ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 331, 2017-01-09 11:00

דוד אמסלם: רבותי, בוקר טוב לכולם.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד אמסלם: בוקר טוב לך, תומר.

דוד אמסלם: הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון – בחירות בבתי סוהר ובבתי מעצר), התשע"ו–2015 (פ/2385/20), של חבר הכנסת אילן גילאון, חברת הכנסת עליזה לביא.

דוד אמסלם: מי רוצה להציג?

עליזה לביא: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת אילן גילאון ואנוכי רוצים לתת זכויות הצבעה לאסירים בבחירות המוניציפליות.

עליזה לביא: כפי שידוע, בבחירות הכלליות אושר להם, בבחירות המוניציפליות לא אושר.

עליזה לביא: אנחנו רואים בזה פגיעה ולקונה בחוק, בזכויות בסיסיות של אזרחים, שלילה של זכות הצבעה מאסירים.

עליזה לביא: אנחנו מבקשים להסדיר את הפרוצדורה הזאת בצורה ברורה.

עליזה לביא: לא יתכן שבמדינה דמוקרטית יימנעו זכויות גם מאסירים.

עליזה לביא: הראיה, שאפשר לבחור בבחירות הכלליות, אז למה לא בבחירות המוניציפליות?

דוד אמסלם: למה לא בבחירות המוניציפליות?

דוד אמסלם: משרד הפנים?

אילן גילאון: רק לסבר את האוזן מבחינה מספרית – מדובר ב-44% מן האסירים שהם אזרחי המדינה והם רלוונטיים לעניין הזה.

אילן גילאון: בבחירות לכנסת הצביעו כ-11,000 אסירים וסוהרים ביחד, מצביעים באותו מקום.

אילן גילאון: הסידורים אינם יקרים כל-כך.

אילן גילאון: עליזה ואני דיברנו גם עם שר הפנים, זה בהחלט בתמיכתו ובהסכמתו, מתוך כמובן צורך לשמור על הקהילתיות.

אילן גילאון: אגב, רוב האסירים או אחוז גבוה מתוכם הם עד שלוש שנים; יותר ממחצית הם אסירים עד שלוש שנים, כלומר, פחות מקדנציה של רשות מקומית.

אילן גילאון: זה עניין שלנו שאסירים ימשיכו להיות חלק מתוך המנגנון והרקמה הקהילתית, וזה הסיפור בעלות לא גבוהה.

אילן גילאון: אין סיבה לא להשלים את זה.

עליזה לביא: רק להשלמה – אדוני יודע ואני יודעת שאתה קשוב לנושא של שיקום.

עליזה לביא: היום החשיבה היא בפרויקטים עם הקהילה, ובדרך שאתה נותן לאסיר את הזכות להצביע ולהיות חלק מקהילה ולחזור לקהילה, ולהבין בצורה עמוקה יותר את הטעות שהוא עשה, אני חושבת שיש בזה גם השלכות על המשך החיים שלו.

דוד אמסלם: מהי עמדת הממשלה?

<קריאה: שר הפנים לא הביע התנגדות.

דוד אמסלם: דרך אגב, למה בכלל חיכינו?

דוד אמסלם: אני הייתי משוכנע שמצביעים כמו לכנסת.

דוד אמסלם: למה לא יזמתם את זה?

<יוסי בראון: יוסי בראון, המפקח הארצי על הבחירות.

<יוסי בראון: בבחירות, כמו בצבא, גם חיילים, גם אסירים, לאחר מכן בתי-חולים וכולי, זה בהצבעה כפולה.

<יוסי בראון: הואיל וזה לא הקלפי הייעודית שלהם, ואז כל ההצבעה הופכת להיות מערך לוגיסטי, ואנחנו לא יכולים לספור את הקולות באותו ערב, כי ברגע שהמסה של מספר המעטפות הכפולות יגדל, והוא יגדל, כי כל הציבורים האלה בעצם הופכים להיות המסה העיקרית, תוצאות הבחירות יידחו ביום-יומיים וזו לא כוונת המשורר.

<יוסי בראון: אנחנו רוצים כמה שיותר מהר שהבחירות יוכרעו ולפרסם את התוצאות.

<יוסי בראון: אבל שר הפנים לא מתנגד.

<יוסי בראון: להיפך.

<יוסי בראון: ואנחנו ניערך לזה.

<יוסי בראון: כפי שאמר חבר הכנסת, מבחינת תקציב – לא כצעקתה, אפשר לעמוד בזה.

אילן גילאון: לכולנו יש סיכויים להיות אסירים בימים כאלה - - -

דוד אמסלם: בוודאי, אפילו סיכויים גבוהים.

אילן גילאון: תמיד טוב להצביע לרשות המקומית.

דוד אמסלם: זה נכון.

דוד אמסלם: פיני קבלו, ממרכז השלטון המקומי, בבקשה.

<פיני קבלו: ראשית, אנחנו, כמרכז השלטון המקומי, לא מתנגדים לזה.

<פיני קבלו: אני חושב שמעבר להצבעה אין ספק שזה גם יחבר את הרשויות המקומיות, את ראשי הרשויות הנבחרים, עם אותם אסירים.

<פיני קבלו: אני יכול לומר שכשהייתי ראש עיר ולא היתה הצבעה, כל ערב חג נהגתי ללכת לבקר את האסירים שישבו בבתי-כלא, בשאטה או בבתי-כלא אחרים - - -

אילן גילאון: כי היה לך קל"ב, הלו.

דוד אמסלם: ביקרת רק את האסירים של העיר שלך, או אסירים באופן כללי?

<פיני קבלו: את האסירים של העיר, להיפגש איתם, לתת להם תחושה שיש מישהו שמחכה להם בחוץ.

<פיני קבלו: אני חושב שההצבעה תחזק יותר את הקשר, כי בסופו של דבר, הם משתחררים, מגיעים לעיר, וטוב שידעו שיש להם ראש רשות שמחכה להם בחוץ, שיכול לעזור להם, לתת להם מענה.

<פיני קבלו: בסך-הכול אנחנו מברכים על היוזמה ונקדם אותה, ונעשה שוועדת הקלפי יגיעו לאותם בתי-סוהר והם יוכלו להצביע.

אילן גילאון: הם מחכים לו בפנים, הוא מחכה להם בחוץ.

<יוסי בראון: לא בהכרח אותו ראש עיר יחכה להם.

דוד אמסלם: רבותי, בואו נתחיל בהקראה, בבקשה.

<תומר רוזנר: בהתאם למסורת שנהוגה אצלנו, אנחנו נותנים למתחה לטפל בהצעת חוק לקראת סיום ההתמחות, ואני מבקש מאור להציג את עיקרי הצעת החוק וגם לקרוא.

עליזה לביא: איזה נוהג יפה.

עליזה לביא: כל הכבוד.

<אור אלדר: תודה רבה.

<אור אלדר: בוקר טוב לכולם.

<אור אלדר: הצעת החוק שלפני

<אור אלדר: כם, כפי שאמרו לפניי, מבקשת להסדיר את ההצבעה של אסירים ועצירים בבחירות לרשויות המקומיות בבתי-הסוהר ובמקומות המעצר.

<אור אלדר: למרות שזכותם של אסירים ועצירים לבחור בבחירות לרשויות המקומיות לא נשללה, היא גם לא התאפשרה עד היום מאחר שלא נקבעו בחקיקה ההוראות הפרוצדורליות שמאפשרות לאסירים ולעצירים לממש את זכותם לבחור.

<אור אלדר: הצעת החוק הזו, מטרתה לקבוע הוראות בנוגע להצבת הקלפיות בבתי-הסוהר ומקומות המעצר, הוראות שנוגעות לסדרי ההצבעה של האסירים והעצירים, הרכב ועדות הקלפי והוראות שנוגעות לתעמולת הבחירות.

<אור אלדר: לפי הצעת החוק, אסירים ועצירים יהיו רשאים להצביע בבחירות לרשויות המקומיות בקלפיות לאסירים לרשות המקומית שבפנקס הבוחרים שלה רשום האסיר או העציר.

<אור אלדר: קיימנו מספר ישיבות יחד עם משרדי הממשלה, עם משר המשפטים, משרד הפנים, המשרד לביטחון הפנים והשב"ס, והגענו להסכמות שונות בנוגע לנוסח הצעת החוק.

<אור אלדר: במהלך הדיונים עלתה אצלנו גם השאלה אם יש לאפשר לאסיר שמרצה את עונשו לבחור בבחירות לרשות המקומית שבפנקס הבוחרים שלה הוא רשום, אך הוא אינו מתגורר בתחומה או צפוי לא להתגורר בתחומה זמן רב בשל מאסרו.

<אור אלדר: אנחנו סבורים שאין מקום לערוך הבחנה בין הבוחרים השונים בבחירות לרשויות המקומיות, שהמבחן לבחינת זכותו של אדם לבחור לרשות מקומית כזו או אחרת הוא מבחן טכני בלבד, שבוחן רק את היותו של אותו אדם רשום בפנקס הבוחרים, וזאת לעומת המבחן לבחינת זכותו של אדם להיבחר לרשות המקומית שהוא מבחן מהותי יותר שבוחן לא רק אם אותו אדם רשום בפנקס הבוחרים אלא גם אם אותו אדם מתגורר בתחום אותה רשות מקומית.

<אור אלדר: החוק היום גם לא שולל את הזכות של אסירים לבחור.

<אור אלדר: אם אסיר משתחרר מבית-הסוהר או יוצא לחופשה, אין דבר שמונע ממנו לגשת קלפי ולבחור; הוא גם לא מונע מקבוצות אחרות, כמו אנשים שעוזבים את הארץ וחוזרים להצביע בקלפי.

<אור אלדר: מעבר לזה, בפגישות שקיימנו עם משרדי הממשלה, הגענו למספר הסכמות שקצת שינו את נוסח הצעת החוק.

<אור אלדר: לדוגמה: קבענו שהרכב ועדות הקלפי שיפעלו בקלפיות לאסירים לא יורכבו מאסירים, כמו שקבוע היום בנוסח הטרומי, אלא הם יורכבו מעובדי מדינה שימונו, וזאת בגלל החשש - - -

טלב אבו עראר: אם הוא עצור, לא אסיר.

עליזה לביא: הוא שואל אם עצירים ולא אסירים.

<אור אלדר: זה חל גם על עצירים וגם על אסירים.

<אור אלדר: הסכמה נוספת שהיתה לנו נוגעת לתעמולת הבחירות.

<אור אלדר: לקחנו את הנוסח שקיים היום בחוק הבחירות לכנסת, בנוגע לתעמולת הבחירות – וזה אומר שלא תהיה מותרת כל תעמולה בתחומי בתי-הסוהר ומקומות המעצר למעט תעמולת בחירות שמשודרת בכלי התקשורת.

<אור אלדר: בנוסף לזה, הצעת החוק קובעת הוראות שונות שלקוחות גם מההסדרים שנוגעים לבחירות לכנסת, וחלק לקוחות גם מההסדר שקיים לעניין חיילים שבוחרים בבחירות לרשויות המקומיות.

<אור אלדר: עשינו עוד כמה שינויים טכניים בנוסח הצעת החוק, ונוכל להצביע עליהם במהלך ההקראה.

<אור אלדר: לגבי ההגדרה הזאת, אציין שאנחנו שינינו את ההצעה שהיתה מצויה בנוסח הטרומי.

<אור אלדר: בית מעצר – באותו נוסח היה מקום שבו נתונים עצירים במשמורת, ואנחנו שינינו את זה למקום מעצר, מאחר שמקום מעצר יכול להיות מקום שמנוהל לא רק על-ידי המשטרה, אלא גם על-ידי השב"ס.

<אור אלדר: זו הגדרה שהיא מעט רחבה יותר.

<בן ציון: בן ציון, ראש תחום חקיקה בשב"ס.

<בן ציון: אנחנו כמובן לא מתנגדים להצעת החוק, אנחנו מחויבים להחלטת ועדת שרים, רק רצינו להעיר כמה הערות.

דוד אמסלם: אני לא רואה מהות פה.

<תומר רוזנר: אני לא מבין את ההערה.

דוד אמסלם: אתה רוצה שיהיה רשום, במקום מקומות מעצר, בתי מעצר?

<בן ציון: נכון, אשר באחריות שירות בתי-הסוהר.

<תומר רוזנר: זה לא רק באחריות בתי-הסוהר, זה בדיוק העניין.

דוד אמסלם: יש בתי מאסר שהם לא באחריות בתי-הסוהר.

דוד אמסלם: החוק בא להסדיר את סוגיית העצירים והאסירים במדינת ישראל, לא משנה איפה הם נמצאים.

דוד אמסלם: לא רק באחריות השב"ס.

דוד אמסלם: אז זה משהו יותר כללי, ההגרדה כוללת יותר מקומות ולא רק בתי מעצר.

טלב אבו עראר: סליחה, דודו, אולי הוא מתכוון למקום שבו אדם עצור בידי השב"כ?

טלב אבו עראר: אולי הוא מתכוון לזה?

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על מקומות מעצר.

דוד אמסלם: לא רק בית מעצר.

דוד אמסלם: נגיד, מישהו נמצא בתחנת משטרה, הוא לא נמצא בשירות בתי-הסוהר.

דוד אמסלם: לכן, שלא יכתבו רק בבתי מעצר, אלא גם בתחנה.

דוד אמסלם: זה משהו יותר כולל.

דוד אמסלם: הבנת?

<בן ציון: במקרה שציינת, אדוני, איפה אמור אותו עצור להצביע?

דוד אמסלם: אני לא נכנס לפרוצדורה, אם הוא יצביע במשרד של מפקד התחנה או מפקד הכלא.

דוד אמסלם: אני לא בא לשם.

דוד אמסלם: את זה אתם תקבעו בכללים אחרי זה.

דוד אמסלם: הכנסת לא נכנסת לפרוצדורה – אתה יודע מה, במקום שבו הוא מצביע לכנסת.

דוד אמסלם: ודרך אגב, מותר גם לא שם, גם בחדר ליד.

עליזה לביא: אדוני, יש לנו שאלה להפנות למפקח הארצי על הבחירות.

עליזה לביא: לגבי חיילים – עצירים ואסירים, מה דינם?

<יוסי בראון: חיילים מצביעים בצבא.

עליזה לביא: כן, אני יודעת.

עליזה לביא: אבל לגבי חיילים עצורים ואסירים?

<יוסי בראון: הצבא מאפשר להם להצביע, אבל זה לא בחוק הזה.

דוד אמסלם: אני קורא כאן שזה בחירות בבתי-סוהר ובמקומות מעצר - - -

עליזה לביא: לא, אני שואלת לגבי הצבא.

עליזה לביא: כאן יש תקנות.

<תומר רוזנר: - - - לא חל.

דוד אמסלם: לא חל על הצבא.

<תומר רוזנר: יש הסדר אחר על הצבא.

<תומר רוזנר: יש הבחנה.

<תומר רוזנר: בבחירות חיילים לכנסת, הצבא הוא זה שעורך את הבחירות והוא עושה את כל הלוגיסטיקה והוא מטפל בזה, והוא עושה את זה גם בבתי-הסוהר הצבאיים.

<תומר רוזנר: לגבי אזרחים – האחריות היא בניהול משרד הפנים.

דוד אמסלם: לא, אני שואל, אם הצבא מאפשר במוניציפלי – הרי זה אותו רעיון.

עליזה לביא: החוק אומר, זה תקנות.

<תומר רוזנר: נכון, אני מניח שיש תקנות.

עליזה לביא: כמו שחשבנו - - -

<תומר רוזנר: אז נשאל את יוסי.

עליזה לביא: אני רוצה לבקש תשובה.

<תומר רוזנר: המפקח על הבחירות, יש תקנות לגבי ההסדרה?

<יוסי בראון: של חיילים?

עליזה לביא: של עצירים ואסירים.

<יוסי בראון: זה לא קשור לחוק הזה.

עליזה לביא: אנחנו שואלים מה המצב.

אילן גילאון: עליזה, לחיילים בכלא הצבאי את מתכוונת?

עליזה לביא: כן.

<יוסי בראון: הצבא דואג - - -

עליזה לביא: למוניציפלי?

עליזה לביא: בטוח?

<תומר רוזנר: הדבר מוסדר בתקנות, מר בראון?

<יוסי בראון: לגבי חיילים?

<תומר רוזנר: לגבי חיילים שהם עצורים ואסורים.

אילן גילאון: דינם ככל שאר החיילים.

<רון אלמוג: ההוראות הקיימות מ סדירות את כל מי שבמשמורת של הצבא, כולל עצירים בבתי כלא צבאיים, כולל - - -

דוד אמסלם: זאת אומרת, הצבא הסדיר את זה?

דוד אמסלם: - - -

<רון אלמוג: משרד הפנים הסדיר את זה בהוראות שהן בהתייעצות עם שר הביטחון, הוראות - - -

עליזה לביא: כלומר, חיילים עצירים וחיילים אסורים בכלא מצביעים.

עליזה לביא: אזרחים עצורים בכלא לא מצביעים.

עליזה לביא: זאת בעצם המציאות היום?

<רון אלמוג: לא, לא.

<רון אלמוג: ההסדר היום הוא על מי שנמצא במשמורת הצבא, כלומר, זה לא משנה אם הוא חייל או לא, אלא אם הוא מוחזק במעצר צבאי.

<רון אלמוג: כל מי שבמעצר או מאסר צבאי, הוא מצביע לפי ההסדר הקיים - - -

עליזה לביא: ואנחנו מתקנים את ההפליה?

<יוסי בראון: אם הוא במעצר בית, הוא יכול להצביע בקלפי רגילה.

דוד אמסלם: לא, הוא לא יכול לצאת ממעצר בית.

דוד אמסלם: אני לא בא מהפרוצדורה.

דוד אמסלם: אני אסביר.

דוד אמסלם: בעיקרון, בבית-הסוהר, כרגע אנחנו בעצם מאלצים את המערכת לחייב אותה שאם העציר או האסיר רוצה להצביע, הוא יכול להצביע.

דוד אמסלם: הוא לא חייב אם הוא לא רוצה.

דוד אמסלם: אבל בוודאי, אם הוא רוצה, אף אחד לא מונע ממנו את זה.

דוד אמסלם: מה קורה עם מישהו שנמצא במעצר בית?

דוד אמסלם: הרי בוודאי הסכנה פחותה, אחרת הוא היה יושב במעצר.

דוד אמסלם: נתנו לבן-אדם מעצר בית וזה נפל ביום הבחירות, אז הרי זה אותו סיפור, אנחנו חייבים לאפשר לו לבחור.

דוד אמסלם: שלא יקרה מצב שהמפקד שם או הקצין תורן אומר לו: לא, אתה נשאר בבית, לא יוצא לבחירות.

<קריאה: השאלה אם הוא נשאר בבית או לא, היא שאלה של תנאי המעצר - - -

דוד אמסלם: אתה לא איתי.

דוד אמסלם: אני לא נכנס לתנאי המעצר, אני נכנס לזכות שלו לבחור.

<קריאה: נכון, אבל בעצם האפשרות שלו לצאת להצביע, כן או לא, היא שאלה של תנאי המעצר.

דוד אמסלם: לא הבנת.

דוד אמסלם: אתה לא עונה לשאלה שלי.

דוד אמסלם: כשהוא יושב בבית-הסוהר, אז יש עליו תנאי מעצר הכי מחמירים, הוא בבית-סוהר כלוא ובכל אופן אומרים, אדוני תוציא אותו ושלח אותו להצבעה.

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: באים אליו.

דוד אמסלם: לא משנה.

דוד אמסלם: אז הוא בא - - -

אילן גילאון: - - - אם הוא עם אזיק אלקטרוני, למשל, אז הוא יכול ללכת להצביע.

אילן גילאון: אבל מה אתה עושה כשהוא בבית, כי הוא לא יכול לצאת מהבית?

דוד אמסלם: דרך אגב, אם החוק מאפשר לו, אז אין תנאי מאסר.

דוד אמסלם: יש תנאי מאסר בכפוף לחוק.

דוד אמסלם: אם החוק אומר שבעצם הוא חייב לצאת, ואתם תתקינו את התקנות, איך הוא יוצא?

דוד אמסלם: אז יכול להיות שהוא יוצא בליווי שוטר, י כול להיות שהוא ייצא עם כובע מהבהב שנדע, יכול להיות, לא יודע.

<עמי ברקוביץ: עד כמה שאני יודע, בהקשר של הבחירות הכלליות - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, איך הוא מצביע בכלליות?

<עמי ברקוביץ: עד כמה שאני יודע, יש הנחיה כללית לפנות ולבקש תנאי שמאפשר את זה.

דוד אמסלם: למה צריך לבקש?

<עמי ברקוביץ: בעצם השאלה היא באיזה תנאים הוא מוחזק במעצר בית.

דוד אמסלם: למה צריך לבקש?

דוד אמסלם: זו זכות אלמנטרית של אזרח.

עליזה לביא: אם אפשר לקבל, אולי לקריאה שנייה, אדוני.

דוד אמסלם: קודם כל, תודה לאלי שכתב לי את זה.

דוד אמסלם: זה חידוד מעניין, שאלה מאוד מעניינת.

דוד אמסלם: עד הדיון הבא תנו לנו תשובה לעניין.

דוד אמסלם: אנחנו מתקדמים.

דוד אמסלם: יש למישהו עוד הערות?

דוד אמסלם: בן, יש לך עוד הערות להגדרות?

<בן ציון: לא.

<בן ציון: יש להמשך.

<בן ציון: אפשר להמשיך.

דוד אמסלם: סעיף 84ד, בבקשה.

<בן ציון: גם בסעיף הזה, ב-84ד וגם בהמשך, אנחנו מבקשים שתהיה כאן הסכמה – סליחה, נציג המשרד.

<אריאל זיסל: אריאל, סגן היועץ המשפטי של המשרד לביטחון הפנים.

<אריאל זיסל: לאורך כל הצעת החוק אנחנו מבינים שזה אירוע שהוא בניהול של משרד הפנים ושר הפנים.

<אריאל זיסל: ויחד עם זה, מכיוון שעוסקים פה במתקני כליאה, אנחנו רוצים שאת כל ההוראות ייקבעו שר הפנים יקבע בהסכמת שר הבט"פ, ולא בהתייעצות, מכיוון שיש לזה השלכות מרחיקות לכת על כל ההתנהלות.

דוד אמסלם: אם היינו ממציאים את הגלגל עכשיו, אתה צודק.

דוד אמסלם: אבל אני מניח שמה שקרה כאן, עשו גזור-הדבק.

דוד אמסלם: לקחו את המצב של הבחירות לכנסת והעתיקו את זה לפה.

דוד אמסלם: פשוט.

דוד אמסלם: אם אתה שואל את השאלה באופן כללי, אז היא היתה צריכה להישאל כבר מזמן.

<אריאל זיסל: אני לא יודע.

<אריאל זיסל: עשו גזור-הדבק מהבחירות לכנסת בעניין הזה?

דוד אמסלם: ודאי.

דוד אמסלם: מה נראה לך?

<אריאל זיסל: לא יודע.

<אריאל זיסל: כרגע אנחנו דנים פה בתיקון לחוק הרשויות המקומיות.

דוד אמסלם: מה אתם רוצים?

<אריאל זיסל: אנחנו רוצים שזה יהיה בהסכמתה שר לביטחון הפנים, כל ההוראות וכל הזה.

<אריאל זיסל: לא בהתייעצות, אלא בהסכמה.

דוד אמסלם: זה לא הולך ככה.

דוד אמסלם: אני אסביר לך.

דוד אמסלם: החוק הבסיסי – מדובר על הבחירות.

דוד אמסלם: הבחירות לכנסת והסמכויות הן של שר הפנים, כמו כל מדינה בעולם.

דוד אמסלם: מזה יש כל מיני יובלים קטנים.

דוד אמסלם: אנחנו רוצים לקדם חקיקה – יש בתי אבות שאנשים קשה להם לצאת - - - אז כדי שנוכל להביא גם לשם קלפי.

דוד אמסלם: הרי הרעיון הבסיסי הוא שאזרחי מדינת ישראל, במקסימום, יצביעו.

דוד אמסלם: זה אינטרס של המדינה, אז אתה מנגיש להם את ההצבעה.

דוד אמסלם: במקרה זה מדובר בבתי סוהר, לכן זה לא וטו שהשר לביטחון הפנים לא מסכים, אז אנחנו – זה לא עובד ככה.

דוד אמסלם: דרך אגב, בכל נושא שמדבר על "בהסכמה", אז העסק כמעט לא מתקדם.

דוד אמסלם: לקח לי פה שלושה חודשים כמעט רק לתאם בין שלושה שרים על איזו שטות בחקיקה, ועצרנו את זה סתם.

דוד אמסלם: לכן, עזוב, מתקדמים.

דוד אמסלם: אבל תגידו לשר שביקשתם את זה.

דוד אמסלם: זה בסדר.

<אריאל זיסל: בסדר, אנחנו נמסור לו.

<אריאל זיסל: יחד עם זה, אני רואה הבחנה ברורה בין מה שתיארת לגבי בתי אבות לבין מה שקורה במתקני הכליאה, שם כל האחריות על כל הסדר הציבורי בתוך מתקני הכליאה זה אחריות של השר לביטחון הפנים, ולכן אני חושב שהמינימום שנדרשת הסכמתו.

דוד אמסלם: הבנו.

דוד אמסלם: בוא נתקדם.

<בנימין פרץ: סליחה, כבודו, רק שאלה בקשר לעציר.

<בנימין פרץ: יש עציר שבאותו יום בחירות יכול להיעצר, כל עוד הוא לא הובא בפני שופט, לא נותנים לו לבחור.

<בנימין פרץ: לי עשו את התרגיל הזה כדי למנוע ממני, לא רק לבחור אלא גם לפעול בבחירות לעירייה בזמנו.

<בנימין פרץ: אני לא יודע אם עציר שנעצר באותו יום בחירות, תהיה לו הזכות להביא אותו לקלפי, ולא לחכות ולהגיד לו עד 24 שעות בפני שופט.

דוד אמסלם: תודה, בני.

דוד אמסלם: החוק הוא חוק, הוא לא עושה את ההבחנה הזאת.

דוד אמסלם: בבקשה, בן.

<בן ציון: אני אמשיך באותו סעיף.

<בן ציון: אני אפילו אומרים שזה יובא לאישור ועדת הפנים.

דוד אמסלם: לא, לא, לא תתקדם.

דוד אמסלם: לא צריך.

דוד אמסלם: אתה לא נותן לי הנחה, מה שנקרא.

<בן ציון: אדוני מבקש תמיד שאנחנו נביא את זה לאישור ועדת הפנים.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: יש מקומות שאני מבקש ויוזם את זה, ויש מקומות שאני חושב שזה מיותר.

דוד אמסלם: במקרה דנן אני חושב שזה מיותר.

דוד אמסלם: זה משהו טכני.

<בן ציון: הוראות כאלה מהותיות - - - על-ידי שר אחר?

דוד אמסלם: מה מהותי?

דוד אמסלם: איפה ישימו את הזה, מה גודל האות שתהיה, איזה לוח ישימו בצד?

<בן ציון: זה לא רק.

<בן ציון: זה מתחבר לסעיפים בהמשך.

<בן ציון: אני יכול לפרט.

דוד אמסלם: מה, ואם יש לך אסיר שלא יודע לקרוא, אז מי מתלווה אליו?

דוד אמסלם: איזו הוראה מהותית אתה רואה פה?

דוד אמסלם: בוא נמשיך.

<רון אלמוג: לנו יש הערה כללית יותר.

<רון אלמוג: הנוסח שהוקרא הוא באמת דומה לנוסח של חוק הבחירות לכנסת, של הצבעת השרים.

<רון אלמוג: אנחנו מבקשים, וזה עניינים לא של מהות אלא יותר של ניסוח, להיצמד לנוסח שקיים בחוק הבחירות לרשויות המקומיות לגבי חיילים שמצביעים בבסיסים, לקחת את הנוסח הזה ולהתאים אותו ל נוסח של אסירים בבתי מעצר, בגלל שנקודת הייחוס המתאימה, לדעתנו, היא חוק הבחירות לרשויות המקומיות, באותם הסדרים שאנחנו קובעים לגבי חיילים שמצביעים בבסיסים יחד עם שר הביטחון, אנחנו רוצים לקבוע את ההסדרים לגבי אסירים בבתי סוהר עם השר לביטחון הפנים.

<תומר רוזנר: אבל זה הסדר אחר לגמרי.

<רון אלמוג: לא, ההסדר הוא דומה - - -

<תומר רוזנר: לא, ההסדר הוא לא דומה.

<תומר רוזנר: בצבא האחריות היא של הצבא.

<תומר רוזנר: אתם לא עושים את העבודה הלוגיסטית.

<תומר רוזנר: זה ההבדל, ולכן יש הבדל.

<רון אלמוג: אני אומר, צריך לעשות את ההתאמות הנדרשות, אבל נקודת הייחוס צריכה להיות בפרק של החיילים.

<תומר רוזנר: לא, זה לא אותו דבר.

<תומר רוזנר: ממש לא.

<תומר רוזנר: זה בדיוק ההבדל.

<תומר רוזנר: בחיילים הצבא מנהל את הבחירות - - -

אילן גילאון: אבל למה אנחנו מסתבכים?

אילן גילאון: אי לא מבין, הרי יש בחירות לכנסת, תעתיקו את זה.

<תומר רוזנר: נכון.

<רון אלמוג: ההסדרים של הבחירות לכנסת שונים בהרבה מובנים מהבחירות - - -

אילן גילאון: יש חיילים, יש ימאים.

אילן גילאון: אני כל החיים מחכה לקולות הימאים שיצילו אותי, ואף פעם לא הצלחתי.

אילן גילאון: אבל זה לא רלוונטי - - -

<רון אלמוג: גם ההסדרים של בחירות חיילים שונים - - -

אילן גילאון: קחו את החבירות לכנסת ותעתיקו - - -

דוד אמסלם: אני אומר לכם את זה כל פעם מחדש – אני לא מצליח להבין למה הוויכוח הזה פה בוועדה.

דוד אמסלם: למה אתה לא יכול לשבת איתו – הרי קיבלתם את זה מזמן, הרי אנחנו פה אדישים לניסוח, מה זה חשוב לנו?

דוד אמסלם: העיקר שתהיה המהות.

דוד אמסלם: אז למה אתם לא יושבים ביניכם וסוגרים את האירוע?

דוד אמסלם: אנחנו מתקדמים.

דוד אמסלם: שבו אחרי זה לשנות את הניסוח, בבקשה.

<בן ציון: פה אנחנו רוצים להבהיר שזה לא יהיה מקרב הסוהרים.

<תומר רוזנר: לא ידוע לי שהסוהרים הם עובדי מדינה.

<בן ציון: בחלק מהמקרים הם נתפסים ככאלה.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: למה?

אילן גילאון: גם עובדי מדינה – כדי שלא יהיה גורם סמכותי שיאיים על - - -

עליזה לביא: כן, נו, הרי זה ברור.

עליזה לביא: זה מוגדר בחוק.

<בן ציון: אנחנו רק אומרים, להבהיר את זה עוד יותר.

<קריאה: זה ברור.

אוסאמה סעדי: מה המצב בבחירות לכנסת?

<קריאה: זה נציגי סיעות.

אוסאמה סעדי: נכון.

אוסאמה סעדי: אז למה פה?

אוסאמה סעדי: - - -

<תומר רוזנר: כי אין פה נציגי סיעות - - -

<קריאות: - - - רשויות מקומיות.

אוסאמה סעדי: אז מה?

אוסאמה סעדי: יש סיעות, יש מפלגות.

<תומר רוזנר: אבל אין אפשרות.

<תומר רוזנר: מאיזו עיר תבחר את הנציגים?

דוד אמסלם: מאיזו עיר?

דוד אמסלם: - - -

אוסאמה סעדי: לא משנה.

אוסאמה סעדי: ועדת הבחירות - - -

<תומר רוזנר: ועדת קלפי בבית-סוהר מסוים, מאילו סיעות היא תהיה מורכבת?

אוסאמה סעדי: לא משנה.

<תומר רוזנר: מה זה, לא משנה?

<תומר רוזנר: זה משנה.

<תומר רוזנר: זאת השאלה.

אוסאמה סעדי: אבל העיקר שתהיה נציגות כלשהי.

אוסאמה סעדי: לא משנה לי, אפילו משתי סיעות.

<תומר רוזנר: מאיזה סיעות?

<תומר רוזנר: מאיזה עיר?

<תומר רוזנר: מתל-אביב?

<תומר רוזנר: מירושלים?

<תומר רוזנר: מחיפה?

<תומר רוזנר: מאיפה?

דוד אמסלם: או שלפי רוב האסירים, שנראה מאיזה עיר.

<קריאות: - - -

דוד אמסלם: בואו נתקדם.

דוד אמסלם: זה נראה לי לא מהותי.

<עמי ברקוביץ: אנחנו מבקשים לכתוב שלכל קלפי לאסירים ימנה שר הפנים ועדת קלפי לפי ההוראות, בלי לכתוב בחוק כבר שהם עובדי מדינה ובלי לכתוב את הכמות שלהם.

<עמי ברקוביץ: יכול להות שנצטרך שניים, יכול להיות שנצטרך ארבעה, זה תלוי בקלפי.

<עמי ברקוביץ: יכול להיות שהם עובדי מדינה שהם גמלאים, שהם עובדי רשויות מקומיות.

<עמי ברקוביץ: אנחנו עוד לא עשינו את כל עבודת המטה הזאת.

<עמי ברקוביץ: אנחנו רוצים לכתוב ששר הפנים ימנה, והשאר יהיה בהוראות.

דוד אמסלם: אנחנו אדישים, שוב פעם, לעניין.

דוד אמסלם: שבו עם המחלקה המשפטית שלנו, תגמרו את הסיפור.

דוד אמסלם: אנחנו מתקדמים.

דוד אמסלם: לקראת השנייה והשלישית נעשה את כל התאמות.

דוד אמסלם: אבל זה מה שהייתם צריכים לעשות לפני כן.

<תומר רוזנר: עשינו.

<תומר רוזנר: היו מספר ישיבות והם לא העירו את ההערות האלה.

דוד אמסלם: אה, זה הערות חדשות?

<תומר רוזנר: בתשובות יתייחסו לכל הצעת החוק.

<קריאה: יש דברים שחשבנו עליהם תוך כדי.

<תומר רוזנר: מאה אחוז.

<תומר רוזנר: זה בסדר.

דוד אמסלם: תשתדלו לא לחשוב תוך כדי.

<קריאה: זה בדיוק - - -

דוד אמסלם: בוודאי, אבל אתה יודע, כשמכינים את עצמכם טוב, בדרך-כלל כשאני בא מוכן, פיקס, כמעט אין לי תוך כדי.

דוד אמסלם: אולי משהו קטן תוך כדי.

<קריאה: ההערות נאמרו לפני הדיון.

<קריאה: זה לא הערות תוך כדי.

<בן ציון: אני אומר, אדוני, הנה עוד סיבה למה אנחנו נדרשים להסכמה של השר.

<בן ציון: תאר לך שיחליטו להכניס חמישה, עשרה נציגים, זה ישפיע על התנהלות בית המעצר או בית הסוהר.

<בן ציון: לכן לדברים האלה נדרשת הסכמה.

<בן ציון: אנחנו צריכים לדעת מי הנציגים.

דוד אמסלם: אנחנו כרגע לא ממציאים את הגלגל ולא לומדים גמרא.

דוד אמסלם: הרי איך אמר אילן גילאון?

דוד אמסלם: עזבו, חבר'ה, מה אתם מסתבכים?

דוד אמסלם: יש לנו אירוע שקיים, בואו נעתיק אותו פחות או יותר, נעשה לו את ההתאמות הקטנות.

<אור אלדר: המינוי - - - הוא באישור השר לביטחון הפנים.

דוד אמסלם: הנה, אז יש לך הסכמה של השר לביטחון הפנים.

דוד אמסלם: אני מניח - - -

<קריאה: איפה יש את ההסכמה?

<קריאה: באיזה סעיף?

<אור אלדר: אני מקריאה אותו עכשיו.

אוסאמה סעדי: מה זה, השר או בא-כוחו?

אוסאמה סעדי: למה?

<תומר רוזנר: נציג של השר.

<קריאה: לא, השר זה שר הפנים.

אילן גילאון: איך הזיהוי נעשה, באמצעות תעודת זהות?

<רון אלמוג: בתעודת אסיר של שירות בתי-הסוהר או בתעודת זהות, רישיון נהיגה או דרכון, כמו כל מצביע אחר.

אילן גילאון: ועציר?

אילן גילאון: אותו דבר?

<רון אלמוג: שוב, כולם יכולים עם תעודת זהות, רישיון נהיגה או דרכון בתוקף.

<רון אלמוג: בנוסף לזה, אם יש להם תעודה של שב"ס, אז גם - - -

דוד אמסלם: בן, בבקשה.

– נכתב: ועדת הקלפי לא אחראית על הביטחון בבית-הסוהר.

דוד אמסלם: צודק.

דוד אמסלם: הערה טובה.

<קריאה: הם העתיקו מחוק הבחירות.

עליזה לביא: כן, אבל אנחנו חושבים שהגיע הזמן לתקן את זה.

<תומר רוזנר: מהי עמדת משרד הפנים?

<רון אלמוג: בפועל אין צורך.

<רון אלמוג: זה רק פריט זיהוי נוסף כדי לוודא אם יש איזושהי טעות סופר בתעודת זהות.

<רון אלמוג: אם זה מפריע לוועדה - - -

דוד אמסלם: שיהיה גם אימא.

דוד אמסלם: שם הוריו.

<תומר רוזנר: שם אביו או שם אימו.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: מתקדמים.

דוד אמסלם: פה אותה הערה, אותו תיקון.

<אור אלדר: לא, כאן זה לא, בגלל שוועדת הבחירות היא מחוץ - - -

<תומר רוזנר: זה לא בתוך בתי הסוהר.

<קריאה: זה ברשות המקומית.

דוד אמסלם: הערות, בבקשה.

<בן ציון: אני רוצה להפנות לייעוץ המשפטי שאלה – לי הובהר שסוכם כי כל נושא התעמולה ירד, אז קודם כל - - -

אילן גילאון: לגבי הבחירות המוניציפליות, זה פחות רלוונטי לנו.

<דורון נגרין: שמי דורון נגרין, מהלשכה המשפטית במשרד הפנים.

<דורון נגרין: אנחנו חושבים שסעיפים קטנים (א) ו-(ב) הם לא נחוצים, כיוון שבניגוד לבחירות בכנסת, אין תעמולת בחירות בכלי התקשורת ובטלוויזיה כמו בבחירות לכנסת.

<דורון נגרין: ואם מדובר בתעמולה בעיתונים, אז ככל שאסירים חשופים לזה גם כך, או לרדיו, אז הם יהיו חשופים לזה בלי שום קשר.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: אנחנו לא עושים להם צנזורה.

<דורון נגרין: אז אנחנו חושבים שאין צורך בסעיפים האלה, ובי"ת, לגבי (ג) ו-(ד) אין לנו התנגדות.

<אור אלדר: למה להוריד את הסעיפים האלה?

<אור אלדר: - - -

<דורון נגרין: אם אין צורך בהם, אז בשביל מה?

<דורון נגרין: - - -

<תומר רוזנר: מי אמר שאין צורך בהם?

<תומר רוזנר: לא הבנתי.

<אור אלדר: יכול להיות שהם לא יאפשרו להם להכניס עיתונים, כי מדובר בתעמולת בחירות.

אילן גילאון: אתה לא יכול לדעת אף פעם - - -

<דורון נגרין: זה לא סעיפים שמקימים את הזכות.

<דורון נגרין: אסיר שחשוף לטלוויזיה, לעיתון ולרדיו, אז יהיה חשוף לזה ממילא.

<דורון נגרין: זה לא שיש צנזורה - - -

דוד אמסלם: אתה מתכוון להגיד לי שיכול להיות שהם יקימו יחידה שלמה שלפני הבחירות היא תגזור את כל העיתונים שכתוב בהם זה, והיא תכניס להם את העיתונים בלי זה?

<דורון נגרין: לא.

<דורון נגרין: בדיוק הפוך.

<דורון נגרין: הם לא עושים את זה גם ככה, אז אין צורך להכניס את זה.

אילן גילאון: הוא עושה את ההבחנה בגלל המוניציפלי.

דוד אמסלם: זה ההסדר, דרך אגב אומר לי תומר, זה גם ההסדר הנהוג בבחירות לכנסת.

<דורון נגרין: כן, אבל בבחירות לכנסת יש תשדירי תעמולה שהם יותר - - -

אילן גילאון: אז מה אכפת לך?

דוד אמסלם: אז להיפך.

דוד אמסלם: אם שם יש תעמולה וכתוב שלא חייבים, אז אם אין תעמולה אז ודאי שלא חייבים.

דוד אמסלם: לא נמציא תעמולה.

<רון אלמוג: העניין הוא שבכנסת יש שידורי תעמולה מוסדרים, ולכן יש סעיף שאומר שצריך לאפשר את זה במידת האפשר לאסירים, לאפשר להם חשיפה לתעמולה.

<רון אלמוג: אצלנו אין תעמולה.

אילן גילאון: חבר'ה, אבל אנחנו לא יודעים - - -

<קריאות: - - -

<רון אלמוג: הסעיף הזה מטיל חובה על שר הפנים לאפשר חשיפה לתעמולה.

<קריאות: - - -

<אריאל זיסל: יכולה להיות תעמולה אולי באיזשהו רדיו מקומי, ומהסעיף הזה משתמע לכאורה שצריך לאפשר לכל עציר להיות חשוף לאותה תעמולה, שזה רדיו מקומי בצפון - - -

דוד אמסלם: אני רוצה לומר שני דברים.

דוד אמסלם: האחד, קודם כל, גם בכנסת יש כללים.

דוד אמסלם: הרי המפלגות עושות את התעמולה, לא האסיר מבקש.

דוד אמסלם: זה מה שנקרא, דוחפים לו את התעמולה.

דוד אמסלם: לכן, האסיר כאן הוא אדיש.

דוד אמסלם: מה שנותנים לו, זה התעמולה שיש לו.

דוד אמסלם: אם יש – יש, אם אין – אין.

דוד אמסלם: הוא לא יבוא ויגיד, רבותי, אני רוצה לפסול את הבחירות בגלל שתמציאו לי תעמולה.

דוד אמסלם: לא היה לי.

<ירון שלמה: לא, אבל אם, למשל, יש אסיר שמוחזק בדרום והוא תושב הצפון, ויש ברדיו המקומי תעמולה כזו או אחרת, אני לא יכול לאפשר לו, טכנית.

דוד אמסלם: מה זאת אומרת?

דוד אמסלם: הוא ירצה שנפתח לו רדיו - - -

<קריאה: הוא לא קולט.

<קריאות: - - -

<קריאה: כתוב במידת האפשר.

<ירון שלמה: בבחירות לכנסת יש גם מספר מפלגות, זה מפורסם, ידוע.

<ירון שלמה: יש לי פה כל-כך הרבה רשויות והרי בבית-סוהר אחד יכול להיות מגוון של אסירים ועצורים מכל הארץ עם עשרות רשימות.

<ירון שלמה: אני צריך את כל החומה של בית הכלא כדי להציג - - -

אילן גילאון: אתה עושה את זה במידת האפשר.

אילן גילאון: לא מעבר לזה.

<בנימין פרץ: כבוד היושב-ראש, יש לי הצעה שתפתור את הבעיה.

דוד אמסלם: אתה קיבלת רשות דיבור?

<בנימין פרץ: כבוד, אפשר הצעה?

דוד אמסלם: לא, לא.

דוד אמסלם: בנימין, אתה מרשה לעצמך פה להתפרץ איך שאתה רוצה.

<בנימין פרץ: אבל זה על הנושא.

דוד אמסלם: אתה קיבלת רשות דיבור?

דוד אמסלם: אז אני מבקש.

<בנימין פרץ: אני מבקש.

דוד אמסלם: אז יפה, קודם כל, תבקש.

<בנימין פרץ: אני מבקש.

דוד אמסלם: עכשיו תקבל.

<בנימין פרץ: אני מציע ככה – יש חצר בכל בית כלא ומעצר, להעמיד שם לוח מודעות ולתלות עליו את כל מי שמתמודד, ובזה יגמרו את העניין.

דוד אמסלם: לתלות את התמונה או לתלות את המתמודד?

<בנימין פרץ: לתלות את התמונה עם המתמודד ביחד, וגמרנו.

<בנימין פרץ: ואז לא תהיה בעיה, כל אחד ידע מה כל אחד אומר.

<ירון שלמה: זה, למשל, משהו שהוא לא ישים, כשיש 300 אגפים במתקני שב"ס, מעל 30 מתקנים, זה משהו שלא ניתן לעשות.

אילן גילאון: כן, אבל - - - מי שרוצה להעביר לאסירים פלאפונים סלולריים כדי לראות - - -

דוד אמסלם: רבותי, לדעתי, אנחנו לוקחים את זה לקצוות לא נכונים.

דוד אמסלם: בבחירות לכנסת זה יותר פשוט, בוודאי.

דוד אמסלם: יש סט ארצי, הכול ארצי, ולכן יש מספר רשימות שאנחנו מכירים אותן ברמה הארצית, ברדיו ובטלוויזיה, ולכן אין דיפרנציאציה בין אסיר לאסיר.

דוד אמסלם: כאן זה יותר מורכב.

דוד אמסלם: אבל אנחנו לא מבקשים לעשות להם תעמולה, שכל אחד יבוא ויגיד, טוב, אני לא יודע למי להצביע, נא לעשות לי תעמולה.

דוד אמסלם: כמו שאתה אומר, יש שם 300 חבר'ה, כל אחד בא מיישוב אחר, נתחיל עכשיו לעשות לו תעמולה על היישוב שלו?

דוד אמסלם: בן, תשבו גם פה.

דוד אמסלם: אני מבין מה שאתם אומרים.

דוד אמסלם: אני מבין שאתם, בסופו של דבר, מפחדים מאותו עורך-דין שיבוא אליכם יום אחד לבג"ץ ויגיד, כתוב, אז תשימו לנו תעמולה.

דוד אמסלם: ואז תצטרכו עכשיו לשבור את הראש – איך אמר זה, איפה נשים בכלל את הפתקאות של המועמדים?

דוד אמסלם: גם חומת הכלא לא תספיק.

דוד אמסלם: שבו איתם ביחד, ולקראת הקריאה השנייה והשלישית תשנו את זה.

עבדאללה אבו מערוף: במידה ותהיה, אז זה לא יהיה מעוגן בחוק - - -

<אריאל זיסל: אדוני היושב-ראש, אני כן מבקש, דווקא בגלל הרגישות המיוחדת של הנושא הזה, שלא ייכתב – גם פה כתוב:

<אריאל זיסל: בהתייעצות עם השר לביטחון הפנים.

<אריאל זיסל: אנחנו מבקשים פה שיהיה ברור שזה בהסכמת השר לביטחון הפנים, מכיוון שזה ממש נוגע בסדר הציבורי - - -

דוד אמסלם: על מה אתה מדבר איתי?

<אריאל זיסל: אני מדבר איתך על סעיף 84יא(א) ועל סעיף 84יא(ד).

<אריאל זיסל: בשני המקומות האלה כתוב - - -

<קריאה: שבסוף הופך לשיקול דעת בית-המשפט.

<אריאל זיסל: בוחנים את הסבירות של ההחלטה.

<אריאל זיסל: על תעמולת הבחירות, בדיוק.

<אריאל זיסל: בגלל הרגישות אנחנו מבקשים שהעניין הזה יהיה בהסכמה.

<אריאל זיסל: אני לא חושב שצריכה להיות בעיה עם זה.

אילן גילאון: אם הוא רוצה - - - לרון חולדאי, תעשה לו את זה.

<קריאה: גם לגבי (ד) וגם לגבי (א).

דוד אמסלם: אני לא רואה בזה משהו רציני.

<אריאל זיסל: ראה גם בסעיף קטן 84יא(ד) בהמשך, גם שם כתוב: "בשים לב לכך שלא ייפגעו הסדר והביטחון".

<אריאל זיסל: נושא שהשר לבט"פ מופקד עליו, לכן לא יכול להיות - - -

<אריאל זיסל: הם כותבים שזה נוגע לביטחון.

דוד אמסלם: פה אני מקבל את העמדה שלהם.

דוד אמסלם: אני מקבל את מה שאתה אומר, את 84יא(ד) אפשר לעשות בתיאום עם השר.

<קריאות: בהסכמה.

דוד אמסלם: בהסכמה.

דוד אמסלם: כן, בסדר.

דוד אמסלם: יש לך הסכמה אחת.

<אור אלדר: אני אחזור על מה שהסכמנו עליו.

<אור אלדר: בסעיף 84יא(ד), זה יהיה בהסכמת השר לביטחון הפנים.

<אור אלדר: לגבי הסדר והביטחון בוועדת הקלפי, סעיף 84ז(ב), זה יהיה: לדעת ועדת הקלפי לשמירת הסדר והביטחון ושלום הציבור.

<אור אלדר: ולגבי סעיף קטן 84ז(ד) של אותו סעיף, שעל גבי המעטפה החיצונית יכתבו את שמו של אביו או אימו.

דוד אמסלם: יש עוד הערות שמישהו רוצה להעיר, לפני שאנחנו מביאים את זה להצבעה?

<אליהו כהן: אני הקשבתי בקשב רב למה שאמרתם, אבל לדעתי, צריך לסייג את החוק הזה בדבר אחד: למעט אסירים שהם אסירים שפגעו בביטחון המדינה – מהם צריך לשלול את האפשרות להצביע, לדעתי.

דוד אמסלם: כתבת לי את זה כבר.

דוד אמסלם: אם לא העליתי את זה, כנראה שאנחנו לא מקבלים את זה.

אילן גילאון: אסירים שלא נוהרים לקלפיות - - -

דוד אמסלם: בגדול, אנחנו מעתיקים את זה מחוק הבחירות.

דוד אמסלם: אנחנו לא באים לתקן את הבחירות לכנסת.

דוד אמסלם: ודרך אגב, שם זה יותר חשוב מאשר לבחירות המוניציפליות.

דוד אמסלם: אז בואו נעזוב את זה, נשאיר את זה ככה ולא נתחכם.

דוד אמסלם: בבקשה, רבותי, מי בעד החוק כפי שהוקרא עם התיקונים?

דוד אמסלם: שירים את ידו.

אילן גילאון: אני מצביע במקום תמי, בסדר?

דוד אמסלם: אין בעיה.

<אור אלדר: שישה בעד.

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: בעד – פה אחד