ הכנסת אמרתי שזה רק ערוץ הכנסת, וכשתיווכו בעסקאות כדי למכור את "ידיעות אחרונות" אמרתי שזה רק "ידיעות אחרונות".

עליזה לביא: הפרפרזה שלך ממש סמוכה ליום השואה הבין-לאומי.

<תהילה שוורץ אלטשולר: לכן אמרתי, זאת הייתה הכוונה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני באה מן המקום של הסדרת תקשורת, זה תחום המומחיות שלי.

<תהילה שוורץ אלטשולר: באמת יש כאן איזה דבר נורא מעניין.

<תהילה שוורץ אלטשולר: כולם מדברים על האנומליה אבל כולם אומרים: אם יש כבר אנומליה אז בואו ונשאיר אותה, בגלל שהיא כבר קיימת אז בואו נשאיר אותה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אין כאן שום הסתכלות.

<תהילה שוורץ אלטשולר: לכן אני רוצה לומר לכם, חברי הכנסת שיושבים כאן, שבאמת אני מעריכה כל אחד מכם וכולכם גם מומחים בתחום הזה, להמשיך את מה שאמרה עו"ד בנדלר בצורה הרבה יותר חריפה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: הדבר הזה הוא הסדר ראשוני.

<תהילה שוורץ אלטשולר: להוציא את גלי צה"ל מן הצבא ולהעביר אותה למשרד הביטחון זה ממש הסדר ראשוני.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני לא רואה הבדל בין החלטה של שר הביטחון מכוח חוק שירות ביטחון לפטור כמות כזאת או אחרת של מלש"בים חרדים מלשרת בצבא, שבג"ץ קבע במפורש שזה הסדר ראשוני והכנסת צריכה לטפל בו, ובין עניין של תחנה עם אחוזי ההאזנה הכי גבוהים בארץ.

<תהילה שוורץ אלטשולר: לא יכול להיות מקרה שבו בהיעדר תשתית חקיקתית הולכים לעשות שינוי ארגוני כזה בלי חקיקה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אתם מאבדים את השליטה שלכם על התהליך בחרדה הגדולה של "מה יקרה אם נתחיל לייצר פה חקיקה".

<תהילה שוורץ אלטשולר: אם לא תייצרו חקיקה אז אנחנו בעצם נאפשר בתרבות הפוליטית הקיימת בישראל, ואנחנו יודעים בדיוק מה היא התרבות הפוליטית הקיימת הזאת, לספר לעצמנו סיפורים על קירות ברזל ולהפוך אותם אחר כך לגבינות מחוררות.

<תהילה שוורץ אלטשולר: זה הדבר שבעיניי הוא בעייתי.

<תהילה שוורץ אלטשולר: לכן אני מציעה, מאוד בקצרה, וכתבתי את זה בקיץ כבר לוועדת אודי אדם, ברור שאם רוצים להוציא את גלי צה"ל מהצבא חייבים לחוקק, אני חושבת שאין דרך אחרת.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני אומרת לכם ברצינות לפי מיטב שיפוטי, זה לא יעבור מבחן של בג"ץ.

<תהילה שוורץ אלטשולר: צריך לחוקק חוק שיכול להיות אפילו הוראת שעה ל-4 שנים, להשאיר את גלי צה"ל בדרך כזאת או אחרת בתוך משרד הביטחון.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אפשר וכדאי לתת לה כפיפות ארגונית, לא רק למשרד הביטחון.

עליזה לביא: את יודעת מי שר התקשורת?

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני יודעת מצוין מי שר התקשורת וזה עגום מאוד.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אבל הדרך האחרת, בעצם אני מנסה לומר לכם: או שתשאירו את גלי צה"ל במקום שבו היא נמצאת בו, גם אם הרמטכ"ל לא מאוד שמח על זה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אין מה לעשות, יש עוד דברים שהרמטכ"ל מן הסתם לא כל-כך שמח עליהם.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אם יש אינטרס ציבורי אז צריך להשאיר את זה שם.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אם רוצים להעביר את זה מוכרחים לעשות את זה בחקיקה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: צריך לעשות את זה בהוראת שעה ל-4 שנים ואז להחליט: אם התאגיד מתאושש ועומד על רגליו אפשר להעביר את זה לתאגיד.

<תהילה שוורץ אלטשולר: שוב, יהיו חייבים לעשות חשיבה מה המשמעות של זה בתוך התאגיד, איך התאגיד יכול לנהל שתי תחנות מתחרות.

<תהילה שוורץ אלטשולר: יש פה הרבה מאוד שאלות.

<תהילה שוורץ אלטשולר: יש לי גם הצעה בהקשר הזה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אפשרות אחרת היא לצאת למכרז לתחנת רדיו ארצית.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אבל כל עוד הדברים האלה לא נעשים, בעיניי הדבר המשמעותי הוא שאי אפשר לעשות את זה בלי חקיקה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רוצה להגיד לך משפט אחד כמי שמלווה אותנו ויש גם הערכה הדדית בינינו לבינך.

איתן כבל: אני יכול לומר לך את הדבר הבא: נמאס לי למות צודק.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אז אל תאפשר לדבר הזה לקרות.

איתן כבל: אי אפשר להאשים אותי שאני לא מנהל קרבות, לא רק קרבות רחוב.

איתן כבל: בבית הזה אין רבים, אני לא רוצה להכתיר את עצמי, אבל באמת אני נלחם לעתים בידיים חשופות.

איתן כבל: אני מקבל את רוב הדברים שאת אומרת.

איתן כבל: זה לא שאלה עכשיו של שיח הסכמה בינינו.

איתן כבל: יש גם תקופות שצריך להיות חכם ויש תקופות שצריך להיות מאוד-מאוד-מאוד חכם.

<אתי בנדלר: ותמיד כדאי להיות עוד יותר חכם.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לך שהתאגיד, כנראה נוני וביבי הצילו אותו, אולי.

איתן כבל: לא כי קרה משהו אחר.

איתן כבל: ו-30 באפריל עדיין צריך להגיע.

איתן כבל: אני אומר את זה בצורה כנה וישרה.

איתן כבל: אני אתך בכל מילה שאת אומרת.

איתן כבל: אנחנו יושבים פה בכל דיון, גם היום ומחר.

איתן כבל: במליאה נגיד: "לא יכול שיהיה כדבר הזה".

איתן כבל: יכול בהחלט, אבו-אבוה של יכול, רב-רבו של יכול, כל מילה שתבחרי באיזו שפה שתבחרי.

איתן כבל: אנחנו עומדים וצועקים, והשיירה עוברת והקרנפים מתחילים להיות עדר.

איתן כבל: זה לא פשוט.

איתן כבל: לא שאני מבקש ממישהו להמליץ עלינו להדליק משואה של לוחמים אבל צריך בעניין הזה לפעול.

איתן כבל: החלטתי בעניין הזה להיות באמת חכם.

איתן כבל: אני יודע מה יכול שיקרה.

איתן כבל: אנחנו מכירים את הפוליטיקה, אנחנו מכירים את הכלים.

איתן כבל: אם נמצא את עצמנו לא בחוכמה מתכתבים עם דינה זילבר המשנָה ליועץ המשפטי לממשלה, עם היועץ המשפטי לממשלה, מפעילים את הכלים שעומדים לרשותנו.

איתן כבל: ויושבים כאן אנשים חכמים, כולל היועצת המשפטית לוועדה.

איתן כבל: זה לא עניין שאנחנו לא יודעים מה, בוודאי.

איתן כבל: אפילו רק שאלת מינוי המנהל לא פשוטה.

איתן כבל: יש פה שאלות שמונחות לפתחנו.

<אתי בנדלר: האם הוא יהיה או לא יהיה העורך הראשי, למשל.

איתן כבל: חברים יקרים, קודם כול אני רוצה לדעת את עמדתו.

איתן כבל: כאן המשנָה ליועץ המשפטי לממשלה, שזה התיק שהיא עוסקת בו, מניפה דגל בכל הכוח, וגם ראינו כשמניפים דגל בכל הכוח מה עושים.

איתן כבל: לכן צריך להתכתב בצורה נבונה וחכמה.

איתן כבל: אני חושב שיש לנו את הכלים לעשות את זה, והוכחנו גם.

איתן כבל: את יודעת אילו מלחמות ניהלנו בענייני התאגיד ובעניינים אחרים וברוך השם, לא את כל תאוותנו קיבלנו.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: יאיר טרצ'יצקי, אייל צור, עמרי גילה ודינה זילבר סוגרת, בבקשה בקצרה.

איתן כבל: יאיר טרצ'יצקי לא נמצא.

איתן כבל: אייל צור מ"פורום קהלת", בבקשה.

איתן כבל: ממש בקצרה כי אנחנו כבר יודעים בעל-פה מה אתה הולך להגיד.

<אייל צור: אדוני היושב-ראש, קראת את הנייר ששלחנו?

איתן כבל: קראתי.

<אייל צור: אני שמח לשמוע שקראת את הנייר.

<אייל צור: קודם כול, תודה על ההזמנה ועל ההזדמנות.

<אייל צור: זו הפעם הראשונה שאני מופיע בפני ועדה של הכנסת.

<אייל צור: חשוב לי להתחיל את הדברים שלי באמירה שאסור שהדיונים על גלי צה"ל ועל תאגיד השידור הציבורי, עם כל הציניות, יתחלקו לפי קווים של קואליציה ואופוזיציה.

<אייל צור: יש כאן עניינים שחוצים מפלגות וחשוב שתהיה הגעה להסכמה.

איתן כבל: אנחנו מחכים ליום הזה.

<אייל צור: הביאו את היום.

<אייל צור: ..

<אייל צור: בנייר שלי שרטטתי שני מתווים ושמחתי לראות שגם מנכ"ל משרד הביטחון הצביע עליהם.

<אייל צור: המתווה שנבחר בסוף הוא מתווה ביניים והוא באמת מעורר בעיות.

<אייל צור: אני מתחבר למה שאמרה תהילה אלטשולר לגבי צורך להסדיר בחקיקה.

<אייל צור: עורכת-הדין בנדלר, אני חושב שלאור סעיף 88 בחוק תאגיד השידור הישראלי לא יהיה מנוס אלא להתייחס להעברה של התאגיד למשרד הביטחון כי כרגע לא מוזכר משרד הביטחון אלא רק שר הביטחון ושר התקשורת וכולי.

<אייל צור: יחד עם זה, אני חושב שאם הולכים למהלך, וחשוב מאוד להסדיר את היחסים של הנהלת התחנה עם השר ועם המנכ"ל, ראש האגף הביטחוני-חברתי, אני עוד לא יודע איפה בדיוק התחנה תהיה, חשוב לתת מענה לשורה של בעיות, שלא ראיתי התייחסות אליהן במכתב של מנכ"ל משרד הביטחון, לגבי השאלה של גלגל"צ, שעד היום לא הצלחתי להבין מה לזה ולארגון צבאי כמו צה"ל.

נחמן שי: אתה ומירי רגב עוד לא קלטתם את זה.

<אייל צור: נחמן שי, לא אספר לוועדה שטענת כשהבאתי לך את הנייר שהמסקנות מאוזנות, וכתבתי שם שלדעתי גלגל"צ לא צריכה להיות בצבא.

<אייל צור: אני חושב שחשוב גם להסדיר את משך הכהונה של מפקד התחנה ואת דרך הבחירה, לאור מה שקרה עם אהוד ברק ויצחק טוניק לפני יותר מ-5 שנים.

<אייל צור: צריך להסדיר גם את מעמד נציב תלונות הציבור.

<אייל צור: בעיניי לא ראוי שראש מחלקת החדשות או השידורים היום בתחנה הוא גם נציב תלונות הציבור.

<אייל צור: איך הוא יכול לבדוק תלונות על קולגות שלו בתחנה כאשר הוא בראש שקט?

<אייל צור: יש כאן לחצים.

<אייל צור: וגם לדעתי חשוב לגבש תוכנית רב-שנתית.

<אייל צור: אנחנו נמצאים בתקופה שלא כל-כך ידוע לאן הולך שוק התקשורת, אבל כפי שהצבא עובד בתוכנית "טר"ש גדעון", בשאיפה ל-4-5 שנים, לפעמים אפילו 10 שנים, חשוב שגם לגלי צה"ל תהיה תוכנית רב-שנתית.

<אייל צור: תודה רבה.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: עמרי גילה, בבקשה.

<עמרי גילה: אני העוזר של מנכ"ל משרד הביטחון.

<עמרי גילה: אני ריכזתי את הדוח המקצועי הזה.

איתן כבל: ביקשתי מן המנכ"ל לבוא.

איתן כבל: אני לא מתכוון לקיים את הדיון הבא בלעדיו.

איתן כבל: או בואו נאמר כך, אראה בחומרה רבה, ואנחנו נודיע מבעוד מועד, אם המנכ"ל לא יבוא לדיון הבא.

איתן כבל: קיבלתי את העובדה שההודעה נמסרה בלוח זמנים קצר ולא הסכמתי לדחות את הדיון מהסיבות שאנחנו גם מקשיבים להן ברגע זה, כי חשוב שהכנסת תאמר את דברה בעניין הזה, אבל בדיון הבא המנכ"ל יהיה כאן.

איתן כבל: אנא אעבר את המסר ככתבו וכלשונו.

<עמרי גילה: לפרוטוקול אומר שמיותר לומר את זה, בשל הכבוד שהמנכ"ל רוחש לכנסת, אבל כפי שאמרת, בגלל לוח הזמנים הקצר נשלחתי כגורם המקצועי שמבין בחומר.

<עמרי גילה: אפרוט את התהליך.

<עמרי גילה: נשאלנו על-ידי חבר הכנסת המכובד לגבי התהליך.

<עמרי גילה: אתחיל בתהליך ואז אעלה כמה עקרונות, שאני מקווה שיסירו חששות של חלק מן האנשים פה.

איתן כבל: חששות לא יוסרו, אל תדאג.

<עמרי גילה: אשתדל להפיג את חלקם.

<עמרי גילה: הכול התחיל לפני כחצי שנה.

<עמרי גילה: הרמטכ"ל במסגרת העבודה על "טר"ש גדעון" החליט להתמקד בנושאי הליבה של הצבא, או בשפת העם: מה שלא יורה אנחנו שוקלים אם הוא צריך להישאר בצבא.

<עמרי גילה: אפשר להגיד שההחלטה הזאת ממומשת.

איתן כבל: יש לו הרבה לסגור.

<עמרי גילה: וגם דברים נסגרים.

<עמרי גילה: ההחלטה הזאת הועברה לשר הביטחון.

<עמרי גילה: שר הביטחון הבין שגלי צה"ל, עם כל הכבוד לגדוד שריון או טייסת, זה לא כמו גדוד שריון או טייסת, זה משהו אחר.

<עמרי גילה: בגלל זה הוא ביקש מן המנכ"ל: קח את עמדת הרמטכ"ל, כאשר נקודת המוצא שהרמטכ"ל הצביע עליה היא להעביר את גלי צה"ל כיחידה, כהעברת כוח למשרד הביטחון.

<עמרי גילה: זו הייתה נקודת המוצא, זה ראשית הצירים.

<עמרי גילה: זה לא היה ועדה, יותר נכון זה היה עבודת מטה מאומצת.

<עמרי גילה: המנכ"ל נפגש עם כ-40 מומחים, לרבות חבר הכנסת המכובד נחמן שי, כדי לשמוע את דעתו כמו את דעתם של יתר מפקדי התחנה שעודם בחיים, נפגשנו עם כולם.

<עמרי גילה: בשלב מסוים במעלה הדרך קיבלנו את חוות הדעת של היועץ המשפטי למערכת הביטחון.

<עמרי גילה: חוות הדעת הזאת טענה שנדרשת פרוצדורה מסוימת מאוד כדי להעביר את התחנה למשרד הביטחון.

<עמרי גילה: כפי שנאמר כאן קודם: חקיקה ראשית וכדומה.

<עמרי גילה: אנחנו הבנו שהפרוצדורה הזאת ארוכה מאוד ובשל הסיבה הזאת האופציה הזאת הועדפה נמוך יותר מן האופציות האחרות שנשקלו.

<עמרי גילה: היו חמש אופציות, לרבות סגירת התחנה – נגיד את הדברים על השולחן – וכאשר הבנו שסגירה של תחנה ציבורית מצליחה יש בה פגיעה אנושה בדמוקרטיה, בגלל זה אמרנו: האופציה הזאת יורדת כרגע, האופציה של סגירת התחנה יורדת.

<עמרי גילה: האופציה של העברה למשרד הביטחון, אם היא דורשת חקיקה, אנחנו רואים שלהעביר חקיקה על תאגיד שידור ציבורי לוקח כמה שנים טובות, אז כנראה שכרגע זה לא יתכנס ב"טר"ש גדעון" הנוכחי.

<עמרי גילה: עד היום התאגיד עדיין לא עובד.

<אתי בנדלר: להעביר חקיקה לוקח שנים או לבצע אותה?

<עמרי גילה: להעביר מהלך בחקיקה ייקח לא מעט זמן, על כך אני מקווה שתסכימו אתי.

<אתי בנדלר: אני יכולה לומר לך שחקיקת חוק תאגיד השידור הציבורי הראשון נעשתה בהליך מהיר מאוד.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אבל "זה חמק לנו".

<תהילה שוורץ אלטשולר: שכחת.

<תהילה שוורץ אלטשולר: ..

<אתי בנדלר: בפועל זה הלך מהר מאוד.

איתן כבל: מנקודת המבט שלי, לוח הזמנים של חקיקה הוא לא הבעיה.

<עמרי גילה: השאלה לגבי העברת התחנה למשרד הייתה מן ההתחלה.

<עמרי גילה: בשלב כלשהו, בעקבות חוות דעת של היועצת של המשרד, היא הועדפה פחות משתי החלופות האחרות.

<עמרי גילה: בעקבות התהליך הזה, באוקטובר אכן גובש דוח שדיבר על שתי חלופות.

<עמרי גילה: אחת מדברת על העברת התחנה לתאגיד השידור הציבור.

<עמרי גילה: דא עקא, אנחנו רואים מה מצבו כרגע.

<עמרי גילה: החלופה האחרת דיברה על הותרת התחנה, בניגוד לדעת הרמטכ"ל, בניגוד למהלך הכללי של "טר"ש גדעון", בצבא, עם טיפול באנומליה שדובר עליה שנים רבות.

<עמרי גילה: בינתיים במעלה הדרך נעה חוות דעת של הפרקליט הצבאי הראשי שחושבת אחרת לגבי הפרוצדורה של קליטת התחנה במשרד.

<עמרי גילה: נוצר מצב שיש בעצם שתי חוות דעת של שני משפטנים בכירים מאוד ומכובדים מאוד.

<עמרי גילה: במצב כזה אנחנו עולים ליועץ המשפטי שאמור להכריע במקרים כאלה, הוא היועץ המשפטי לממשלה.

<עמרי גילה: המנכ"ל נפגש אתו אך לאחרונה.

<עמרי גילה: היועץ המשפטי לממשלה, למיטב ידיעתי- - -

איתן כבל: אני מציע שאם כבר הגעת ליועץ המשפטי לממשלה נעביר את השרביט.

<עמרי גילה: ברשותך אסיים להסביר את התהליך.

<עמרי גילה: קיבלנו רוח גבית מסוימת, שבטוח שתיכף המשנָה ליועץ המשפטי לממשלה תרחיב עליה מעבר למה שאני אומר כרגע.

<עמרי גילה: לכן התקבלה ההחלטה, שבהינתן המצב הזה ולאור העובדה שהאופציה שהרמטכ"ל המליץ עליה בהתחלה ומבחינת הבעד ונגד של כל האפשרויות, החלופה שהמנכ"ל המליץ עליה לשר, והשר קיבל את החלופה הזאת כחלופה המועדפת, היא העברת התחנה למשרד הביטחון, וזו אולי הנקודה הכי חשובה בדברים שלי עד עכשיו: בהינתן העמדת המנגנונים שיבטיחו את עצמאותה מבחינת התכנים, מבחינת אי-תלות פוליטית, מבחינת אי-תלות מסחרית, וכל זאת ייעשה לפני שהתחנה תעבור למשרד.

<עמרי גילה: זה לגבי התהליך.

איתן כבל: חשוב מאוד מה שאמרת.

<עמרי גילה: נכון, בגלל זה גם חשוב לי להגיד את זה לפרוטוקול.

<דורון ויזל: שיהיה הסכם קיבוצי לעובדים.

<עמרי גילה: תיכף אתייחס לעובדים.

<עמרי גילה: לגבי הנקודה הזאת, חשוב לי להקפיד על המילים המדויקות.

<עמרי גילה: כרגע אנחנו מדברים על החלופה המועדפת, שהשר קיבל אותה.

<עמרי גילה: עדיין לא מדובר בהחלטה חלוטה סופית כי כרגע יש שני תהליכים במקביל.

<עמרי גילה: הראשון, השיח מול היועץ המשפטי לממשלה.

<עמרי גילה: השני, יוקם צוות יישום לראות מה הישימוּת של ההחלטה הזאת.

<עמרי גילה: לכן אנחנו תוך כדי תהליך ובגלל זה חשוב להגיד את זה פה.

<עמרי גילה: אחרי שאמרתי את זה, לגבי שלוש הנקודות שכבוד היושב-ראש העלה – לגבי העובדים, אשמח אם זה יצוטט לפרוטוקול- - -

איתן כבל: הפרוטוקול מקשיב לך, אתה יכול להגיד מה שאתה רוצה.

<עמרי גילה: אני מצטט את המנכ"ל: "לא תיפגע שערה משערות העובדים".

איתן כבל: גם אלה שאין להם שערות.

איתן כבל: ..

<עמרי גילה: אני אומר את זה קבל עם וועדה.

<עמרי גילה: המנכ"ל מדבר על העברת כוח.

<עמרי גילה: כל הזכויות שהיו בתחנה, ככל שמעבר התחנה יושלם והיא תועבר למשרד, הזכויות, המעמד והכול יישמר במשרד הביטחון.

<עמרי גילה: זה נקודה אחת.

<עמרי גילה: לגבי חיילים – בדקנו את זה משפטית ובהחלט חיילים שמשרתים היום בתחנה, ככל שהתחנה תעבור לאחריות המשרד, ימשיכו לשרת על-פי המנגנון שאנחנו מכירים בגופים משולבים שכבר קיימים כיום.

איתן כבל: אני כבר אומר לגברת דינה זילבר, יש המון בעיות.

איתן כבל: עסקתי בזה גם כיושב-ראש ועדת המשנה למוכנות צה"ל וכחבר בוועדת המשנה לכוח אדם.

איתן כבל: יש הרבה תיקונים שצריך לעשות.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לך את הדיונים לא רק ב"טר"ש גדעון" אלא בתוכנית העבודה השנתית, שכל שנה צה"ל מבקש למשוך אליו חזרה.

איתן כבל: נחמן שי, אתה מכיר את זה וזה חוזר מידי שנה.

איתן כבל: שגלי צה"ל לא יצטרך למצוא את עצמו בכל שנה על המדוכה.

נחמן שי: אחר-כך יגידו: מה פתאום חיילים מתגייסים לצה"ל בשביל לשרת בגלי צה"ל במשרד הביטחון?

נחמן שי: לא היום אלא בעוד שנתיים פתאום תעלה השאלה הזאת על סדר היום, כמו בעניין החיילות שפתאום מישהו התעורר.

איתן כבל: אמרתי את זה רק במאמר מוסגר בגלל מה שאתה אמרת.

עליזה לביא: אני מזכירה לכם, זה כמו מורות חיילות ירוקות, שמשרד הביטחון אישר ופתאום הרמטכ"ל ביטל.

עליזה לביא: אנחנו בריב איתם עכשיו.

<עמרי גילה: לגבי מה שאמרת עכשיו, אתה צודק לגמרי.

<עמרי גילה: יש עוד הרבה מאוד נקודות שמצריכות הסדרה ובדיקה.

<עמרי גילה: בגלל זה המנכ"ל הגדיר 3 חודשים של בדיקת יישום עד 1 במאי.

<עמרי גילה: אחד הדברים שעלו הוא מה שכבודו אמר.

<עמרי גילה: דבר אחרון, לגבי קיר ברזל פוליטי – מבחינת הדרג המקצועי במשרד, ואני יכול להעיד ממקור ראשון על העבודה המקצועית, לרבות פגישות עם משפטנים, עם נשיאת מועצת העיתונות וכדומה, המחשבה הייתה מקצועית גרידא.

<עמרי גילה: היו משולבים בזה יועצים משפטיים ויועצים מקצועיים והבחינה הייתה מקצועית גרידא.

<עמרי גילה: אם צריך אני יכול לתת על זה תצהיר.

<עמרי גילה: בגלל זה אני רוצה להגיד שלפחות על-פי המנכ"ל, על-פי הנהלת המשרד והגורמים המקצועיים ההפרדה תהיה מוחלטת.

איתן כבל: תודה על הסקירה שלך, שהייתה טובה וייצגת בכבוד את המשרד.

איתן כבל: יש המון עניינים אבל עשית את זה יפה.

איתן כבל: בבקשה, גברת דינה זילבר, המשנָה ליועץ המשפטי לממשלה.

<דינה זילבר: אני מודה ליושב-ראש הוועדה גם על ההזמנה וגם על קיום הדיון החשוב מאוד הזה, וגם כמובן לשאר חברי הכנסת שנטלו בו חלק.

<דינה זילבר: זו בהחלט סוגיה ציבורית חשובה.

<דינה זילבר: אני חושבת שמן הוועדה הזאת יוצאת היום קריאה ציבורית.

<דינה זילבר: היום לא ניתן לטעות בהיגד הציבורי המאוד מהדהד, המאוד צלול שיוצא מן הדיון בוועדה הזאת, שעדיף לא לגעת במה שלא שבור.

<דינה זילבר: כולם מאוחדים סביב התובנה שגלי צה"ל היא סוג של "אי ירוק בים", או "נס שידורי", כפי שקראתם לו, באמת אתר שאין להפריז בחשיבותו של שידור ציבורי מאוזן, ממלכתי, עצמאי ומקצועי.

<דינה זילבר: לא ניכנס כרגע לאנומליה ההיסטורית, איך היא צמחה דווקא בתוך הצבא, אבל כולנו מכירים את ההיסטוריה, שהצבא עסק בדברים שלא היו צבאיים פרופר ועסק גם בדברים שאינם רק כל מה שיורה, עסק בהתיישבות, עסק בחינוך, עסק בקליטת עלייה.

<דינה זילבר: קרא הנס הזה ש"מתחת לסלע צמחה לה לפלא רקפת נחמדת מאוד" ועכשיו צריך לוודא שכל העקרונות החשובים שהיושב-ראש עמד עליהם בצורה ברורה יישמרו.

<דינה זילבר: הקריאה שיצאה מכאן, שבמסגרת כל הדיונים שמתקיימים יש לחשוב גם אם באמת צריך לגעת ואם בכלל נכון להעביר את התחנה, ואם בעת הזו או בימים אחרים – אני חושבת שזה בהחלט קריאה ציבורית.

נחמן שי: אפשר עוד לעצור את המהלך הזה?

<דינה זילבר: כן.

<דינה זילבר: אתם הגורם המפקח.

איתן כבל: שאלת שאלה טובה.

איתן כבל: תנו לה לענות.

<דינה זילבר: הכנסת היא הגוף המפקח, בין היתר גם על משרד הביטחון, גם על ההתנהלות של גלי צה"ל בהקשרים האלה, ובוודאי לנוכח הדברים שנשמעו פה מפי עוזר מנכ"ל משרד הביטחון, שהדברים עדיין נמצאים בדיונים ולא מדובר בהחלטה מוגמרת אז בוודאי יש מקום להתערבות הציבורית.

<דינה זילבר: במסגרת המנדט המשפטי התָחום שנתון לנו, אם וככל שתתקבל החלטה כזאת, שיש לה כמובן מחירים מבחינת השמירה על השידור הציבורי, חופש הביטוי, הבטחת הפלורליזם וכל הדברים הטובים שדובר עליהם, אנחנו נבחן מה הדרכים המשפטיות לאפשר את זה.

<דינה זילבר: באמת מתקיים עכשיו שיח במישור העובדתי, כפי שפירט פה עוזר מנכ"ל משרד הביטחון, בין מנכ"ל משרד הביטחון ושר הביטחון לבין היועץ המשפטי לממשלה.

<דינה זילבר: בין יתר השאלות שנבחנות, ורשמתי לעצמי את העקרונות שאדוני אמר, אני חושבת שכולם כמובן עקרונות שחשובים ומקובלים על היועץ המשפטי לממשלה: עניין שמירת החופש העיתונאי, יצירת אזור חיץ מוחלט בין דרג פוליטי לבין התכנים המקצועיים, שמירה על העצמאות המקצועית של התחנה, על אי-התלות שלה, על העצמאות הארגונית שלה, על העצמאות התקציבית שלה, כי יש כל מיני דרכים, אפשר "לייבש", אפשר לא לתקצב, אפשר שדברים לא יקרו באופן מיידי אלא יקרו בעוד שנתיים.

<דינה זילבר: באמת לשמר את זה כאיזו בועה סגורה, כפי שהיא נבנתה והשתמרה עד היום, באופן שיבטיח את פעולתה.

<דינה זילבר: אני חושבת שזה גם התנאי להבטחת פעולתה המקצועית באיכות ובסטנדרטים של העצמאות העיתונאית וכולי כפי שהתרגלנו עד היום.

<דינה זילבר: נקודה נוספת שדובר עליה היא כמובן חשיבות השמירה על מעמדם וזכויותיהם של האזרחים עובדי צה"ל.

<דינה זילבר: עוזר מנכ"ל משרד הביטחון הרחיב בנקודה הזאת.

<דינה זילבר: שמירת מבנה התחנה, דהיינו הדי-אן-אי הפנימי שלה, מה שהופך אותה למה שהיא.

<דינה זילבר: הליווי הקרוב וההדוק של ועדת הכלכלה בראשות היושב-ראש יבטיח – אני חושבת שזה דבר חיוני, השותפות של הכנסת בבחינת הדברים, שוב, במנותק מן השאלה אם תידרש חקיקה או לא תידרש חקיקה.

<דינה זילבר: אני חושבת שזו שאלה מסדר שני, שכרגע נבחנת, אבל בכל מקרה הנקודה החשובה היא הבטחת המנגנונים, אותה סדרה של מנגנונים.

<דינה זילבר: אני לא מתייחסת רק לדרך מינוי מנהל התחנה או מפקד התחנה אלא כל הדרכים לשמור את העצמאות התכנית שלה, את העצמאות המקצועית שלה, את אי-ההתערבות של הגורמים הפוליטיים, ודילמות שהתמודדתם איתן בהקשרים אחרים, של שמירה על השידור הציבורי, ששם מלכתחילה הדברים עוגנו בחקיקה.

<דינה זילבר: כאן אנחנו יוצאים מנקודת מוצא שונה ולכן יכול להיות שהמסקנה המשפטית תהיה שונה.

<דינה זילבר: כרגע הדבר הזה נמצא בהתדיינות בין היועץ המשפטי לממשלה לבין השר.

<דינה זילבר: צפויה פגישה ביניהם בשבוע הבא ואני מניחה שאחרי הפגישה תמונת הדברים תתבהר קצת יותר.

<דינה זילבר: לכן, כפי שהבהרתם, מדובר בדיון ראשון בסדרה ולא בדיון שסוגר את הנקודה הזאת.

<דינה זילבר: מבחינת היועץ המשפטי לממשלה שני העקרונות המהותיים שעליהם הוא עומד הם הבטחת העצמאות המקצועית ואי-התלות של התחנה ולחשוב בכל דרך איך להבטיח את זה כדי שהיא תוכל לבצע את שליחותה הציבורית, ושמירה על התחנה כאתר של שידור ציבורי שלא יגעו בו ולא יתערבו בו התערבות פוליטית פסולה.

<דינה זילבר: עוד נקודה שחשוב לי להדגיש היא עניין לוח הזמנים שכדאי לשים לב אליו.

<דינה זילבר: לא הבנתי עד הסוף.

<דינה זילבר: בחלק מן הפרסומים דובר על כך שההעתקה צריכה להיות מושלמת עד מאי בשנה זו.

<דינה זילבר: כרגע העוזר של מנכ"ל משרד הביטחון אמר שעד מאי ייבחנו הדברים ולא תתקבל החלטה סופית.

<דינה זילבר: אני חושבת שזו נקודה שחשוב לעמוד עליה כדי שלא תהיה ריצה מהירה מדי ודברים יקרו בלי שנשים לב.

<דינה זילבר: ברור שזה תהליך.

<דינה זילבר: אם וככל שיוחלט כן להעביר את התחנה למשרד הביטחון ולא להשאיר אותה במקומה, שזה הקריאה של הוועדה, שזה אולי האופציה המועדפת מבחינה ציבורית כפי שהיושב-ראש התייחס לכך, אבל שוב, לא לנו המשפטנים להידרש לזה, אם וככל שזה יקרה צריך להבטיח שבמהלך הריצה החפוזה הזאת לא יקרו דברים ולא יתקבעו דברים שיפגעו בעניין המהותי.

<דינה זילבר: אפשר לסכם את המסקנה במילים: "את המנגינה הזאת אי אפשר להפסיק".

איתן כבל: ברשותך, אני רוצה לשאול שתי שאלות חשובות מאוד לתהליך לפני שאני מסכם.

איתן כבל: האם לאור הדברים שאמרת והגיבוי, לפחות לגבי נוסח העקרונות שהצבנו, האם היועץ המשפטי לממשלה יאמר את דעתו בבירור ויפעיל את כל הכלים העומדים לרשותו לא לממש את ההעברה אם לא יתממשו אותן קביעות מרכזיות?

איתן כבל: מבלי להיכנס עכשיו לפרטים ולקבוע מי יהיה אחראי על המנכ"ל וכן הלאה, מבחינת עקרונות היסוד.

נחמן שי: על עצם העיקרון.

עליזה לביא: - - -מטריד מאוד.

איתן כבל: אני אומר את זה כדי שיהיה ברור.

איתן כבל: אַת היום הגורם הכי מוסמך שעוסק בעניין הזה.

איתן כבל: מבחינתנו, כשאני מסתכל, ואני מכיר גם את היושרה שלך ואת כוחך ואת עמדותיך בעניין המקצועי יותר, זה מקבל מבחינתי משנה תוקף, ולדעתי גם מבחינת יתר החברים.

איתן כבל: אני רוצה שהדברים ייאמרו כאן גם על-ידך ללא היסוס.

איתן כבל: בוודאי ברור, עוד מבלי להיכנס לשאלה האם תהיה חקיקה או לא תהיה חקיקה, אם נדרשת חקיקה או לא נדרשת חקיקה, שאם עקרונות הברזל האלה לא מתקיימים אזי היועץ המשפטי לממשלה יפעיל את כל הסמכויות העומדות לרשותו כדי שהתהליך הזה לא ייצא מן הכוח אל הפועל.

<דינה זילבר: להבנתי היועץ המשפטי לממשלה כבר בשלב הזה התנה את אישור המהלך בכך שלפני שהמהלך ייצא לפועל יובטחו המנגנונים האלה.

<דינה זילבר: שוב, אני לא נכנסת לפרטים, אבל המנגנונים ששומרים על הדי-אן-איי, על הליבה של הפעולה העצמאית של גלי צה"ל, של היכולת שלה לשמש כאתר של שידור ציבורי עצמאי, ממלכתי, ליצור את אזור החיץ.

<דינה זילבר: זאת אומרת, קביעת המנגנונים תִקדָם לאישור ההחלטה.

נחמן שי: מי הגורם הסופי?

נחמן שי: הממשלה?

נחמן שי: אתם?

נחמן שי: מי הגורם הסופי שיאשר את כל המהלך הזה?

<דינה זילבר: קודם כול צריכה להתקבל החלטה סופית האם אכן הוחלט מנוי וגמור על המעבר.

<דינה זילבר: עדיין להבנתי, וגם עוזר מנכ"ל משרד הביטחון חידד את זה, לא התקבלה החלטה חלוטה.

<דינה זילבר: זה הכיוון, זאת הנטייה.

עליזה לביא: זאת העמימות שאנחנו מתמודדים איתה.

איתן כבל: אני רוצה לחדד, ברשותך.

איתן כבל: אני אומר כאן כמי שחווה, לצד חבריי: אין חוק שלא ניתן לשינוי.

איתן כבל: רק בימים אלה, מחר אנחנו אמורים לדון על חוק ההסדרה, חוק שהיועץ המשפטי אמר לגביו את דברו, כולם אומרים את דברם, אפרופו תשובה לתהילה אלטשולר בשיח שמתקיים בינינו.

איתן כבל: לכן אני יודע לומר את הדבר הבא.

איתן כבל: נכון, אמר כאן הנציג של "פורום קהלת", זה לא שאלה של אופוזיציה וקואליציה.

איתן כבל: אבל אתה יודע, ב"קהלת" אתם יכולים לכתוב כמה ניירות שאתם רוצים, ואני נותן לכם את הבמה פה תמיד, אבל אני יודע להתכתב גם עם המציאות כפי שהיא.

איתן כבל: החוכמה היא לנסות להתמודד עם המציאות כפי שמתקיימת.

איתן כבל: אם גברת זילבר אומרת שתוך שבועיים יש כבר תהליך שצריך להתבצע אז גברת לאה ורון, אני מבקש שהם יודיעו לנו כשהשבועיים האלה יסתיימו, אז אנחנו נקיים דיון.

איתן כבל: אנחנו נלווה את זה מקרוב.

איתן כבל: תביני, אילו ידעתי שזה בא להיות בחקיקה אז אין בעיה, אז תהיה הצעת חוק, נידרש להתמודד איתה בכלים שאנחנו יודעים להתמודד איתה ונוכל להתכונן לזה.

איתן כבל: כאשר לא יודעים בדיוק, למען האמת נכון לרגע זה אף אחד לא יודע בדיוק איך ה"יצור" הזה הולך לחיות, אם הוא לא ידע איך הוא חי בתוך צה"ל עד עכשיו קל וחומר כשמייצרים לו עכשיו מסגרת חדשה, ואני כבר לא יודע מה יותר מסובך בנסיבות המתקיימות עכשיו.

איתן כבל: לכן אנחנו מבקשים לעקוב מקרוב.

איתן כבל: נהיה בקשר אתך, עמרי גילה.

איתן כבל: גברת זילבר, אנחנו באמת סומכים עליך ועליכם.

איתן כבל: נרצה בסיום הדיון לקבל את הדיווח בכתב.

איתן כבל: נקיים פה דיון נוסף.

איתן כבל: אנחנו נעקוב מקרוב אחרי הדברים.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: הישיבה נעולה.