הוועדה המיוחדת לעניין הצעות חוק מסוימות שהועברו לדיון בה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 98, 2017-01-18 09:30

אלי כהן: בוקר טוב לכולם, אני מבקש בבקשה לפתוח את הדיון בנושא הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (הגבלת שוק ההימורים).

אלי כהן: אני חייב להגיד שהתלבטתי בכלל אם לקיים את הישיבה או לא מכיוון שלא הופץ נוסח לצורך העניין.

אלי כהן: לכן אני לא חושב שאנשים יכולים לבוא ולהתייחס למשהו שלא מונח לפניהם, אבל לאור הפניות שהגיעו אליי אני אקיים דיון, שיהיה קצר, תמציתי ותכליתי.

אלי כהן: ברגע שהנוסח יפורסם, שלושה ימים לאחר מכן אנחנו נוכל לבוא ולקיים את הדיון ולהתייחס לדברים.

אלי כהן: אני רוצה לעבור על הסוגיות שלכאורה כרוכות ולשמוע את ההתייחסות, איפה הדברים עומדים.

אלי כהן: ראשית, הנושא של משרד הספורט.

אלי כהן: מי יכול להציג?

אלי כהן: טמקין, בבקשה.

<איתי טמקין: אני אציג את מה שעשינו בימים האחרונים וגם אתייחס ספציפית לנושא.

אלי כהן: אני מבקש שכל אחד יגיד את שמו ומהיכן הוא.

<איתי טמקין: אני מאגף התקציבים, משרד האוצר.

<איתי טמקין: אחרי הדיון האחרון וגם בדיון הראשון הוועדה שלחה אותנו לבצע שני תיאומים מרכזיים, תיאום אחד מול משרד התרבות והספורט בבקשה לנסות למצוא נוסחים שיותר מקובלים על שני הצדדים, ועבודה שנייה היא לנסות לשבת עם הזכיינים ולראות האם אפשר לגשר אתם על הפערים הקיימים.

<איתי טמקין: עם משרד התרבות והספורט ישבנו באופן קדחתני בימים האחרונים.

<איתי טמקין: אני חושב שאפשר להגיד, ונראה לי שיוסי יסכים אתי, שרוב הפערים גושרו ואנחנו נמצאים במצב של fine tuning אחרונים שזה כבר ב-wording.

<איתי טמקין: צריך לראות שהכול תואם להסכמות שהושגו.

<איתי טמקין: לכן אנחנו יכולים להגיד כמעט בוודאות שמיד לאחר הדיון יופץ נוסח לוועדה.

אלי כהן: מה אומרים הסיכומים?

אלי כהן: לנו היה חשוב שתקציבי הספורט לא ייפגעו.

אלי כהן: אנחנו, כמובן, לא באנו לעודד את ההימורים אבל כן חשוב לנו לשמור על תקציבי הספורט.

אלי כהן: אני רוצה לסיים את נושא הספורט.

<איתי טמקין: ישבנו יחד עם משרד התרבות והספורט כדי לשנות את החקיקה כך שהיום שני הצדדים מסכימים ששאר הצעדים שמקודמים בחקיקה, חוץ מהצד של ביטול הימורי סוסים, שניגע בו כאן בהמשך בהרחבה, לא פוגעים בתקציבי עולם הספורט.

<איתי טמקין: בגין הצעד הזה של מרוצי הסוסים ישבנו עם המשרד אתמול בפעם הראשונה בניסיון להגיע להבנה.

אלי כהן: אתה אומר שהפיצוי צריך להיות לכאורה רק בגין מרוצי הסוסים?

<איתי טמקין: נכון.

אלי כהן: האם נכון הדבר, מר לארי?

<איציק לארי: לא, לא מדויק.

<איציק לארי: אני לא מכיר את ההבנות עדיין.

<איציק לארי: כל ההבנות שהם יגיעו אליהן, מקובלות עלינו.

אלי כהן: בוא נשמע את מנכ"ל משרד הספורט, יוסי שרעבי.

אלי כהן: בבקשה, אדוני.

<יוסי שרעבי: אתמול ישבנו ארוכות והגענו לאיזשהו שיח לגבי השאלה איך מצמצמים את הפערים, גם לגבי מרוצי הסוסים וגם לגבי כל ההגבלות האחרות שמוצעות במסגרת הרפורמה.

<יוסי שרעבי: כמו שאמר איתי, אנחנו מעבירים עכשיו את הכול על הכתב ואנחנו צריכים לראות שאכן, כאשר הדברים עולים על הכתב, הפערים לא גדולים או שהם לא קיימים כלל.

<יוסי שרעבי: אנחנו גם רוצים לראות שמספרים מסתנכרנים באופן כזה שההתחייבות שנאמרה לנו – שלא תהיה פגיעה בתקציבי הספורט – אכן מתממשת.

<יוסי שרעבי: אני מקווה ומאמין שבפעם הבאה נוכל להביא נוסח מוסכם.

<יוסי שרעבי: אני צריך גם לומר לפרוטוקול שאנחנו צריכים להציג את הדברים גם לשרה שחוזרת מחו"ל ולקבל גם את הסכמתה לסיכום.

איציק שמולי: על הכול?

<יוסי שרעבי: כן, על כל ההיבטים של הרפורמה שיש להם השלכות על שורת הרווח, שמיועדת לחלוקה לטובת הספורט.

אלי כהן: ישבתם עם ראש עיריית דימונה?

<איתי טמקין: לא, עוד לא.

אלי כהן: אני מבקש שתשבו אתו.

אלי כהן: הנושא השני שרצינו לדבר עליו הוא נושא הזכיינים.

אלי כהן: איפה חיים?

אלי כהן: יש עוד מישהו מהזכיינים שרוצה לדבר?

אלי כהן: ניתן לעוד שניים מקסימום.

אלי כהן: טמקין, בבקשה תעדכן.

<איתי טמקין: לגבי הזכיינים וכל ההליכים שקודמו על-ידי משרד האוצר בחודשים האחרונים, מדובר בשני סוגים של פגיעות.

<איתי טמקין: פגיעה אחת בגין ביטול של משחקים ופגיעה אחת בגין עדכון מודל העמלות בפיס ובטוטו.

<איתי טמקין: ישבנו עם הזכיינים ואנחנו סבורים שמודל העמלות, שזה מה שמוצע כאן בחקיקה, הוא מודל סביר ומידתי.

<איתי טמקין: ישבנו עם הזכיינים ויש אירוע חריג במובן הזה שמשחק מאוד מאוד משמעותי מבחינת היקף העמלות ששולמו לזכיינים, שזה המשחק של מכונות המשחק, מה שנקרא AIL, הוא משחק שבוטל.

<איתי טמקין: מדובר במשחק שהניב הרבה הכנסות והרבה עסקים התבססו עליו.

<איתי טמקין: דיברנו לגביו עם הזכיינים.

<איתי טמקין: העברנו לזכיינים הצעה לגבי איזשהו תחליף להוראת מעבר של שלושה חודשים לדבר הזה.

<איתי טמקין: הכוונה היא לא שהדבר יעבוד, אלא שהזכיינים יקבלו פיצוי מסוים בגין הפתאומיות שהמהלך הזה חל בו.

<איתי טמקין: אני אומר בכנות שעוד לא ראיתי את המייל שנשלח חזרה, אבל הבנתי את רוח הדברים לפני הדיון פה מהזכיינים שנמצאים.

<איתי טמקין: הזכיינים החזירו תגובה מצדם שההצעה שהוגשה על-ידי משרד האוצר, מבחינתם היא non starter, שאין פה כינוס.

<איתי טמקין: מה שמקודם כאן בחקיקה זה רק המודל של העמלות, שלגביו אנחנו לא חושבים שצריכים לבוא תיקונים.

<איתי טמקין: כרגע הוגשה הצעה לגבי המכונות, שנדחתה על-ידי הזכיינים שנמצאים.

אלי כהן: האם הישיבה התקיימה בראשות מנכ"ל משרד האוצר?

<איתי טמקין: נכון.

איציק שמולי: איתי, אולי אתה יכול להיות יותר קונקרטי ולהסביר לנו מה פירושה של "הצעה סבירה"?

איציק שמולי: אולי תיתן לנו המחשה?

איציק שמולי: אני מניח שהולכת להיות פגיעה.

איציק שמולי: הזכיין הממוצע, כמה הוא הולך להיפגע בהכנסה החודשית שלו?

איציק שמולי: דבר אתנו במספרים.

<איתי טמקין: אני אדבר במספרים.

<איתי טמקין: דוחות 2015, שאלה דוחות מבוקרים, כל העמלות ששולמו בגין המכונות בשנת 2015 לזכיינים עמדו על 76 מיליון שקל בשנה.

<איתי טמקין: מדובר על 150 תחנות.

אלי כהן: אני אחזור במשפט אחד לטובת חבר הכנסת רזבוזוב, יש לנו היום שלושה נושאים על המוקד.

אלי כהן: אגב, אמרתי בפתח הישיבה שחשבתי לא לקיים את הדיון מכיוון שלא הופץ נוסח בעקבות התיקונים שביקשנו, וקשה לנו להתייחס כשאין נוסח.

אלי כהן: החלק הראשון של הישיבה הוא לגבי תקציבי הספורט.

אלי כהן: היו דיונים מתקדמים בין האוצר לבין הספורט, מנכ"ל הספורט יוסי שרעבי וכן הלאה.

אלי כהן: אני מבין שהפערים הצטמצמו אולם הדברים טרם סוכמו.

אלי כהן: אנחנו נקווה שבדיון הבא הם יציגו לנו בהחלט שלא תהיה פגיעה בתקציבי הספורט.

יואל רזבוזוב: בוא נראה את השורה הסופית שיציגו לנו.

דוד ביטן: אני רוצה להגיש הסתייגות באופן הזה, שהטוטו ומפעל הפיס יבוטלו, ייסגרו, וכל התקציב שהטוטו ומפעל הפיס מעבירים כפי שהם מעבירים, יהיה על חשבון תקציב המדינה.

דוד ביטן: זאת ההסתייגות שלי.

<איתי טמקין: זאת הסתייגות תקציבית.

דוד ביטן: מה שאתה רוצה.

איציק שמולי: אני מצטרף להסתייגות.

דוד ביטן: אנחנו מגישים הסתייגות באופן הזה.

אלי כהן: ההסתייגות נרשמה וגם מצטרף אליה חבר הכנסת שמולי.

דוד ביטן: הם שכנעו אותי בטיעונים.

דוד ביטן: שכנעתם אותי בטיעונים.

דוד ביטן: אם זה לא בסדר, זה לא בסדר.

דוד ביטן: תעבירו את הכסף לרשויות, לכל מקום.

דוד ביטן: ממש השתכנעתי.

אלי כהן: ההסתייגות שלך נרשמת.

אלי כהן: אגב, אני יכול להגיד שיש גם לוגיקה, כפי שהיא הוצגה מאחורי ההסתייגות.

דוד ביטן: נראה לך שאני לא אשיג 50 מנדטים להסתייגות הזאת?

דוד ביטן: יש לי הפתעה בשבילך.

דוד ביטן: יכול להיות שגם האוצר יגידו "כן".

<איתי טמקין: לגבי מה ששאל חבר הכנסת שמולי, בשנת 2015, שזאת השנה שיש לנו דוחות מבוקרים לגביה, שולמו כ-76 מיליון שקלים עמלות לבעלי התחנות בגין מכונות המזל.

<איתי טמקין: מדובר ב-150 נקודות מכירה ברחבי הארץ ובקירוב, זה יוצא חצי מיליון שקל בשנה.

<איתי טמקין: נפגשנו עם הזכיינים.

<איתי טמקין: הטענה המרכזית של הזכיינים הייתה שלא ניתנה הודעה מראש על המהלך הזה.

<איתי טמקין: לשיטת משרד האוצר, פורסמה החלטת ממשלה כבר באוגוסט עם ההחלטה הזאת של משרד האוצר.

<איתי טמקין: יש שאלה האם מפעל הפיס העביר או לא העביר את ההודעה ושל מי האחריות פה, של מפעל הפיס או של המדינה, להעביר את ההודעה לזכייני הקצה.

<איתי טמקין: לטעמנו, ההחלטה פורסמה כפי שצריך ובכל זאת, המנכ"ל נפגש ואמר לזכיינים שאם מפעל הפיס יהיה מוכן להיכנס לאותה הצעה, ההצעה תפצה את הזכיינים בגין שלושה חודשי עלות.

<איתי טמקין: אם זה 76 מיליון שקלים, לחלק אותם ב-4.

<איתי טמקין: זאת ההצעה שהונחה בפני הזכיינים.

<איתי טמקין: אמרנו לזכיינים שמאותו תחום של שלושה חודשים צריך לעשות חישוב – לא ציינו מה החישוב.

<איתי טמקין: ציינו סדרי גודל שלו שהם בין 0.6 ל-0.8 – לנכות מתוכו עלויות משתנות שכן הן נחסכות בתקופה שהם כן יקבלו פיצוי והמכונות עצמן לא עובדות.

דוד ביטן: אתם הגעתם אתם להסכם?

דוד ביטן: אני רוצה להבין.

דוד ביטן: האוצר הגיע אתכם להסכם?

<איתי טמקין: הזכיינים לא הגיעו אתנו להסכם.

דוד ביטן: מה העילה להפחית להם את האחוזים שהם מקבלים?

דוד ביטן: מה זה משנה?

<איתי טמקין: הנושא שנפגשנו בגינו עם הזכיינים הוא לא אחוזי המכירה, שזה מגיע מעולם אחר, מעולם של התייעלות, ודיברנו על זה כאן בדיון הקודם.

דוד ביטן: מה זה "התייעלות"?

דוד ביטן: אתם מורידים להם 50%.

<איתי טמקין: לא, לא מורידים 50%.

<קריאה: מורידים 80% ו-90% ועסקים נסגרים.

<קריאה: חבר'ה, אנחנו יושבים פה ואנשים סוגרים ברגעים אלה את העסקים.

<קריאה: סגרו כבר.

<קריאה: כי אין להם יכולת להתפרנס.

<קריאה: אין לנו יכולת להתפרנס.

<קריאה: אחרי 14 שנה אנשים לא יכולים לשלם את הגנים.

<קריאה: אני בעוד שלושה ימים לא יכול לשלם את הגן של הילדה שלי.

אלי כהן: אתה רוצה לדבר?

אלי כהן: אני אתן לך לדבר.

אלי כהן: אנחנו ניתן לשלושה נציגים שלכם לדבר באופן חריג.

אלי כהן: על מנת שזה יהיה אפקטיבי, כל נציג ידבר עד שלוש דקות.

אלי כהן: יתחיל חיים, אחרי זה הבחור השני וגם אתה תקבל רשות דיבור.

אלי כהן: חיים, בבקשה, עד שלוש דקות.

<חיים טל: מה שאנחנו מבקשים בסך-הכול זה לעבוד בכבוד ולהתפרנס בכבוד.

<חיים טל: היום אנחנו לא עובדים בכבוד ומתרסקים מבחינת הפרנסה שלא בכבוד.

<חיים טל: ישבנו עם האוצר וקיווינו שהאוצר שוקל הרבה פרמטרים שלא לקחנו אותם בחשבון, כמו, למשל התרומה שלנו למדינה, כמו, למשל עיקרון ההסתמכות של מפעל הפיס.

<חיים טל: אפילו מפעל הפיס פעל לפי העיקרון הזה.

<חיים טל: לא יעלה על הדעת שמפעל הפיס רוכש "חיש-גד" אלקטרוני בעשרות מיליוני שקלים, מפעיל אותן במשך שנה ואחרי שנה המכונות האלה הופכות להיות אבן שאין לה הופכין.

<חיים טל: עשרות מיליוני שקלים מכספי המדינה הולכים לפח ומתעסקים אתנו ב-0.6 או 0.8.

<חיים טל: לעצם הנוסחה שהוא מדבר עליה, הנוסחה מעוותת לחלוטין.

<חיים טל: הוא מדבר אתנו במונחים של 2015.

<חיים טל: אני יודע שאני שילמתי לפי דוח העמלות מס מלא על 2016.

<חיים טל: בעצם חישוב הנוסחה הם לקחו את הדברים הכי מינימליים.

אלי כהן: חיים, אני אגיד לך משהו.

אלי כהן: אומנם חבר הכנסת ביטן, שאני מעריך אותו, מפריע, אבל אני יודע שהוא מנסה לעזור לכם.

אלי כהן: במקרה הזה אני מקבל את ההפרעה שלו בחצי הבנה.

<חיים טל: הנוסחה מדברת על 2015, בה אנחנו שילמנו עמלות כמעט - - -

אלי כהן: חבר הכנסת ביטן עושה שם איזו התייעצות צדדית.

<חיים טל: הנוסחה שהאוצר הציע היא נוסחה מעוקרת כדי לסמן "וי", לכאורה ולומר: כן, דיברנו עם העותרים ויש אתם דין ודברים.

<חיים טל: אני חושב שזה היה סוג של מצג מטעה.

<חיים טל: הנוסחה שמדברים עליה היא נוסחה מאולתרת במונחים של 2015 בעוד המחזורים הם לפי 2016, ששילמנו עליהם מס מלא.

<חיים טל: הנוסחה אומרת להוציא את משחק "קינו" מתוך החישובים, ומה לעשות ש"קינו" והמכונות זה 80% מההכנסות שלנו.

<חיים טל: ה-80% זה לא 80% אלא 100% כי בלי ההכנסות האלה, העסק לא עובדים והעסקים כרגע לא עובדים.

<חיים טל: הנושא של שלושה חודשים, מגיע לכם, לא מגיע לכם, כן קיבלתם הוראות מעבר, לא קיבלתם הוראות מעבר – אני יודע שבכל גוף מסודר, כשרוצים להפסיק למישהו עבודה, נותנים לו הודעה מסודרת.

<חיים טל: זאת לא האחריות שלי לדעת מה ההתנהלות בין האוצר למפעל הפיס, מי אומר למי ומה.

<חיים טל: אני יודע שבתור עצמאי אני צריך לקבל מכתב מסודר מהמדינה/מפעל הפיס, שאומר שאני מפסיק את הפעילות שלי.

<חיים טל: את כל המשאבים שלי – הזמן, הכסף, כל הנהלים שהייתי צריך לקיים – עשיתי אחד לאחד.

<חיים טל: לא יכול להיות שבהודעת לוטומט בדקה התשעים יורידו לי את השאלטר.

<חיים טל: זה לא מתקבל על הדעת.

<חיים טל: גוף שמכניס למדינה כ-1.7 מיליארד שקל, קבוצת הזכיינים הזאת שמכניסה את הסכום הזה גם מהטוטו וגם ממפעל הפיס, הולכת היום הביתה.

<חיים טל: מה, אין משקל לתרומה שהקבוצה הזאת תרמה?

<חיים טל: הקבוצה הזאת נתנה למדינה למעלה מ-15 מיליארד שקל במהלך 11 שנים.

<חיים טל: מגיע להם ללכת הביתה עם פרוטות?

<חיים טל: במתמטיקה שלך אתה נותן לי 30,000 שקל אחרי מס.

<חיים טל: מה ה-30,000 שקל יעזרו לי? מה?

<חיים טל: בוא תגיד לי למה הם יעזרו לי.

<חיים טל: תפרוט את זה לכסף ותגיד לי מה ה-30,000 שקל האלה, כשאני לוקח את המקרה שלי והוא לוקח את המקרה שלו, מה הם נותנים לי?

<חיים טל: איזה אוויר?

<חיים טל: על איזה פיצוי גדול אתה מדבר?

<חיים טל: הברירה שהם השאירו לי זה להמשיך עם ההליך המשפטי לבג"ץ וכל מה שאנחנו מבקשים זה שנת עבודה לפחות.

<חיים טל: שנת עבודה.

<חיים טל: בשנת העבודה אנחנו נעשה את המתמטיקה שלנו.

<חיים טל: אתה יכול לתת לי שנת עבודה?

<חיים טל: תן לי שנת עבודה.

<חיים טל: זה מה שאני מבקש ממך.

<חיים טל: אל תמצא לי נוסחאות מדעיות שבסוף משאירות אותי עם גרושים.

<חיים טל: אני אגיד גם לך וגם לוועדה לא מוחלט.

<חיים טל: אני חושב שעושים פה טעות היסטורית עם העמלות, טעות היסטורית בשני מובנים.

<חיים טל: אמרנו בפעם הקודמת שהנחת היסוד היא שאם תצמצמו את העמלות לזכיינים, שוק ההימורים יצטמצם.

<חיים טל: הסבירו לכם למה הוא כן יגדל, כי הרצון שלנו הוא להגיע לרמת הכנסה שתקיים את ההוצאות שלנו ואנחנו נתאמץ למכור יותר.

<חיים טל: לא יכול להיות שבהורדת עמלה יבנו מתודיקה כזאת - - - נקודה שנייה, הלחץ הזה שאתם מנסים לעשות כרגע עבד על 200 זכיינים.

<חיים טל: הוא יירד לשטח על 3,000 זכיינים.

<חיים טל: בשנת 2017, לפי הרפורמה, נכון שניפגע פחות.

<חיים טל: ב-2018 זה להגיד לנו: רבותי, תעזבו את הענף.

<חיים טל: אם הייתי יודע הייתי הולך להיות דייג, מכמורתן, לקבל מהמדינה 16 מיליון שקל.

<חיים טל: כלומר, 16 דייגים או 18 דייגים מקבלים מיליון שקל.

<חיים טל: אני לא יודע כמה מס הם שילמו והם מקבלים את זה בקלי קלות.

<חיים טל: מה, לא מגיע לי פיצוי הולם?

<חיים טל: לא מגיעה לי שנת עבודה הולמת כדי לצאת לא מרוסק?

<חיים טל: לצאת עם איזשהו אופק שאני יכול לפתוח דף חדש בחיים אם החלטתי שאני מפסיק עם הענף הזה?

<חיים טל: מה אתה עושה לי עכשיו?

<חיים טל: מה אתם עושים לנו כרגע?

<חיים טל: עושים לנו שחיטה כשרה ואומרים לנו: זה דבר הכי לגיטימי, מגיע לכם, אתם נענשים כי השיטה הייתה דפוקה.

<חיים טל: השיטה הייתה דפוקה?

<חיים טל: תעשו בה סדר, לא על הגב שלנו.

אלי כהן: תודה, חיים.

אלי כהן: הנציג השני, בבקשה.

<יהונתן ברקאי: אני מקיבוץ אשדות יעקב איחוד.

<יהונתן ברקאי: אני זכיין במפעל הפיס בעפולה.

<יהונתן ברקאי: הייתי נוכח בפגישה בינינו לבין האוצר.

<יהונתן ברקאי: לגבי כל העניין של הרפורמה, ותסלחו לי שאני נכנס גם לזה, נודע לנו משיחה עם הפיס שבצפי תחזית הפיס לשנת 2019, ללא "קינו" לאשכול 6 ומכונות, תהיה אותה הכנסה כמו שנת 2015 עם מכונות.

<יהונתן ברקאי: יש כאן קצת כפל משמעות כי זה נראה כחיסול החיש-גד האלקטרוני.

<יהונתן ברקאי: זה לא בדיוק הדבר המוסרי ביותר שנעשה פה.

<יהונתן ברקאי: אנחנו אומרים שאם כוונת השר היא באמת לבטל את כל ההימורים בארץ באופן מידי, בתור אזרח שומר חוק – על הכיפאק, בואו נבטל את הכול, נקים יחידת שיטור ענקית שתמנע אפילו הימורי גולות בין ילדים.

<יהונתן ברקאי: אני רוצה להגיד עוד כמה דברים על הרפורמה שנעשתה.

<יהונתן ברקאי: הייתה פה ועדה שלא שאלה ולו איש שטח אחד.

<יהונתן ברקאי: בביקור אחד שנערך ב-20 באפריל 2016 בתחנה בירושלים, לפי נתונים יבשים קבעו כי החיש-גד האלקטרוני הוא הסכנה המידית לשלום הציבור.

<יהונתן ברקאי: המידית.

<יהונתן ברקאי: קטונתי.

<יהונתן ברקאי: לא הבנתי מתי והיכן מצאו נציגי הוועדה שעסקה ברפורמה כי חיש-גד אלקטרוני הוא המשחק המסוכן ביותר.

<יהונתן ברקאי: על סמך מה?

<יהונתן ברקאי: ובכלל, האם נציגי הוועדה מכירים משחקים אחרים?

<יהונתן ברקאי: האם חברי הוועדה מודעים לכך שהמכונות בשוק הפיראטי הכפילו את הכנסותיהן בשבועות האחרונים?

<קריאה: שילשו.

<יהונתן ברקאי: אני אומר שהכפילו.

<יהונתן ברקאי: ואנחנו מתבססים על נתונים שנוכל להציג אותם.

<יהונתן ברקאי: אנחנו מתבססים על נתונים וזה לא פופוליזם.

<יהונתן ברקאי: כנ"ל החיש-גד.

<יהונתן ברקאי: האם חברי הוועדה מודעים לעובדה שניתן לשחק במכונות מזל, לא חיש-גד אלקטרוני?

<יהונתן ברקאי: יש הבדל.

<יהונתן ברקאי: מכונות מזל בסמארטפון.

<יהונתן ברקאי: נאמר לי מפי נירית, נציגת האוצר, שעשינו בוננזה.

<יהונתן ברקאי: היא השתמשה במילה בוננזה.

<יהונתן ברקאי: אז בואו אני אגיד לכם מה זה בוננזה.

<יהונתן ברקאי: לי יש שכן שמכר את החברה שלו לסיסקו ב-140 מיליון דולר.

<יהונתן ברקאי: זה בוננזה.

<יהונתן ברקאי: אנחנו לא עשינו בוננזה.

<יהונתן ברקאי: אנחנו מעסיקים בממוצע בין 4 ל-6 עובדים, מחזיקים משפחות, מרוויחים – אני יכול להראות פה מספרים.

<יהונתן ברקאי: לא עשיתי שום בוננזה.

<יהונתן ברקאי: חוץ מזה, לא גנבתי מאף אחד.

<יהונתן ברקאי: לא הכרתי מישהו לשחק.

<יהונתן ברקאי: נהפוך הוא.

<יהונתן ברקאי: פעלנו לפי דרישות מחמירות ביותר של הפיס, וטוב שכך.

<יהונתן ברקאי: וטוב שיש דרישות כאלה והפיס גם זכה בכל הפרסים של ההגינות.

<יהונתן ברקאי: הקשבנו למשפחות שביקשו מאתנו לא לתת לבני משפחותיהם לשחק.

<יהונתן ברקאי: היינו הומאניים תמיד מתוך ידיעה שאנחנו עסק חוקי ויש לנו מחר, שלא כמו הימורים פיראטיים.

<יהונתן ברקאי: לא באנו להציג את עצמנו כמסכנים, אבל חלקנו הרב קרס כלכלית וזוהי עובדה, בגלל החלטה שגויה וחוסר היכרות עם האלטרנטיבות.

<יהונתן ברקאי: הועלתה טענה שאומרת:

<יהונתן ברקאי: מדוע לא לאשר זנות חוקית?

<יהונתן ברקאי: חבר'ה, סליחה על השפה, זנות היא כמעט חוקית בארץ.

<יהונתן ברקאי: היא פשוט לא משלמת מסים.

<יהונתן ברקאי: דבר נוסף, מדוע לא לאשר סמים קשים בארץ?

<יהונתן ברקאי: ובכן, חיש-גד אלקטרוני איננו הסם המסוכן ביותר.

<יהונתן ברקאי: מוצרים אחרים בהימורים חוקיים מסוכנים הרבה יותר.

<יהונתן ברקאי: ואפילו בעניין הזה, סמים קלים בדרך ללגליזציה.

<יהונתן ברקאי: הגשנו בג"ץ לקבלת המשך הפעלת הגרלות אלקטרוניות לשנה מינימום.

<יהונתן ברקאי: האוצר רץ בריצת אמוק לבג"ץ לביטול הצו.

<יהונתן ברקאי: בג"ץ ביטל את הצו ואנחנו ביקשנו הקדמת דיון על-ידי באת כוחנו רות ברק.

<יהונתן ברקאי: תשובת האוצר הייתה: עומס בפרקליטות.

<יהונתן ברקאי: אחרי שהם רצו ריצת אמוק להוריד את הצו, וקיום דיונים על גובה הפיצויים.

<יהונתן ברקאי: הייתי ב-15 בינואר בדיון.

<יהונתן ברקאי: מה שאנחנו קיבלנו – לעג לרש זה ביטוי נחמד.

<יהונתן ברקאי: אנו דורשים שתינתן לנו היערכות של שנה לפחות להמשך ההגרלות האלקטרוניות ולא, חס ושלום, כדי להתעשר ולעשוק את הציבור כמו שמנסים להציג אותנו.

<יהונתן ברקאי: אנו זכאים לכך, זהו מינימום יחס לאזרח שהמדינה נתנה לו לעסוק בעיסוק זה שנים רבות.

<יהונתן ברקאי: וכל זה על מנת שנוכל להיערך לבניית אלטרנטיבה כלכלית ולמנוע התרסקות.

<יהונתן ברקאי: דבר אחרון, את הסוסים לא סגרתם כל-כך מהר.

<יהונתן ברקאי: את ה"קינו" בכלל לא סגרתם.

<יהונתן ברקאי: אז מה קרה פה בדיוק?

<יהונתן ברקאי: תודה.

אלי כהן: תודה רבה.

אלי כהן: חבר הכנסת רזבוזוב.

יואל רזבוזוב: תודה, כבוד היושב-ראש, קודם כל באמת אני שומע כאן את הדברים הקשים ואני חושב על המשפחות הרבות.

יואל רזבוזוב: חייבים למצוא פתרון שיתאים לכולם.

יואל רזבוזוב: אבל אני חוזר עדיין לחלקה הקטנה שלי.

יואל רזבוזוב: הוגש תקציב למועצה הלאומית לספורט בסך 408 מיליון שקלים, 170 מיליון שקלים פחות ממה שאנחנו רוצים.

יואל רזבוזוב: ואני אומר לאוצר שאנחנו רוצים לראות את ההפרש מהתסריט שהוגש שורה-שורה בתקציב המדינה.

יואל רזבוזוב: אנחנו חייבים לראות אחרת אנחנו פשוט נאלץ להפיל את החוק.

יואל רזבוזוב: 408 מיליון שקלים לא יעזרו לספורט הישראלי.

יואל רזבוזוב: הספורט בקריסה.

יואל רזבוזוב: כל גופי הספורט הקטנים יותר, לא המעצמות הגדולות של הספורט – כמו שאנחנו מדברים על כדורגל, למרות שגם הכדורגל ייפגע ואנחנו נראה הרבה ילדים ברחוב – אני מדבר על הענפים הקטנים.

יואל רזבוזוב: הם פשוט יקרסו.

יואל רזבוזוב: אנחנו רוצים לראות התחייבות בתקציב המדינה, שורת תקציב על הסכום שחסר, על הדלתא, אחרת אין לנו ברירה.

יואל רזבוזוב: אנחנו לא יכולים לפגוע בספורט.

יואל רזבוזוב: תודה.

אלי כהן: תודה, חבר הכנסת רזבוזוב.

אלי כהן: הבנתי שהפגיעה בתקציבי הספורט תהיה אך ורק כתוצאה מביטול הסוסים, שעל-פי ההערכות שהם הציגו, ואני לא מומחה לזה, זה 50 מיליון שקלים.

אלי כהן: לכן, מ-560 זה אמור לרדת ל-510.

<איתי טמקין: מי הציג את ההערכות של 50 מיליון שקלים?

אלי כהן: זה נאמר כאן בוועדה.

יואל רזבוזוב: אני יודע שבקדנציה הקודמת אומרים שמוסיפים את הסוסים, זאת התוספת של 50 מיליון.

<איתי טמקין: לא הערכה קדימה.

<איתי טמקין: אנחנו אומרים שהסוסים עד היום הכניסו נטו 43-40 מיליון שקלים.

אלי כהן: לא אמרתי 400.

<איתי טמקין: כל שקל חשוב לנו במשרד האוצר.

<איתי טמקין: אנחנו והטוטו יש לנו אותה שיטה כמו בנק.

יואל רזבוזוב: עוד משפט קצר, גם בעקבות הדברים ששמעתי כאן, שבסוף דוחפים את האנשים להימורים לא חוקיים.

יואל רזבוזוב: כאן אני פונה למשטרת ישראל לעשות עבודה.

יואל רזבוזוב: מאז שנחשפנו לתמונה אני שומע על יותר ויותר מקרים שיש הרבה הימורים לא חוקיים ובעקבות הצמצום של ההימורים החוקיים, אנשים הולכים לשם.

יואל רזבוזוב: אני חושב שעל המשטרה לעשות את העבודה ואם צריך לתגבר כוחות, עוד ניידות, עוד שוטרים, אבל שיילכו ויעשו זאת.

יואל רזבוזוב: בסוף מה עשינו בזה?

יואל רזבוזוב: גרמנו לאנשים להמר על משהו לא חוקי ואנחנו כאן מאבדים מתקציבי הספורט וכו'.

אלי כהן: בבקשה, תציג את עצמך.

<אביעד בן שטרית: בוקר טוב, אני זכיין של מפעל הפיס כ-12 שנה, מתגורר בבית-שמש.

<אביעד בן שטרית: גם החנות שלי נמצאת בבית-שמש.

<אביעד בן שטרית: אני באמת לא יודע מאיפה להתחיל, ויסלח לי יושב-ראש הוועדה.

<אביעד בן שטרית: אנחנו לא פוליטיקאים ואנחנו לא אנשי ממון או אנשי אוצר שיודעים להתנהל במסגרות האלה.

<אביעד בן שטרית: אנחנו יודעים לעבוד.

<אביעד בן שטרית: אנחנו יודעים לעבוד ויש לנו מוטיבציה לעשות ויש לנו רצון לעשות דברים טובים ולפתח אותם.

<אביעד בן שטרית: חלקנו זכינו לפני 12 שנה או במהלך השנים האחרונות להיקשר למפעל הפיס לעסק חוקי שמפעיל הגרלות אלקטרוניות.

<אביעד בן שטרית: עלינו התבססנו ובהוראות האוצר והפיס לאורך השנים הלכו וצמצמו את יכולת ההשתכרות שלנו מדברים אחרים.

<אביעד בן שטרית: אני אסביר.

<אביעד בן שטרית: רוב המקומות שלנו היו פיצוציות, חנויות נוחות וכדומה.

<אביעד בן שטרית: לאט לאט, מתוך אינטרסים נכונים שגם אנחנו התחברנו אליהם, כדי שלא תהיה כניסה של ילדים מתחת לגיל 18, נאלצנו לצמצם את שאר המוצרים.

<אביעד בן שטרית: בא האוצר ובידל אותנו לעבודה אך ורק עם אותם מוצרים שהיום הוא בא וטוען בגנותם.

<אביעד בן שטרית: אני באמת מבקש מהוועדה וגם מהאוצר: בואו לא נשכח את האדם העובד.

<אביעד בן שטרית: בואו לא נשכח שאנחנו חבר'ה צעירים, עם מוטיבציה, שרוצים לבוא ולעשות טוב.

<אביעד בן שטרית: היינו מוכנים להיות מעורבים בכל חלק.

<אביעד בן שטרית: עובדה, מרגע שקיבלנו את הוראת המוות הזאת – סליחה שאני מתבטא בצורה חריפה – כל גורם שניסה לקרוא לנו והזמין אותנו, הגענו.

<אביעד בן שטרית: גם האוצר הזמין אותנו וכמובן שהגענו.

<אביעד בן שטרית: אנחנו מבינים שיש פה הלך רוחות שכולם סביב כסף וכסף וכסף, וכל אחד רוצה לשמור על עצמו, אבל איפה האדם העובד?

<אביעד בן שטרית: איפה האנשים שייצרו את כל הקופות האלה?

<אביעד בן שטרית: שעבדו למען זה שיהיה בספורט ולמען זה שיהיו מקומות של פיס, שתהיה עזרה לנזקקים ושתהיה תמיכה באלף ואחד דברים שהפיס ואנחנו קטונו מלהגיד איך לחלק אותם ומה יותר נכון וראוי.

<אביעד בן שטרית: אבל לא יכול להיות שכל זה יבוא וייפול על הראש שלנו.

<אביעד בן שטרית: לא יכולים ביום בהיר אחד במדינה מתוקנת בשנת 2017 לקבל החלטה.

<אביעד בן שטרית: גם אנחנו אומנם שמענו בתקשורת, אבל כולנו ציפינו שגם אם תהיה החלטה כזאת או אחרת, יהיה לוח זמנים שיבהיר לנו איך ומתי יקרו הדברים וייתנו זמן מספיק.

<אביעד בן שטרית: לאחר מכן, זורקים אותנו – תסלחו לי שאני אומר את זה.

<אביעד בן שטרית: אני מעריך מאוד את החבר'ה שעובדים באוצר, נערים נפלאים, אנשים שהמטרה שלהם לשמור על התקציב של כולם, אבל אנחנו לא יודעים להתנהל מולם.

<אביעד בן שטרית: אנחנו מתנצלים.

<אביעד בן שטרית: אנחנו לא אנשי משא ומתן גדולים, אנחנו לא יודעים לדרוש ככה בשביל לקבל ככה.

<אביעד בן שטרית: אנחנו מדברים בהגינות ובתום לב.

<אביעד בן שטרית: במידה והמחוקק באמת חושב שיש פה אקט שהוא חייב לעשות אותו מעכשיו לעכשיו, אנא מכם, אל תעליבו אותנו פעמיים, אל תפגעו בנו פעם אחר פעם ותגישו מין הצעה מעליבה, שאפילו אנחנו לא יודעים איך להתייחס אליה.

<אביעד בן שטרית: במה שהם מציעים לי אני אפילו לא יכול להחזיר את אותו עסק ששכרתי, שעליו אני צריך לשלם עכשיו פיצוי בשביל לפנות אותו, בשביל לסדר אותו חזרה, להחזיר אותו חזרה כדי שאני לא אתבע על-ידי גורמים נוספים.

<אביעד בן שטרית: לסיים התקשרויות כאלה ואחרות שעליהן חתמנו.

<אביעד בן שטרית: הדבר היחיד שראינו לנכון היה לרוץ לבג"ץ – בואו תצילו אותנו.

<אביעד בן שטרית: ומה המדינה או האוצר באים לעשות?

<אביעד בן שטרית: לקחת את המטריה האחרונה שביקשנו ביום גשם.

<אביעד בן שטרית: לעזאזל, לא יכלו לחכות חודש אחד עד לדיון שנקבע ב-29 לחודש?

<אביעד בן שטרית: מה כבר היה קורה?

<אביעד בן שטרית: אולי כמה אנשים היו מצליחים להציל את עצמם?

<אביעד בן שטרית: אולי כמה צ'קים לא היו חוזרים?

<אביעד בן שטרית: אולי עוד כמה אנשים היו מצליחים למצוא איזשהו מחסה.

<אביעד בן שטרית: מה כבר היה קורה?

<אביעד בן שטרית: אני באמת מבקש מכם לפעול בשיקול דעת.

<אביעד בן שטרית: יש פה אנשים, כ-200 זכיינים, מאחוריהם כ-1,000 עובדים.

<אביעד בן שטרית: זה המון משפחות שהולכות להיפגע באופן מידי, שלא היה להן אפילו מושג מה הולך להיות.

<אביעד בן שטרית: לא היה להם מושג איזו מכה הם הולכים לקבל.

<אביעד בן שטרית: אני באמת מבקש מכולם פה, תתנהלו באחריות.

<אביעד בן שטרית: אתם הרשות, תעשו את הדברים בצורה נכונה.

<אביעד בן שטרית: אנחנו מוכנים להירתם בזמננו החופשי, ואמרתי זאת גם באוצר.

<אביעד בן שטרית: רוצים לעשות רפורמות?

<אביעד בן שטרית: חבר'ה, יש פה קבוצה של מקצוענים שמאחוריהם יש המון שעות של ידע וניסיון ועמידה מול אותם אנשים שאתם רוצים לעזור להם.

<אביעד בן שטרית: אנחנו מדברים על האזרח, על הלקוח.

<אביעד בן שטרית: תבינו, אלה אנשים שאנחנו חיים אתם.

<אביעד בן שטרית: אלה אנשים שאנחנו מכירים את הבעיות שלהם.

<אביעד בן שטרית: אנחנו מנסים לעזור להם.

<אביעד בן שטרית: אני מבקש, אם יש רצון לבוא ולעשות שינויים, צריך לעשות אותם נכונה.

<אביעד בן שטרית: צריך להבין את השטח.

<אביעד בן שטרית: עם כל הכבוד לנערי האוצר שעושים השוואות עם כל מקום בעולם, כזה או אחר, מודלים כאלה ואחרים, זה לא מדינת ישראל.

<אביעד בן שטרית: בואו תתרכזו פה.

<אביעד בן שטרית: בואו תראו פה איך עושים את הדברים בצורה נכונה, אחרי למידה אמיתית של השטח.

<אביעד בן שטרית: אנחנו לא איזשהו מספר באיזשהו גרף.

<אביעד בן שטרית: מדברים פה על תקציבים למקומות כאלה ואחרים ואני מבין את הרצון של כל אחד מהגורמים לשמור על מה שהוא מקבל, אבל תנו לנו את היכולת לייצר את זה, תנו לנו את היכולת להתפרנס בכבוד.

<אביעד בן שטרית: ואם החלטתם החלטה קיצונית כזאת או אחרת, אנא מכם, אל תעליבו אותנו פעם אחר פעם בהצעות מבזות.

<אביעד בן שטרית: בבקשה מכם, אנחנו לא אנשים שיתנהלו בדבר הזה.

<אביעד בן שטרית: תודה.

אלי כהן: תודה רבה.

אלי כהן: חבר הכנסת שמולי, בבקשה.

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, קודם כל אי אפשר שלא להתרשם מהאותנטיות ומהדברים שאמרת ושאתם אמרתם, ולא להזדהות אתם.

איציק שמולי: איתי, בקשר לדברים שלך מקודם אני רוצה להגיד שני דברים בהקשר של מנגנון הפיצוי.

איציק שמולי: האחד, על עיקרון ההסתמכות.

איציק שמולי: אתם מקפידים להזכיר כל פעם פה את החלטת הממשלה מהקיץ.

איציק שמולי: זה לא רק שהאזרח הסביר לא נכנס במוצאי שבת או ביום חמישי לראות את מה שעולה על סדר-יומה של הממשלה, או ביום ראשון לראות מה התקבל בהחלטת הממשלה.

איציק שמולי: גם חברי הכנסת לא עושים את זה.

איציק שמולי: אני בספק אם השרים עצמם עושים את זה.

איציק שמולי: אז להעמיד את זה כאיזשהו קריטריון ולשים את זה על השולחן כאילו לנוכח ההחלטה שהתקבלה בממשלה, החבר'ה האלה שקמים בבוקר להתפרנס בעפולה, בבית-שמש ובכל מיני מקומות בארץ, היו אמורים להבין מה הולך לקרות – לדעתי זה קצת מופרך.

איציק שמולי: לעצם העניין, אם באמת הסכומים שמדובר בה הם הסכומים שאתה נקבת בהם, זאת בדיחה.

איציק שמולי: אם הסכום שאתם מדברים עליו הוא כ-30,000 שקל, זה לא לעניין בכלל.

איציק שמולי: לבוא ולהגיד שזה איזשהו סיוע שאתם נותנים לאנשים כדי שהם לא יתמוטטו ולא יאבדו את מטה לחמם ביום אחד, זה לא רציני.

איציק שמולי: אנחנו מכבדים את הכוונה של השר ומבינים שזו המדיניות שלו.

איציק שמולי: זה בסדר גמור, זאת זכותו, זאת הפרורגטיבה שלו, אבל לכל רפורמה יש גם תג מחיר.

איציק שמולי: מדובר במאות אנשים וצריך לראות שהם לא יתמוטטו ביום אחד.

איציק שמולי: צריך להביא בחשבון את העניין הזה.

איציק שמולי: לנושא השני, אדוני היושב-ראש, לפני שיציגו לנו את השקפים ואת ההרצאה המלומדת על ההימורים הממכרים, הצטרפתי להסתייגות של חבר הכנסת ביטן כדי שכל המסכות יוסרו.

איציק שמולי: אם הימורים זה דבר מסוכן, בואו נבטל את הפיס, נבטל את הטוטו ושהמדינה תיקח את התקצובים האלה על הראש שלה.

איציק שמולי: שנית, רוצים לבטל את הסוסים?

איציק שמולי: ההחלטה היא לא מי בעד הימורים ומי נגד הימורים.

איציק שמולי: אנחנו רואים מה קורה פה.

איציק שמולי: אתה מדבר על כ-50-40 מיליון.

איציק שמולי: בישיבה הקודמת, שלא נכחתי בה, נאמר לי שנציג החברה דיבר על סכומים ניכרים גבוהים יותר.

<מאיתי טמקין: מדובר בשני דברים שונים, חבר הכנסת שמולי.

אלי כהן: לא, לא מפריעים לו.

איציק שמולי: אני מסתכל על תחום הסוסים בכללותו.

איציק שמולי: בסופו של דבר, אני חושב שמה שאמור להיות לנגד עינינו הוא האלטרנטיבה של מה שאפשר לעשות עם הכסף.

איציק שמולי: מבחינתי, בוא נוסיף סעיף לחוק שאומר שב-2018 אין טוטו, אין לוטו, אין פיס, אין מרוצי סוסים ואין שום דבר.

איציק שמולי: אבל אם המדינה הולכת לשים על הסיפור הזה 100 מיליון שקל או 50 מיליון שקל, אני חושב שזה לא רציני.

איציק שמולי: זאת לא הקופה הקטנה של אף אחד באוצר.

איציק שמולי: אם הולכים לשים סכומים כאלה, בואו נקיים דיון רציני מה אפשר לעשות באותם 50 מיליון שקל.

איציק שמולי: הרגע הגעתי מוועדת העבודה והרווחה.

איציק שמולי: אתה יודע שבאזורים שלמים בארץ – בערד, בקצרין, ברמת-הגולן – קשישים קופאים מקור ולא מקבלים מהמדינה מענק חימום?

איציק שמולי: למה?

איציק שמולי: ב-40-30 מיליון שקל אתה יכול לכסות את כל הארץ.

איציק שמולי: סל התרופות.

איציק שמולי: בוא נעשה דיון אמיתי.

איציק שמולי: זאת לא הקופה האמיתית של אף אחד באוצר.

<שי באב"ד: זאת החלטת ממשלה, זאת לא מדיניות אוצר.

איציק שמולי: אדוני המנכ"ל, זה לא רציני לבוא לכאן בדיון הראשון ולהגיד לנו: זה לא צריך להיות העניין שלכם, זה עלינו.

<שי באב"ד: זה לא מה שנאמר.

איציק שמולי: אני לא חושב שזה אחראי שהוועדה הזאת תיתן צ'ק פתוח.

איציק שמולי: אתם צריכים להגיע להסכמות עם החברה, שאנחנו נדע מה גובה הפיצוי ואז כל חבר כנסת יחליט אם גובה הפיצוי סביר או לא סביר.

איציק שמולי: יכול להיות שנרצה ללכת לפתרון מורכב, כלומר במקום לבטל את זה מידית, לא נבטל את זה ב-2018, כמו שרוצה החברה, אלא נלך בדרך האמצע.

איציק שמולי: נבטל את זה באמצע התקופה וניתן רק חלק מהפיצוי.

איציק שמולי: זה יכול להיות איזשהו פתרון שעושה שכל?

איציק שמולי: בוודאי שכן.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: עכשיו ידבר הבחור הזה ואחריו חבר הכנסת פורר.

<קובי גנם: יש לי תחנה ברמת-גן ואני גר בנתניה.

<קובי גנם: אני חלק מוועד שבימים האלה החלטנו להתארגן.

<קובי גנם: אני רק רוצה לחזק את אביעד.

<קובי גנם: הוא אמר שיש פה אנשי מקצוע – אנחנו אנשי מקצוע בעניין.

<קובי גנם: כל הסטטיסטיקות וכל מה שמדברים עליו, הכול בסדר, אבל בואו לשטח ותבינו מה קורה.

<קובי גנם: גם העניין של המכונות – אני לא בא לשנות את החוק, אני לא בא לשנות רפורמות ולא כלום.

<קובי גנם: החלטתם שזה לא בריא?

<קובי גנם: יש דרך ויש זמן.

<קובי גנם: אפשר להוריד כמות ממקומות שהם יותר קשים.

<קובי גנם: יש עוד פעילות והמקומות עובדים היום 24 שעות ביממה.

<קובי גנם: שיעבדו 12 שעות ושלא יעבדו בשבת.

<קובי גנם: אני אשמח לא לעבוד ביום שבת.

<קובי גנם: יש דרך ויש זמנים.

<קובי גנם: ההיתר הוא לחמש שנים?

<קובי גנם: תורידו בכמות כל שנה ותראו מה קורה.

<קובי גנם: קטעתם אותנו ביום אחד בלי שכל, בלי לחשוב איך מקדמים את זה.

אלי כהן: תודה רבה.

אלי כהן: חבר הכנסת רזבוזוב, בבקשה.

יואל רזבוזוב: נפל לי האסימון אחרי שאיתי דיבר.

יואל רזבוזוב: הוא אומר שמרוצי סוסים זה 43-40 מיליון.

יואל רזבוזוב: שתהיה לכם תמונה – ב-10 מיליון שקלים, שזה בערך תקציב איגוד הג'ודו, הבאנו שתי מדליות אולימפיות ויש עשרות אלפי ילדים שנמצאים במסגרות ספורטיביות.

יואל רזבוזוב: שתבינו ש-40 מיליון שקל לספורט זה הרבה כסף.

יואל רזבוזוב: זה יותר מדי כסף.

יואל רזבוזוב: איתי אמר: לא נורא, פחות 40, אבל זה הרבה כסף.

<איתי טמקין: זה לא מה שאמרתי.

<שי באב"ד: לא מסירים את ה-40 מיליון.

יואל רזבוזוב: הוגש תקציב על פחות 170 מיליון שקל.

יואל רזבוזוב: מכאן אני מבין שגם מורידים את ה-40 מיליון של הסוסים.

<שי באב"ד: לא מורידים 40 מיליון.

יואל רזבוזוב: אנחנו נראה את זה בסוף, בשורת התקציב.

איציק שמולי: אני רוצה להגיד עוד משהו, כי כל-כך נתלים פה בהחלטת הממשלה.

איציק שמולי: אני מציע לך לעשות "גוגל" על המילים "החלטת ממשלה" ו"היפודרום", ותראה איזה החלטות התקבלו בעבר בממשלה.

איציק שמולי: אתה הרי יודע היטב שלא כל ההחלטות בממשלה התבצעו, בלשון המעטה.

איציק שמולי: ואם נלך לפי המבחן שהעמדת בתחילת הדיון, אני אשאל אותך איפה ההיפודרום, איפה הקזינו באילת ואיפה כל הדברים שהתחייבו עליהן הממשלות הקודמות בנושא ההימורים.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: שלומי ברזני, בבקשה.

<שלומי ברזני: אני מחולון, בן 32, מפעיל תחנה כ-12 שנים.

<שלומי ברזני: הייתי בצבא במשמר הגבול כלוחם.

<שלומי ברזני: אני חושב שיותר מהרבה אנשים פה אני כן מעריך את מנכ"ל משרד האוצר, למרות מה שקורה פה.

<שלומי ברזני: קראתי עליך הרבה ואני ממש מצדיע לך.

<שלומי ברזני: אני אגיד לך למה אני אומר את זה.

<שי באב"ד: אל תגיד לי דברים טובים פה בוועדה.

<שי באב"ד: זה מקומם את חברי הכנסת נגדי.

<שי באב"ד: זה רע לי, זה לא טוב.

<שי באב"ד: תגיד דברים רעים, זה יעזור לי.

<שלומי ברזני: אשתי עורכת-דין, רואת חשבון, לא כמוני שהגדרתם אותי כסף מזוהם וסרסור.

אלי כהן: חס וחלילה.

<שי באב"ד: לא, לא, לא.

<שי באב"ד: לא אותך, חס וחלילה.

אלי כהן: שלומי, חשוב לי להגיד שכאן בוועדה אף אחד לא דיבר כך.

אלי כהן: נהפוך הוא.

<שי באב"ד: אמרתי את זה גם לכולם.

<שי באב"ד: אמרתי שאתם, אין לי שום טענה קטנה אליכם.

<קובי גנם: זה נחמד כשזה בינינו, אבל ציבורית אנחנו כסף מזוהם ועבריינים.

<שי באב"ד: אתם לא עבריינים.

<שלומי ברזני: ככה השר הציג אותנו.

אלי כהן: סליחה, חברים.

אלי כהן: הייתי צריך לתת רשות דיבור לאחד ואני נותן עכשיו לחמישי.

אלי כהן: אני מבין את הנקודה ואני מבקש לתת לשלומי לדבר.

אלי כהן: בבקשה, שלומי.

<שלומי ברזני: אתמול בערב הייתה לי שיחה עם אשתי.

<שלומי ברזני: אני לא מאמין שאני במצב שאני עומד מול המדינה, שאני עומד מול האוצר, שאני עומד בכלל בסיטואציה הזאת.

<שלומי ברזני: כרעם ביום בהיר זה נפל עליי.

<שלומי ברזני: אני אגיד עוד משהו שמאוד חשוב מבחינתי וקיוויתי שאני לא אגיד אותו כי לא סיפרתי אותו להרבה אנשים.

<שלומי ברזני: אבל אין לי ברירה, פשוט אין לי ברירה.

<שלומי ברזני: ב-12 השנים האלה כל פסח וכל סוכות יש משפחות מסוימות בבת-ים, בחולון ובכל האזורים לידי, שאני לא תורם להן כסף אלא הולך לסופרמרקט, לוקח קרטונים, שם, מביא להם את זה עד הבית, דופק בדלת, מסתובב והולך.

<שלומי ברזני: יש לי את הרשימה של כולם פה ואני לא בא להגיד שאני צדיק.

<שלומי ברזני: אתמול בלילה ישבתי ובכיתי את הדמעות של החיים שלי.

<שלומי ברזני: את הדמעות של החיים שלי.

<שלומי ברזני: אשתי שאלה אותי: למה?

<שלומי ברזני: אמרתי לה: ענבר, יש מצב שבעוד שנה אני במקום הזה.

<שלומי ברזני: אני לא אומר שתשאירו את ההימורים, אני לא שם את עצמי מסכן בשביל מישהו אחר.

<שלומי ברזני: קחו את ההימורים או אל תיקחו - זה לא מעניין אותי.

<שלומי ברזני: לא יכול להיות שיש לי רמת הכנסה מסוימת, לא יכול להיות שיש לי חיים מסודרים במשך 12 שנה ובא שר האוצר עם האג'נדות שלו ואומר: אני היום שובר אותך.

<שלומי ברזני: ולא רק שאני מרסק אותך, המוצרים שלקחתי, בגלל שזה מוריד כסף מהקופה, מי שישלם את הכסף הזה, זה אתה.

<שלומי ברזני: כי מה-7% שנשארו לך, אני אקח לך עוד 30%.

<שלומי ברזני: חבר'ה, אני מרוסק.

<שלומי ברזני: מבחינתי, אם אשתי עושה רילוקיישן אני עוזב את המדינה הזאת.

<שלומי ברזני: אני כבר לא יכול להסתכל לאף אחד בעיניים פה.

<שלומי ברזני: אני הולך עם הראש למטה.

<שלומי ברזני: אני אחד שהולך 12 שנה עם חזה נפוח ועכשיו אני עם הראש למטה.

<שלומי ברזני: אני מתחנן אליכם, מתחנן אליכם: תקשיבו לבג"ץ ותנו לנו עוד שנה עבודה או פיצוי שהוגן מול שנה עבודה.

<שלומי ברזני: איתי טמקין, גם אותך אני מכבד.

<שלומי ברזני: לא שלושה חודשים בניכוי 60% שזה חודשיים.

<שלומי ברזני: החודשיים האלה הם לא העלות שלי לבעל המבנה כשאני צריך להפר חוזה.

<שלומי ברזני: דבר אחרון והכי מתבקש פה – אמר מנכ"ל משרד האוצר שאנחנו אמורים להיות ניזונים מהתקשורת.

<שלומי ברזני: זאת אומרת שבדצמבר הייתי אמור לבוא ולהגיד לבעל החנות שלי שאני לא ממשיך כי אין מכונות.

<שלומי ברזני: נכון?

<שלומי ברזני: כולכם אמרתם שהייתה החלטת ממשלה.

<שלומי ברזני: בדצמבר קיבלתי ממפעל הפיס מכתב שאומר: שלומי, לך תביא רישיון עסק ל-2017 למכונות כי אם לא, אנחנו ניקח אותו.

<שלומי ברזני: יש לי את המכתב הזה פה.

<שלומי ברזני: אנחנו לא יודעים מה קורה במשא ומתן עם האוצר, שזה מה שאמר מפעל הפיס.

<שלומי ברזני: אם יש פה מחדל של הפיס או מחדל של האוצר, זה לא מעניין אותי.

<שלומי ברזני: אני לא מחפש אשמים.

<שלומי ברזני: תנו לי לצאת בכבוד.

<שלומי ברזני: תנו לי לצאת עם הראש למעלה כדי שאני אוכל לעשות משהו אחר בחיים שלי.

<שלומי ברזני: זה מה שאני מבקש ותודה רבה לכולם.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: אני תכף אעביר את ההתייחסות לחבר הכנסת פורר.

אלי כהן: אני חייב להגיד לך, שלומי – הוא יצא, אבל תעבירו לו את הדברים ואני אומר גם לנציגי האוצר – תגיעו אתם לסיכום מכובד.

אלי כהן: הם לא הבעיה.

אלי כהן: ממשלת ישראל החליטה לצמצם את ההימורים, להוריד את ההתמכרויות.

אלי כהן: אני תומך בנושא של הורדת ההימורים וההתמכרויות, ושלא יובן אחרת מדבריי, אבל הזכיינים, אלה שמפעילים, הם לא הבעיה.

אלי כהן: אלה אנשים שקמים בבוקר, מתפרנסים, זאת הפרנסה שלהם.

אלי כהן: לא מדובר בטייקונים ולא במשהו אחר.

אלי כהן: תגיעו אתם לפתרון מכובד ולא נורא אם ניתן קצת יותר.

אלי כהן: לא יקרה לנו כלום.

אלי כהן: ואם תיתנו קצת יותר – איך אתה אומר?

אלי כהן: תשחררו קצת, לא יקרה שום דבר.

אלי כהן: אני אומר לכם כאן דבר אחד ברור – אין כאן קואליציה ואופוזיציה בינינו.

אלי כהן: זה לא שחברי הכנסת כאן שאחד בעדם ואחד נגדם.

אלי כהן: תשמרו על הכבוד שלהם ותנו להם פיצוי הוגן וראוי, כפי שמקובל ולגיטימי.

אלי כהן: לא פחות ממה שמקבלת החברה האנגלית שאתם מתכוונים לשבת אתה וכן הלאה.

אלי כהן: תנו להם משהו שיהיה מכובד.

אלי כהן: אני סומך במאת האחוזים על מנכ"ל האוצר.

אלי כהן: אני יודע מה זה שר האוצר, אני סומך על מנכ"ל האוצר ואני מבקש שלפני הדיון הבא תקיימו עוד ישיבה.

אלי כהן: אגב, אני חייב לומר שמהניסיון שלי בחיים קשה להוציא כל אחד עם מלוא תאוותו בידו.

אלי כהן: יכול להיות שגם אחרי שתתקבל החלטה וגם אחרי שיאושר החוק, אנשים יילכו לבג"ץ.

אלי כהן: זאת זכותם.

אלי כהן: אנחנו מדינה חופשית, מדינה דמוקרטית.

אלי כהן: כל אחד יכול לעשות מה שהוא רוצה.

אלי כהן: יש כנסת, יש בית משפט והכול בסדר.

אלי כהן: הוועדה לא כאן בגישה לכופף אותם.

אלי כהן: אנחנו בגישה שהמדינה קיבלה החלטה וצריך לתת להם לסיים את זה בכבוד ובצורה ראויה.

אלי כהן: אני אומר שוב שלפני שאתם מציגים את הדיון, שמנכ"ל האוצר יהיה ויהיה מעורב.

אלי כהן: אני סומך עליו במאת האחוזים.

אלי כהן: חבר הכנסת פורר, בבקשה.

עודד פורר: תודה, אדוני.

עודד פורר: ראשית, אני שמח לשמוע את הדברים שאמרת עכשיו.

עודד פורר: אני חושב שהם חשובים מאין כמוהם.

עודד פורר: אני חושב שצריכה להיות אמירה ברורה מאוד של הוועדה כולה.

עודד פורר: החברים האלה הם לא חבורה של עבריינים שבאה לשדוד את הקופה.

עודד פורר: אלה אנשים שעבדו, שהתפרנסו.

עודד פורר: אתה יכול לאהוב את סגנון הפרנסה שלהם, אתה יכול לא לאהוב את סגנון הפרנסה שלהם.

עודד פורר: הם עבדו ברשות ובסמכות.

עודד פורר: צודק חברי, חבר הכנסת שמולי, כי אי אפשר לבוא לבעל עסק ולהגיד לו: מה, לא קראת את החלטת הממשלה?

עודד פורר: באתר הממשלה מתפרסמות כל החלטות הממשלה.

עודד פורר: חבר'ה, יושב פה בעל עסק ואומר לך שמי שנותן לו את הרישיון מטעם מדינת ישראל – מבחינתו מפעל הפיס זה מדינת ישראל – מבקש ממנו רישיון עסק ל-2017.

עודד פורר: מה זה אומר?

עודד פורר: במונחים של הרפורמה הזו, זה כסף קטן.

עודד פורר: זה פשוט כסף קטן.

עודד פורר: יכול להיות שהם לא ייצאו עם מלוא תאוותם בידם, אבל אין לי ספק שמנכ"ל האוצר שומע ומבין את הדברים.

עודד פורר: אפשר להוציא אותם בכבוד מהעניין הזה.

עודד פורר: מדינת ישראל רק תרוויח, היא לא תפסיד.

עודד פורר: גם אם היא תשלם יותר, היא רק תרוויח.

עודד פורר: לא הכול רק ברמת העלויות.

עודד פורר: גם אני מצטרף להסתייגות של חבר הכנסת ביטן.

עודד פורר: בואו נבטל את ההימורים לגמרי ונפתור את הבעיה, אם אנחנו נגד הימורים.

עודד פורר: גם בנושא סגירת מרוצי הסוסים, גם פה יש הסתמכות.

עודד פורר: יש הסכם עם המדינה וזה אותו דבר.

עודד פורר: על אותו עיקרון ההסכמות האלה צריכות להיות הסכמות מכובדות.

עודד פורר: כשעושים רפורמה יש לזה מחיר וכשעושים שינויים משלמים.

עודד פורר: אין מה לעשות.

עודד פורר: עושים את זה בכל דבר וכך היה גם בחוק ההסדרים.

עודד פורר: כשבאתם לעשות שינוי כזה או אחר, היה תג-מחיר בצדו כדי להעביר את העניין כמו שצריך וכדי שאנשים ייצאו בכבוד.

עודד פורר: אני מצפה ממשרד האוצר לנהוג בעניין הזה באותה דרך.

אלי כהן: תודה רבה.

אלי כהן: איציק לארי, אתה רוצה לדבר?

אלי כהן: אם כך, יש לנו שלושה דוברים אחרונים: נציגת משרד הרווחה, אחריה ידבר מנכ"ל האוצר, שי באב"ד ובסוף נראה את המצגת.

אלי כהן: משרד הרווחה, בבקשה.

<חנה אמסלם: אני מפקחת ארצית בשירות לטיפול בהתמכרויות במשרד הרווחה.

<חנה אמסלם: אני אחראית ספציפית על ההימורים.

<חנה אמסלם: אני לא רוצה להיכנס לדיון הספציפי שהיה פה היום.

<חנה אמסלם: זה כבר הדיון השלישי ונכחנו בשלושתם.

<חנה אמסלם: אני מסכימה עם כל מה שאומרים הזכיינים ובעיקר אני מסכימה כי אני לא רוצה שאף אחד מהם ייכנס למעגל המטופלים שלנו.

<חנה אמסלם: עם זאת, אני חייבת להגיד בקול רם את הקול שלא נשמע, את הקול שלא מוזמן לפה ואת הקול שלא יהיה פה אף פעם.

<חנה אמסלם: מדובר באלה שבחלק מכספם קורה פה כל מה שקורה.

<חנה אמסלם: הנתונים הם מגוחכים.

<חנה אמסלם: כולנו יודעים ובוודאי הזכיינים יודעים יותר טוב ממני, שב-2016 המטופלים שלנו, המהמרים, לא מגיעים לאלף.

<חנה אמסלם: כולנו יודעים שיש פי כמה וכמה וכל אחד מכם יודע בחנות שלו מי המהמר שלא מגיע אלינו.

<קובי גנם: יש אנשים שאנחנו עוזרים להם ובמקום אחר לא יעזרו להם.

<חנה אמסלם: אני לא יודעת, לא יודעת.

<יהונתן ברקאי: אני יכול לקחת אותך לעפולה, לראות.

<חנה אמסלם: את עפולה אני מכירה טוב, עבדתי שם עשר שנים.

<חנה אמסלם: במקרה.

<חנה אמסלם: עפולה היא אזור שלי ולא מעט מטופלים היו לי גם משם, שהם מהמרים.

<חנה אמסלם: כולכם יודעים שהימורים נקראים הסם השקט.

<חנה אמסלם: יש פה חוברת עדכנית מ-2016 עם כל הנתונים.

<חנה אמסלם: מי שאתם יודעים עליהם לא יגיעו אלינו ואנחנו צריכים שהם יגיעו אלינו.

<חנה אמסלם: ואם הם לא יגיעו אלינו, יש מקומות אחרים שצריך לטפל בהם.

<חנה אמסלם: לא יכול להיות שאת האנשים האלה לא רואים בסופו של דבר, את האנשים המהמרים.

אלי כהן: החוק הזה נועד למנוע מהם להתמכר.

אלי כהן: זאת תכלית החוק.

<חנה אמסלם: ועדיין.

<חנה אמסלם: זאת לא תכלית החוק.

<עדנה הראל פישר: לא, זה לא החוק שאמור לטפל במניעה.

אלי כהן: מכונות מזל ומרוצי סוסים.

<עדנה הראל פישר: למניעת התמכרות יש שורה של צעדים, שמומלץ עליהם.

<עדנה הראל פישר: זה לא החוק שימנע התמכרויות.

<חנה אמסלם: לחלוטין לא, אבל הוא כן יכול אולי בדרך זאת או אחרת, סביב אותה הצעה, לחפש מה המכונה הבאה או מה הטכניקה הבאה שעלולה להיות ממכרת.

<חנה אמסלם: יש לזה ספרות מקצועית ויש לזה ממדים מקצועיים ויש לזה אבחונים, כולל ב- GSM הגדול, שזה הספר הפסיכיאטרי הגדול.

<חנה אמסלם: זה כבר מוכר כהפרעה ממכרת.

<חנה אמסלם: התנהגות ממכרת כבר מוכרת.

<חנה אמסלם: אפשר לעשות מניעה ולא אחר-כך, בעוד עשר שנים, לשבת ולחשוב איך לשנות, לצמצם, להרחיב, לפגוע באוכלוסייה שלא צריכה להיפגע.

<חנה אמסלם: אנא, תראו גם את האוכלוסייה הזאת.

<חנה אמסלם: תודה.

אלי כהן: תודה רבה.

אלי כהן: מנכ"ל האוצר, בבקשה.

<שי באב"ד: בוקר טוב לכולם, קודם כל, אדוני, אני רוצה להודות לך באופן אישי על זה שקיימת את הישיבה הבוקר למרות כל הקשיים שהיו סביב זה.

<שי באב"ד: אני חושב שזאת ישיבה מאוד מאוד חשובה ולתת את הבמה לזכיינים לבוא לפה לדבר ולהביע את עמדתם, אני חושב שזה משהו שהיה מאוד מאוד חשוב.

<שי באב"ד: תודה לך על זה שעשית את זה.

אלי כהן: בשמחה.

<שי באב"ד: אני רוצה להתייחס בקצרה לכל אחת מהנקודות שעלו פה.

<שי באב"ד: אני רוצה לפתוח ולומר, ואני רוצה שזה ייאמר גם לפרוטוקול וגם נגיד את זה אחר-כך ציבורית, הזכיינים, ואני מצטרף לכל חברי הכנסת ולכל מה שהם אמרו, הזכיינים הם לא עבריינים.

<שי באב"ד: הזכיינים לא עשו שום דבר שהוא לא בסדר.

<שי באב"ד: הם קיבלו היתר במשך הרבה מאוד שנים.

<שי באב"ד: אותו היתר ניתן לפיס מטעם מדינת ישראל והם פעלו על-פי חוק ועל-פי ההיתר הזה.

<שי באב"ד: הם הקימו את העסקים שלהם על-פי זה ונהגו לפי זה.

<שי באב"ד: לכן, הצורה שהם התנהלו, אין בה דופי.

<שי באב"ד: אי אפשר גם להטיל דופי בצורה שהם התנהלו כי המדינה בחסותה החליטה שזה בסדר והמדינה התירה את זה.

<שי באב"ד: את זה צריך להוריד מסדר-היום.

<שי באב"ד: כשהשר אמר שזה כסף מזוהם, הוא לא התייחס לזכיינים והוא לא התייחס לזה שהזכיינים עשו מעשה לא בסדר.

<שי באב"ד: הוא התייחס לזה שהמדינה, בהיתר שלה, תחת חקיקה שהיא מאפשרת, מייצרת כסף שהוא מאוד מאוד בעייתי, שנוצר ממהמרים כבדים שמאבדים את פרנסתם, מאבדים את הבתים שלהם.

<שי באב"ד: מתפרקים להם הבתים ויש לנו לא מעט סיפורים.

<שי באב"ד: אני מניח שאת בתור נציגה יכולה לספר מה עשו מרוצי הסוסים האלה להרבה מאוד משפחות בישראל.

<שי באב"ד: ולזה הוא התכוון.

<שי באב"ד: הוא לא התכוון, חס וחלילה, לזה שהזכיינים הם אלו שפשעו ועשו את הכסף מזוהם או שהזכיינים הם עבריינים.

<שי באב"ד: הוא אמר שהמדינה הייתה עבריינית שהיא הסכימה לתת היתרים כאלה ועשתה את זה.

<שי באב"ד: ואתם, שפעלתם על-פי חוק בחסות המדינה, פעלתם כדין ופעלתם בסדר.

<שי באב"ד: את זה אני רוצה ליישר ואני איישר את זה גם ציבורית ותקשורתית על מנת שאתם לא תצטרכו ללכת עם הראש מורד.

<שי באב"ד: לא אתה, קובי, לא שלומי, לא אביעד ולא כל אחד מהנציגים שנמצאים פה.

<שי באב"ד: אמרתי לכם את הדברים גם כשנפגשנו ואני חוזר ואומר את הדברים האלה לוועדה, לפרוטוקול.

<שי באב"ד: כל מה שאמרו פה חברי הכנסת, אני מצטרף אליהם באופן מלא.

<שי באב"ד: הם בוודאי לא אשמים בסיפור הזה.

<שי באב"ד: הם סוג של קורבן ואת זה צריך לראות איך לפתור.

<שי באב"ד: הנושא השני שאני רוצה להתייחס אליו הוא כל הנושא של הודעה מוקדמת.

<שי באב"ד: זה לא רק החלטת הממשלה שהייתה ב-11 באוגוסט.

<שי באב"ד: אני הולך למישור הפורמלי ואחר-כך אני אלך למישור האנושי.

<שי באב"ד: במישור האנושי אני מצטרף לדברי היושב-ראש, שאמר פה קודם שאנחנו צריכים לראות איך מפצים את הזכיינים ואיך מוציאים אותם עם ראש מורם.

<שי באב"ד: אתם כנסת ואנחנו נציגי הממשלה ולכן אני חוזר למישור הפורמלי.

<שי באב"ד: אני שוב אומר שבמישור האנושי אני תכף אדבר אחרת.

<שי באב"ד: במישור הפורמלי יש היתר.

<שי באב"ד: ההיתר הזה הסתיים ב-31 בדצמבר.

<שי באב"ד: לא לחינם מחדשים את ההיתר כל חמש שנים והמדינה רשאית להכניס איזה שינויים שהיא רוצה במסגרת ההיתר הזה.

<שי באב"ד: מעולם לא הייתה שום התחייבות שאחרי סיום ההיתר הזה יהיו דברים מסוימים או שלא יהיו דברים אחרים.

<שי באב"ד: ההיתר הזה הסתיים ב-31 בדצמבר.

<שי באב"ד: כל הזכיינים, כל המשווקים, כולם והפיס ידעו – זה היה מפורסם לכולם – שההיתר מסתיים ב-31 בדצמבר.

<שי באב"ד: אף אחד לא חשב שיש היתר אוטומטי שניתן חזרה במלוא התנאים.

<שי באב"ד: זה גם לא מובטח בשום מקום.

<שי באב"ד: גם לא היה שום הסכם שאומר שההיתר החדש מחדש את כל מה שהיה בהסדר הקודם, כמו שהיה קודם.

<שי באב"ד: והמדינה מהיתר להיתר שינתה דברים.

<שי באב"ד: היא הוסיפה משחקים, היא הורידה משחקים, היא הכניסה מכונות מזל.

<שי באב"ד: היא עשתה כל מיני דברים שהיא החליטה שהיא עושה בהיתרים כשהיא מביאה את ההיתרים האלה.

<שי באב"ד: זכותה המלאה של המדינה תחת ההיתר הזה להחליט שהיא משנה.

<שי באב"ד: ההתראה לא ניתנה ב-31 בדצמבר.

<שי באב"ד: ההתראה ניתנה ביום חתימת ההיתר, חמש שנים קודם.

<שי באב"ד: היה לו פג תוקף וידעו שהוא מסתיים ב-31 בדצמבר.

<שי באב"ד: מאוד חשוב להגיד את זה.

<שי באב"ד: במישור הפורמלי, לכל אחד ואחד מהזכיינים יש רישיון שמתחדש אחת לשנה.

<שי באב"ד: יש הסכם שכל שנה מסתיים ומתחדש אחת לשנה כך שגם מבחינתם הם באים לבקש רישיון מהפיס כל שנה מחדש.

<שי באב"ד: גם זה במישור הפורמלי לא ברור ולא מוחלט שאוטומטית מקבלים.

<שי באב"ד: כי הרי אם מקבלים את זה אוטומטית, הם לא צריכים כל שנה לקבל רישיון בכלל להפעלת העסק שלהם.

<שי באב"ד: במישור הפורמלי יש טענות משפטיות מאוד חזקות שאומרות למה למדינה, מעבר להחלטת הממשלה שהם לא קראו אותה – אני מסכים אתך, חבר הכנסת שמולי, לא קוראים הרבה החלטות ממשלה.

<שי באב"ד: אבל הייתה החלטת ממשלה ואותה החלטת ממשלה התקבלה ומעבר לזה יש היתר בסוף השנה ומעבר לזה יש גם את הרישיון וההסכם שמתחדשים אחת לשנה.

<שי באב"ד: להניח אוטומטית שהכול מתחדש כמו שהוא, זה כמו להניח שלא צריך היתר ולא צריך רישיון, הכול מתחדש אוטומטית ולכולם יש הסתמכות.

<שי באב"ד: זה לא המצב.

<שי באב"ד: זה רק כדי לדייק במישור הפורמלי.

<שי באב"ד: אני זז מהמישור הפורמלי כי יש פה מישור אנושי.

<שי באב"ד: נעשתה טעות על-ידי מנגנוני המדינה.

<שי באב"ד: אחרי שהתקבלה החלטת הממשלה ב-11 באוגוסט היה צריך הפיס לפנות לכל הזכיינים שלו ולהודיע להם במכתב רשמי: למרות שיש סיום היתר ולמרות שהרישיון שלכם מתחדש ולפנים משורת הדין, אנא תיערכו ואני רוצה שתדעו שאנחנו במשא ומתן להורדת המכונות.

<שי באב"ד: התקבלה החלטת ממשלה שמורידה את המכונות מה-1 בינואר, ככל הנראה זה מה שהולך לקרות – אנא, היערכו.

<שי באב"ד: המכתב הזה מהפיס לא יצא, לצערנו הרב.

<שי באב"ד: אותם זכיינים לא קיבלו את אותה תגובה, בין אם זה היה באמצע אוגוסט או ב-1 בספטמבר כדי לדעת להיערך בהתאם.

<שי באב"ד: אם אותו מכתב היה יוצא, סביר להניח שלא היינו פה.

<שי באב"ד: יכול להיות שהיינו פה עדיין בגלל פגיעה, אבל בטח לא היה בג"ץ כמו זה שהוגש ובטח גם המענה לא היה אותו מענה שאנחנו, כמדינה, נערכים לתת לבג"ץ.

<שי באב"ד: משום שלא נעשתה הפנייה הזאת ולא ניתן המכתב הזה, אני בהחלט מצטרף גם לקריאה של היושב-ראש וגם לקריאה של חברי הכנסת – צריך למצוא את הדרך לפצות את אותם זכיינים.

<שי באב"ד: כבר התקיימו אתם מספר ישיבות שאיתי מאגף התקציבים קיים אתם.

<שי באב"ד: גם אני קיימתי אתם ישיבה אחת ארוכה שנעשתה ביום ראשון.

<שי באב"ד: ביום ראשון נפגשנו, קיימנו פגישה ארוכה ואנחנו ניפגש שוב על מנת לנסות ולמצוא סידור.

<שי באב"ד: בעינינו המצב צריך להיות כך שהזכיינים יעמדו באותה נקודה שאחרי החלטת ממשלה, אם הם היו מקבלים את ההתראה, היה להם את אותו זמן להיערך.

<שי באב"ד: מבחינת זמן, זה היה זמן סביר להיערך.

<שי באב"ד: אף אחד לא הולך לפצות על שנה ולא במונחים כאלה.

<שי באב"ד: בהנחה והחלטת הממשלה הייתה מתקבלת והיו מקבלים את ההתראה מהפיס באותה עת, אנחנו היינו במצב שבו היה להם את אותו זמן היערכות.

<שי באב"ד: לכך המדינה נערכת על מנת לראות איך מוצאים את המנגנון הנכון לתת פיצוי.

<שי באב"ד: יתרה מזה, אני רוצה שהוועדה תדע שבאנו לזכיינים ואמרנו להם, לאותם זכיינים בתחנות שנפגעות, שנייצר מצב שאותם משחקים חדשים שאנחנו נותנים או את ה"קינו" בקונסטלציה מסוימת, ניתן לכם בלעדיות לתקופה ארוכה יותר.

<אביעד בן שטרית: שי, אנחנו לא נשרוד עד אז.

אלי כהן: אני מבקש לא להפריע.

אלי כהן: שמעתי אתכם ולא הסכמתי שיפריעו לכם.

<שי באב"ד: אמרתי לזכיינים שנשקול לייצר מצב שבו תהיה להם תקופה עם אותה בלעדיות כך שהם יוכלו, על סמך אותם משחקים – מדובר על 208 תחנות, אם אני זוכר נכון, שלקחו להם את מכונות המזל.

<שי באב"ד: אותן 208 תחנות, נראה איך מייצרים איזשהו מנגנון שנותן להן זמן חדירה יותר לדברים החדשים או למשחקים קיימים שצמצמנו על מנת שתהיה להם איזושהי תקופת מעבר קצת יותר ארוכה מאותם שלושה חודשים שדיברנו עליהם.

<שי באב"ד: יש לנו רצון עז ללכת לקראת ולראות איך פותרים את זה כי באמת נוצרה פה סיטואציה שהם לא אשמים.

<שי באב"ד: מצד שני, חשוב לי לסבר את אוזניה של הכנסת.

<שי באב"ד: לא יהיו פה פיצויים של שנה ולא יהיו פיצויים ארוכי טווח כי כשהמדינה משנה את המדיניות שלה, היא לא הולכת לפצות במשך שנה שלמה על כל הנזקים.

<שי באב"ד: בוודאי אם המדינה שינתה מדיניות.

<שי באב"ד: צודקים הזכיינים שעכשיו העסק שלהם לעולם לא יחזור להיות מה שהוא היה קודם, אבל המדינה לא תהיה אחראית לפצות להם את העסק לכל החיים.

איציק שמולי: זה אומנם לא במגרש שלך, אבל ראה ערך עמונה.

איציק שמולי: כשהמדינה רוצה לפצות, היא יודעת לפצות יופי-יופי.

איציק שמולי: זאת לא אשמתך.

<שי באב"ד: חבר הכנסת שמולי, אם המדינה הייתה נותנת היתר לכל החיים, מכאן ועד עולמי עד להפעיל מכונות מזל, יכול להיות שאתה צודק.

<שי באב"ד: המדינה באה ואמרה: אני נותנת את זה לחמש שנים, וכל חמש שנים אני שוקלת מחדש מה אני עושה בהיתר ומחליטה אם אני רוצה להמשיך או לא.

<שי באב"ד: למה היא עושה את זה?

<שי באב"ד: כי כל חמש שנים היא בודקת את המדיניות שלה, בודקת איזה משחקים נכונים, בודקת איזה אכיפה צריך לעשות, בודקת אם הפרסום אחראי, בודקת מי מתמכר או לא, ומשנה מדיניות.

<שי באב"ד: כמו שמממשלה לממשלה מדינה משנה מדיניות.

<שי באב"ד: מעולם לא ניתן היתר מכאן ועד עולם להפעיל מכונות מזל.

<שי באב"ד: אם זה היה המקרה – היית צודק ויכול להיות שהיה צריך לפצות את העסק שלו מכאן ועד עולם.

<שי באב"ד: ההיתר ניתן לו לחמש שנים ואותן חמש שנים הסתיימו.

<שי באב"ד: אם היינו עושים את זה באמצע חמש השנים, תוך כדי ההיתר, יכול להיות שהייתה עולה טענה שצריך להשלים את זה עד סוף ההיתר כי יכול להיות שהם הסתמכו על ההיתר שיימשך עד סופו.

<שי באב"ד: זאת למרות שגם בתוך ההיתר כתוב שהממשלה יכולה לשנות את זה תוך כדי ההיתר ולשנות את ההיתר.

<שי באב"ד: ההיתר נגמר וחשוב לציין את זה.

<שי באב"ד: ולכן גם הפיצוי צריך להיות פרופורציונלי לדברים האלה.

אורי מקלב: את יצרני שקיות הניילון פיציתם?

אורי מקלב: הם הפסידו מאות מיליונים עכשיו.

איציק שמולי: שי, אני לא רוצה לפגוע, אבל זאת קצת היתממות.

איציק שמולי: אתה מכיר את האופן שבו עובדת המדינה והממשלה.

<שי באב"ד: יצרני שקיות הניילון לא קיבלו היתר לחמש שנים לייצר שקיות ניילון ואמרו להם: תפסיקו אחרי חמש שנים.

<שי באב"ד: אין להם היתר לחמש שנים.

<שי באב"ד: הייתה להם כאילו התחייבות שהם מייצרים מכאן ועד עולמי עד.

<שי באב"ד: זאת לא אותה סיטואציה.

אורי מקלב: עם כל זה, גם לא פיציתם אותם, אולי בפיצוי קטן מאוד.

<שי באב"ד: נכון מאוד.

<שי באב"ד: אדוני, אני מקבל את הבקשה שלך.

<שי באב"ד: אנחנו נפעל ואנחנו נראה איך באמת מגיעים להסדר שהוא הסדר הוגן, אבל הוא גם הסדר נכון מבחינת המדינה.

<חיים טל: שי, על פחות משנה לא נשב לדבר אתכם.

<שי באב"ד: אז אל תשבו, זה בסדר.

אלי כהן: חיים, שמענו.

אלי כהן: בוא נשמע את שי.

<שי באב"ד: אנחנו ניתן את מה שאנחנו רואים כנכון והוגן מבחינת המדינה.

<שי באב"ד: הם יכולים, כמובן, אחר-כך להחליט שהם רוצים שנה, הם רוצים עשר שנים או שנפצה את העסק שלהם לעולמי עד.

<שי באב"ד: יכול להיות שמבחינתם הם רואים את זה וחושבים שהם צודקים.

<שי באב"ד: זה בסדר.

<שי באב"ד: אנחנו נעשה את הכול כדי לבוא לפנים משורת הדין, מבחינתנו, כי מבחינה פורמלית ציינתי קודם איפה אנחנו עומדים בצד הפורמלי, רק בגלל הקריאה האנושית שיש פה והמוסריות שאנחנו כממשלה וככנסת צריכים גם לגלות.

<חיים טל: תראו את התרומה שלנו למדינה.

אלי כהן: חיים, אני מבקש לא להפריע.

<שי באב"ד: הבנתי שלפני שהגעתי דובר פה על סיכום עם משרד הספורט.

<שי באב"ד: אני רוצה רק לדייק ותקן אותי אם אני טועה, שרעבי.

<שי באב"ד: בגדול הגענו להבנות מרכזיות ועקרונות מסוכמים עם משרד הספורט.

<שי באב"ד: יש נוסח סופי שרץ בינינו לבין המשרד עצמו, שאני מקווה – אחרי כמה סבבים שהיינו ולצערי נפתחו כל פעם מחדש – שהפעם הוא לא ייפתח שוב ושאותו סיכום שהגענו אליו אתמול בערב, והעקרונות שהגענו אליהם אתמול בערב, הדבר הזה ייחתם.

<שי באב"ד: כמובן, אנחנו נעשה את זה לפני הישיבה הבאה ולפני הישיבה ביום שני, כשיהיה כבר נוסח חתום, אבל העקרונות בינינו לבין משרד הספורט מסוכמים.

<שי באב"ד: האם נכון מה שאמרתי?

<יוסי פילוס: כן, העקרונות מסוכמים והעקרונות אומרים איך מפצים לגבי הימורי הסוסים, איך מגיעים לבסיס לפני הימורי הסוסים ואיך עומדים בכל הסיכומים בינינו.

<יוסי פילוס: מה שאמר שי הוא נכון ואנחנו מעלים את הדברים על הכתב.

<יוסי פילוס: אנחנו רוצים לראות שהעקרונות, אחרי שאמרנו אותם בעל-פה, כשמעלים אותם על הכתב, הדברים באמת ברורים ומובנים בינינו.

<יוסי פילוס: אנחנו גם צריכים להעביר אותם לאישור השרה כדי שהדברים יהיו מוסכמים על דעתה.

<יוסי פילוס: כמובן, הכול צריך להגיע לישיבה הבאה.

אלי כהן: מתי תוכלו להביא את הדברים?

<יוסי פילוס: עד הישיבה הבאה.

<יוסי פילוס: אני חייב לומר דבר אחד, שאנחנו לא יכולים למשוך את זה יותר מזה משום שאנחנו נמצאים במצב שבו המועצה הלאומית לספורט אישרה תקציב לחודש אחד בלבד והכול חייב להיגמר בשבועיים הקרובים.

<שי באב"ד: עד הישיבה הבאה אנחנו מתכוונים לבוא עם העניין הזה סגור.

<שי באב"ד: הצענו והגנו על תקציבי הספורט מכאן ועד להודעה חדשה.

<שי באב"ד: לצערי הרב, כל פעם זה נפתח מחדש עם משרד הספורט בצורה כזאת או אחרת.

<שי באב"ד: אני מאוד מקווה שהפעם זה לא ייפתח יותר.

<שי באב"ד: ככל שזה ייפתח לפעם הבאה, אנחנו נבקש מהוועדה לבוא פתוחים.

<שי באב"ד: אני לא יודע לבוא יותר סגור.

<שי באב"ד: מעבר לסיכומים שעשינו, אני כבר לא יודע איזה סיכומים אפשר לעשות.

יואל רזבוזוב: אנחנו רוצים לראות את הסיכומים.

יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים לדעת על מה אנחנו מצביעים.

<שי באב"ד: בסדר, אתם תדעו.

<שי באב"ד: אתם תראו מה הצענו.

<שי באב"ד: גם נגיד לכם.

יואל רזבוזוב: לא נסכים לקיצוץ בספורט.

<שי באב"ד: לא, אין קיצוץ.

<שי באב"ד: אמרנו עשר פעמים שאין קיצוץ ואנחנו נסביר את זה.

יואל רזבוזוב: בינתיים יש.

יואל רזבוזוב: עובדה.

יואל רזבוזוב: יש תקציב שהוגש למועצה הלאומית.

<שי באב"ד: אני אומר שאין קיצוץ.

רועי פולקמן: לא, צריך להפריד אם זה קיצוץ ביחס לעבר או קיצוץ ביחס לתחזיות עתידיות.

יואל רזבוזוב: יחס לעבר.

<שי באב"ד: אמרתי פה, וזה גם מה שדובר אתם אתמול בערב.

<שי באב"ד: ישבנו על בסיס המספרים של סוף 2015, שזאת השנה האחרונה המבוקרת שיש לנו, שעל בסיסה אמרתי שלא ייפגעו תקציבי הספורט.

<שי באב"ד: על המספרים של סוף שנת 2015 הצענו למשרד הגנה מלאה.

<שי באב"ד: ככל שיקבלו, אני מקווה שבזה זה ייגמר.

יואל רזבוזוב: צריך גם לראות איפה זה עומד.

<שי באב"ד: תראו את המספרים ואני מאוד מקווה שבאמת נריץ את הנוסחים, הם יהיו מקובלים ונוכל להגיע לישיבה הבאה סגורים.

<שי באב"ד: אני מאוד מקווה.

יואל רזבוזוב: צריך לראות איפה ההגנה מופיעה.

יואל רזבוזוב: האם היא מופיעה בתקציב המדינה?

<שי באב"ד: איפה מתחילה הבעיה?

<שי באב"ד: כשהם אומרים לך שהתקציב נפגע.

<שי באב"ד: אנחנו מקווים שתחת ההסדר שהגענו אתם הם יגידו לך שהתקציב לא נפגע.

<שי באב"ד: אנחנו מאוד מקווים שנהיה שם.

<שי באב"ד: הנקודה הבאה היא מה שהעלה חבר הכנסת איציק שמולי, ואני רוצה לחזור על זה.

<שי באב"ד: זה גם עלה בדיונים קודמים.

<שי באב"ד: כל הנושא של המשא ומתן מול החברה.

<שי באב"ד: אני מאוד מבקש מחברי הכנסת, יש הבדל בין לדעת מה אנחנו משלמים, מה אנחנו לא משלמים בסוף, מה נותנים ואיזה קארט בלאנש נותנים או לא נותנים.

<שי באב"ד: קודם כל, התקבלה החלטת ממשלה שזה יורד, וזה יורד מה-1 בינואר.

<שי באב"ד: זאת הייתה החלטת ממשלה, מדיניות הממשלה.

<שי באב"ד: לא לקחו מאף אחד, לא משרד האוצר עשה במחשכים.

<שי באב"ד: ממשלת ישראל קיבלה החלטה שהיא אומרת:

<שי באב"ד: אני רוצה שזה ייפסק, והיא יודעת שיש פיצוי שצריך להינתן בגין זה.

<שי באב"ד: מעבר לזה, אין בעיה להציג לכם את המספרים, אבל להיכנס למספרים האלה כמו שנכנסו בישיבה הקודמת או כמו שלפעמים נזרקים פה מספרים, זה דבר שפוגע במשא ומתן בצורה אנושה.

<שי באב"ד: ברגע שהם באים למשא ומתן ואומרים: אבל הכנסת כבר אמרה שצריך 200 מיליון, צריך 80 מיליון או צריך 100 מיליון – אתם גורמים לנו במשא ומתן, שאנחנו מייצגים גם אתכם וגם את ממשלת ישראל, להיות בעמדה מוחלשת.

<שי באב"ד: במקום שאני אתחיל את המשא ומתן מ-2 מיליון לכאורה – אני סתם זורק עכשיו מספרים כדי לא להיתפס למספרים – אני צריך להתחיל אותו מהמספרים שנזרקו בכנסת וצריך להסביר למה המספרים שנזרקו בכנסת הם מספרים לא נכונים.

איציק שמולי: שי, לא אנחנו הכנסנו להם את המספרים לפה.

<שי באב"ד: לא הפרעתי לך וגם לי היה מה להגיד.

איציק שמולי: אנחנו אמרנו להם להגיד 200 מיליון?

איציק שמולי: באמת.

<שי באב"ד: לכן המספרים לא צריכים להיות נדונים פה.

איציק שמולי: אתה זורק עלינו את האשמה הזאת.

<שי באב"ד: לכן אני אומר שוב: המספרים האלה לא צריכים להיזרק פה.

<שי באב"ד: אתם צריכים לסמוך על זה שאנחנו נעשה את המשא ומתן הטוב ביותר ונציג לכם - - -

יואל רזבוזוב: אתה דורש מאתנו להצביע על משהו שאנחנו לא יודעים.

איציק שמולי: על מה אתה רוצה שאני אצביע?

איציק שמולי: על 10 מיליון או על 100 מיליון?

<שי באב"ד: אני אומר לכם על מה אני רוצה שתצביעו.

<שי באב"ד: אני רוצה שתצביעו על זה שאנחנו מבטלים את מרוצי הסוסים.

<שי באב"ד: וכמו שממשלת ישראל עשתה – אנחנו עושים עשרות משאים ומתנים על סכומים הרבה הרבה יותר גדולים עם לא מעט גופים אחרים – להסמיך את שר האוצר כי הוא הנציג שלכם, כמו שממשלת ישראל הסמיכה, לעשות את המשא ומתן ולהציג את התוצאה הטובה ביותר.

<שי באב"ד: אתם יכולים להחליט, לגדר ולהגיד שככל שסכום יהיה גבוה מעל סכום מסוים, אתם רוצים לקבל דיווח, אתם רוצים לעשות עם זה משהו, אתם רוצים שזה יהיה בתוך תקציב המדינה.

<שי באב"ד: אלה הדברים שתחליטו שאתם רוצים לעשות.

<שי באב"ד: אתם הכנסת, אתם הריבון, אתם יכולים להחליט מה שאתם רוצים.

יואל רזבוזוב: החוזה עד 2018.

<שי באב"ד: תן לנו לנהל את המשא ומתן הזה כי אם לא נוכל לנהל את המשא ומתן הזה, אנחנו יכולים להגיע לסיטואציה שבה מדינת ישראל תשלם יותר וחבל.

איציק שמולי: אנחנו רוצים לדעת מה הסכום.

<שי באב"ד: אנחנו לא יודעים, אנחנו לפני משא ומתן.

<שי באב"ד: אני לא יודע להגיד לך.

איציק שמולי: מה אתה רוצה, שנאשר חוק ככה, באוויר?

איציק שמולי: ניתן לך צ'ק פתוח?

איציק שמולי: זה חוק במדינת ישראל.

<שי באב"ד: מה שאנחנו מבקשים ביקשנו גם מהממשלה וזאת לא פעם ראשונה.

<שי באב"ד: אנחנו נעשה את המשא ומתן לצמצם את הנזק למינימום האפשרי.

<שי באב"ד: מבחינתנו, שייקבע פה איזה רף, שמעל רף של תשלום מסוים צריך לחזור לוועדה.

<שי באב"ד: אבל לזרוק סכומים מה צריך לפצות אותם ומה לא צריך לפצות אותם - --

<קריאה: לא זורקים.

<שי באב"ד: סליחה, חבר הכנסת, אבל זה עלה פה.

<שי באב"ד: נזרקו פה סכומים ואחר-כך הם באו אליי ואמרו: אתה רואה?

<שי באב"ד: הכנסת אמרה 200 מיליון.

איציק שמולי: לא, הם אמרו את זה לפני זה, שי.

<שי באב"ד: בסדר, אבל הם קיבלו אישור מכך שזה נאמר גם בכנסת.

אלי כהן: אוקיי, זה ברור.

איציק שמולי: החברה האנגלית קיבלה אישור ממני להגיד לך בפגישה מחוץ לוועדה 200 מיליון.

איציק שמולי: אתה שומע את מה שאתה אומר?

<שי באב"ד: החברה האנגלית ישבה פה וקיבלה עידוד לזה ש-200 מיליון זה סכום.

אלי כהן: אנחנו צריכים לראות נוסח.

אלי כהן: נראה נוסח, נוכל להתייחס.

<שי באב"ד: הנקודה האחרונה היא הנושא של סוגי ההימורים.

<שי באב"ד: יכול להיות שמבחינת מדיניות זה היה הדבר הרצוי אולי לעשות, אבל אין ביכולתנו מחר בבוקר לסגור את כל ההימורים בישראל ולממן את כל הספורט, את כל התרבות וכן הלאה מתקציב המדינה.

<שי באב"ד: אם היינו יכולים לעשות את זה לאורך זמן, אני חושב שמדינת ישראל הייתה שוקלת ברצינות האם נכון שהיא תיתן היתרים בכלל להימורים, כי זה לא אחד הדברים החיוביים שקורים במדינת ישראל.

<שי באב"ד: זה לא דבר להתגאות בו כמו השכלה גבוהה וכמו ההישגים בספורט.

<שי באב"ד: זה לא אחד הדברים שעליהם ניתנת מדליה.

<שי באב"ד: מצד שני, כשמסתכלים על ההימורים, הם מתחלקים לסוגי הימורים, כמו שיציג טמקין במצגת.

<שי באב"ד: לכן, כשאנחנו מציעים את החקיקה הנוכחית, אנחנו באים לצמצם את הדברים שאנחנו רואים כפוגעניים ביותר.

<שי באב"ד: בעתיד, ואמרה את זה נציגת משרד הרווחה וגם הוועדה של עדנה העלתה את זה בצורה מאוד חזקה, צריך לשקול הלאה איך מקימים רגולטור נכון ואיך מטפלים בסוגי ההימורים השונים בצורה כזאת שהיא מצמצמת אותם.

<עדנה הראל פישר: ואיך מאשרים כל משחק חדש וכל משחק קיים.

<עדנה הראל פישר: מדברים פה על זה שמובטחים משחקים חדשים ויכול להיות שבלי בחינה מקצועית שלהם, ייכנסו שוב משחקים בעייתיים.

<עדנה הראל פישר: איך יימכרו המשחקים החדשים שמובטחים פה, ונאמר בשמכם שאתם הצעתם משחקים - - -

<שי באב"ד: נכון, אבל אני לא יודע אם זה כבר יהיה במשחקים החדשים כי אנחנו בשלב חקיקה, מה לעשות?

<עדנה הראל פישר: למה לא?

<עדנה הראל פישר: אפשר להכניס בחקיקה שתיבחן מקצועית כל תכנית חדשה.

<שי באב"ד: לא, כי באותו רגע שנכניס את זה, זה לא יקרה ואז לא נגיע להסכם.

<עדנה הראל פישר: למה לא?

<עדנה הראל פישר: אין שום בעיה לקחת מומחים, אז למה לא לכתוב את זה בחקיקה?

<שי באב"ד: כי אם אני אכתוב את זה בחקיקה, אני לא יכול - - -

<עדנה הראל פישר: זה צריך להיות התנאי לאישור משחקים.

<עדנה הראל פישר: שלא ייכנסו משחקים בעייתיים חדשים.

<שי באב"ד: אנחנו חלוקים פה.

<שי באב"ד: באותה סיטואציה יישארו מרוצי סוסים ומכונות מזל עד שלא נאשר את המשחקים החדשים, ולזה אני לא אתן יד.

<שי באב"ד: זה למה לא.

אלי כהן: חברים, זה ויכוח בתוך הממשלה.

<שי באב"ד: נתווכח על זה אוף-ליין.

<שי באב"ד: נכון.

אלי כהן: תקיימו דיון פנימי ביניכם ותפתרו את הדברים.

אלי כהן: חברים, אני רוצה לסכם את הדברים.

אלי כהן: את הישיבה הבאה נפתח במצגת שיציג טמקין, וזה יהיה הדבר הראשון.

אלי כהן: באופן עקרוני, על הנושאים שאנחנו רוצים לדבר – דיברנו.

אלי כהן: כל מי שרצה לקבל זכות דיבור במהלך דיוני הוועדה – קיבל.

אלי כהן: עכשיו אנחנו צריכים לראות נוסח.

אלי כהן: אני מבקש מהאוצר לסכם את הנושאים ואני מזכיר אותם: 1.

אלי כהן: מול משרד הספורט – אני מתחבר לנושא שצריך לשמור על תקציבי הספורט.

אלי כהן: 2.

אלי כהן: הזכיינים – אנחנו לא נגד הזכיינים.

אלי כהן: לתת להם פיצוי הוגן, ראוי ומכובד.

אלי כהן: כל יתר הסעיפים, בין היתר מול החברה האנגלית, אני שמח שקיבלתם את ההמלצה שלי להסמיך את שר האוצר בנושא הזה, שהוא יבוא, יראה ויקבע.

אלי כהן: אני אגיד את דעתי, שדווקא לא לציין רף ומספר כי שוב זה יוביל למשא ומתן.

רועי פולקמן: זה יעגן את המשא ומתן.

<שי באב"ד: אני גם חושב ככה.

אלי כהן: זה כן יביא לרף.

אלי כהן: חבר הכנסת רזבוזוב, אין לי ספק שאתה אחראי לכסף ציבורי בדיוק כמוני.

אלי כהן: אין לי ספק בנושא הזה.

אלי כהן: ואני אגיד לך דבר אחד, כל ההערכה או הביקורת יהיו על שר האוצר.

אלי כהן: אם שר האוצר יחד עם המנכ"ל יגיעו למספר לא סביר, בכלל לא יבואו אליך או אליי, בלי לפגוע.

אלי כהן: יבואו אליהם.

<שי באב"ד: יש רעיון שעולה פה ויפתור את זה.

<שי באב"ד: כל סכום יגיע לאישור הוועדה ואז אתה לא מחשק אותי במשא ומתן.

<שי באב"ד: כל סכום מגיע לאישור הוועדה.

אלי כהן: פתרון מצוין, פתרון מצוין.

<שי באב"ד: כל סכום.

<איתי טמקין: כל סכום והצגה של המקורות שלו.

יואל רזבוזוב: מי משלם את הפיצוי, הטוטו או המדינה?

<שי באב"ד: כל סכום והצגת המקורות שלו יובאו לאישור הוועדה.

<שי באב"ד: המקורות פירושם מי משלם.

אלי כהן: מצוין.

יואל רזבוזוב: מי ישלם?

<שי באב"ד: כשנקבע את הסכום והמקור, מי משלם אותו, יבוא לאישור הוועדה.

<שי באב"ד: נביא כל סכום ואז אתה לא מחשק אותי במשא ומתן.

<שי באב"ד: גם על מיליון שקל אני צריך לבוא.

אלי כהן: נכון לעכשיו קבענו דיון ליום רביעי הבא.

אלי כהן: במידה ונקבל עדכון שהכול סגור, נקיים דיון גם ביום שני שלפני כן.

אלי כהן: אבל זה רק אם הכול סגור.

אלי כהן: תודה רבה, הישיבה נעולה.