ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 194, 2016-06-07 11:00

דוד אמסלם: בוקר טוב לכולם.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא סקירת מנכל המשרד להגנת הסביבה על פעילות משרדו, לציון יום הסביבה בכנסת.

דוד אמסלם: כפי שעשינו שנה שעברה, אנחנו ביום הסביבה שמחים לארח את המשרד להגנת הסביבה.

דוד אמסלם: שנה שעברה היה פה השר להגנת הסביבה, גבאי, אני באופן אישי הצטערתי מאד לשמוע על כך שהחליט שהוא פורש.

דוד אמסלם: סך הכל גם ברמה האישית היינו חברים טובים.

דוד אמסלם: אני חושב שגם ברמה המקצועית פספסנו שר לדעתי ברמה אד גבוהה ואין לי אלא להצטער על כך.

דוד אמסלם: כמובן שאני שמח שגם ישראל דנציגר, המנכ"ל של המשרד נמצא פה, כדי להציג לנו את הפעילות של המשרד במהלך החצי שנה האחרונה.

דוד אמסלם: אבל לפני כן הייתי מבקר מניר פפאי, מנכ"ל חיים וסביבה, שרוצה לברך, את בוא תאמר כמה מילות ברכה ואחרי זה נעבור לסקירה ואחרי זה חברי הכנסת ידברו ובהמשך ארגוני הסביבה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<ניר פפאי: צהריים טובים.

<ניר פפאי: תודה רבה, אדוני יושב הראש, חברי הכנסת, מנכ"ל המשרד.

<ניר פפאי: יום הסביבה העולמי נחגג וצוין בכל העולם לפני יומיים.

<ניר פפאי: הכנסת מציינת אותו היום ביחד עם ארגון חיים וסביבה, ואנחנו עושים את זה בשיתוף המשרד להגנת הסביבה.

<ניר פפאי: במהלך שעות הבוקר מתקיימים כתשעה דיונים במקביל, יש עוד מעט את דיון השדולה הסביבתית חברתית ובהמשך, כמסורת של 3 שנים, גם יש את טקס הגלובוס הירוק, ובאמת אנחנו מברכים על היום הזה.

<ניר פפאי: אני רוצה גם לנצל את ההזדמנות כמנכ"ל חיים וסביבה, לברך אותך אישית, גם אם פה ושם יש לנו מחלוקות לגבי חלק מהחוקים, אבל לברך באמת על הגישה לסביבה ועל היכולת לייצר את השיח הזה.

<ניר פפאי: הדבר האחרון שאני אגיד ובאמת בהקשר לדברים שציינת קודם, כארגון חיים וסביבה אנחנו גם פנינו בנושא הזה אתמול לראש הממשלה.

<ניר פפאי: אנחנו חושבים שצריך לעמוד בראש המשרד החשוב הזה שר, שר במשרה מלאה וגם עשינו סקר שהראה ש-70% מהציבור סבור שצריך למנות בהקדם שר להגנת הסביבה, למשרד הכל כך חשוב הזה, שנוגע בכל דבר ודבר מהחיים שלנו.

<ניר פפאי: המשפט האחרון, אני רק מאד רוצה ואשמח לשמוע את הדברים, אבל יש לנו עוד דיונים ולכן אני מתנצל מראש.

<ניר פפאי: תודה ודיון פורה לכולנו.

דוד אמסלם: מאה אחוז, תודה רבה ניר.

דוד אמסלם: המנכ"ל, בבקשה.

<ישראל דנציגר: שלום לכולם, מכובדי.

<ישראל דנציגר: קודם כל אני שמח שביקשתם ממני לבוא ולהציג את פעילות המשרד ואסטרטגיית המשרד פה בפניכם.

<ישראל דנציגר: אני מסתכל פה מסביב ורואה את חברי הכנסת דב, יעל ואכרם וכולכם, עושים פעולה לתחום הסביבה, הרבה לפני שאני בכלל הכרתי - - -

דוד אמסלם: שכחת את עבדאללה.

<ישראל דנציגר: שכחתי את עבדאללה.

דוד אמסלם: הבן אדם הכי מתמיד פה.

דוד אמסלם: אולי חשבת שהוא מהארגונים, אתה מבין?

דוד אמסלם: מרוב שאתה רואה אותו פה.

<ישראל דנציגר: לא, אני והוא כבר מהוועדה הקודמת כבר מכירים.

דוד אמסלם: וכמובן יש לך את יעקב, שהוא - - -

יעקב אשר: תלמיד חדש.

<ישראל דנציגר: תלמיד חדש, אך חכם.

דוד אמסלם: הוא לא תלמיד חדש, לא, אני אספר לך.

דוד אמסלם: הוא כבר היה חבר כנסת בעבר, הוא היה ראש עיר, חבר מועצת עיר לשעבר.

דוד אמסלם: בקיצור, הוא בא מהתחום המוניציפאלי, יש לו עשייה ציבורית מאד מאד רחבה והוא רק עכשיו הצטרף אלינו, לוועדה שלנו.

דוד אמסלם: בבקשה.

<ישראל דנציגר: אז כולכם עוסקים שנים רבות בסביבה, לפני שאני בכלל התחלתי לגעת בנושא הזה.

<ישראל דנציגר: אני רק 10 חודשים בתוך העניין, אז זו הזדמנות להודות לכם ובאמת להביע את הוקרתי על הנושא.

<ישראל דנציגר: מה שאני אנסה לעשות היום, זה לעבור ככה ממש בקצרה על האסטרטגיה שמובילה אותנו במשרד.

<ישראל דנציגר: זה יהיה ממעוף הציפור.

<ישראל דנציגר: לא נוכל להיכנס לכל תחום ותחום ולכל תג ותיג בכל פעילות המשרד בזמן שיש לנו.

<ישראל דנציגר: אני מקווה שזה ייתן לכם איזו שהיא תמונה של מה מוביל אותנו ובמה אנחנו מתמקדים ומה אנחנו עושים.

<ישראל דנציגר: וודאי שאחרי זה, ככל שישאיר לנו הזמן, אשמח לגעת בתשובות לשאלות ולפתוח פה דיון.

<ישראל דנציגר: אבל באמת מטרת השיחה הזו, הדיון הזה, היא שאתם תכירו את האסטרטגיה שמובילה אותנו בפעילות המשרד.

<ישראל דנציגר: אנחנו מתחילים בראש ובראשונה במה מטרת המשרד בעינינו והדבר הזה הוא דבר שבעיני הוא חשוב מאד.

<ישראל דנציגר: המשרד להגנת הסביבה עוסק במניעה והפחתה של זיהומים וסיכונים, תוך צמצום פערים ועוני.

<ישראל דנציגר: הדבר הזה הוא משמעותי מאד.

<ישראל דנציגר: הוא שם בראש סדר העדיפויות שלנו, לראות איפה אנחנו יכולים למנוע זיהומים וסיכונים שפוגעים בבני אדם.

<ישראל דנציגר: אני לא יודע אם אתם יודעים, ארגון ה-OECD מציין ש-2,500 אנשים מתים מוות מוקדם ועוד אלפים חולים, בגלל זיהומים וסיכונים הנגרמים מהסביבה והאינטראקציה שלנו עם הסביבה.

<ישראל דנציגר: המטרה שלנו היא אחת ויחידה – להוריד את המספר הענק הזה בסדרי גודל.

<ישראל דנציגר: ככל שאנחנו נצליח במשימתנו, אנחנו נצליח לחסוך חיי אדם, לשפר את בריאות תושבי מדינת ישראל, בסדרי גודל שהם שווים, אם לא גדולים למערכת הביטחון, למערכת ביטחון הפנים וכו'.

<ישראל דנציגר: אז יש לנו פה משימה שהיא מאד מאד חשובה ומשמעותית לכל היושבים בחדר.

<ישראל דנציגר: דבר שני, וזה לא מפתיע, גם כאן, אלה שידם אינה משגת – מתקשים לצמצם את אותם זיהומים וסיכונים.

<ישראל דנציגר: אנחנו רואים זיהומים גדלים יותר, גם מתחום הפסולת וגם מהאוויר וגם חשיפה לחומרים מסוכנים וכו', באותן רשויות ובאותם מקומות שבהם ידם אינה משגת.

<ישראל דנציגר: שלום לחברת הכנסת תמר זנדברג, מה נשמע?

תמר זנדברג: שלום וסליחה על האיחור.

<ישראל דנציגר: אין שום בעיה.

<ישראל דנציגר: ולכן המשרד להגנת הסביבה, בתור מייצג בית המחוקקים והממשלה, חובה לא רק לצמצם זיהומים וסיכונים, אלא גם כן להתמקד באותם מקומות בפריפריה החברתית, שלא יכולים לעשות את זה לבד כדי לצמצם באמת את אותם פערים ועוני.

<ישראל דנציגר: כשאני מדבר על זיהומים וסיכונים, חשוב מאד לזכור שבראש סדרי העדיפויות עומד זיהום האוויר.

<ישראל דנציגר: זיהום האוויר, ביי-פר, בסדרי גודל, הוא האיום המשמעותי ביותר על בריאות תושבי מדינת ישראל.

<ישראל דנציגר: זיהום אוויר זה בא יותר מ-50% ממקורות תחבורתיים, אחרי זה מתעשייה ואחרי זה מייצור אנרגיה בשריפת פחמים ודלקים שהם מזהמים.

<ישראל דנציגר: אלה המוקדים, אלה היעדים הכי הכי חשובים למשרד להגנת הסביבה.

<ישראל דנציגר: בסופו של דבר, אם נצליח להוריד את זיהום האוויר, נצליח במשימתנו, שזה להוריד את הנפגעים מזיהומים וסיכונים בצורה משמעותית.

<ישראל דנציגר: בסדרי גודל אחריו מגיעים הבאים ברשימה, חומרים מסוכנים, שמסתובבים בינינו כל הזמן, בין אם זה חומרי הדברה, בין אם זה אמוניה, בין אם זה ברום, בין אם זה גפ"מ, בין אם זה חומרים שאנחנו משתמשים בהם בבית ובין אם זה חומרים שאנחנו משתמשים בהם בתעשייה.

<ישראל דנציגר: האזרחים והתושבים נחשפים לחומרים מסוכנים כל יום, כל הזמן והתפקיד שלנו הוא לוודא שהדברים האלה לא הופכים לפגעי בריאות ולפגיעות בחיים.

<ישראל דנציגר: אליהם עולה ופורח תחום הקרינה.

<ישראל דנציגר: כמו שאתם יודעים, העולם הדיגיטאלי תופס תאוצה משמעותית בחיי היום יום שלנו.

<ישראל דנציגר: אנחנו משדרים הכל.

<ישראל דנציגר: בזמן שאני מדבר, חלקכם משדרים וכשאנחנו משדרים, אנחנו חושפים את עצמנו לקרינה.

<ישראל דנציגר: אבל אנחנו, באחריות שלנו במשרד להגנת הסביבה, היא גם לוודא שבאותם תחומים, אנחנו ממעטים בזיהומים ובסיכונים, או במקרה הזה סיכונים שמגיעים מאותם תחומי קרינה.

<ישראל דנציגר: זה תחום שהוא בתחילת דרכו, אבל אנחנו רואים אותו עולה שם למעלה, לכיוון זיהום האוויר, בתור תחום שהוא מאד חשוב בהגנת הסביבה.

<ישראל דנציגר: אליהם מצטרפים הנושאים שהם קצת יותר מסורתיים: זיהום נחלים, מים, ים, קרקע ואחרון אחרון חביב – פסולת.

<ישראל דנציגר: הרשימה פה היא רשימה שגם משקפת את העדיפות מבחינתנו והיא נקבעת לפי תג המחיר לבריאות ולסיכון חיים לתושבי מדינת ישראל.

<ישראל דנציגר: אלה הם היעדים שלנו.

<ישראל דנציגר: בזה אנחנו עוסקים.

<ישראל דנציגר: יש הרבה דברים אחרים שהם מאד מאד חשובים.

<ישראל דנציגר: אני לא מפחית בערכם, אבל מנהל טוב, ארגון טוב, צריך להתמקד.

<ישראל דנציגר: אנחנו מתמקדים בהפחתת זיהומים וסיכונים.

<ישראל דנציגר: זיהומים וסיכונים באים מהמקורות האלה ושם אנחנו ממקדים את רוב פעילות המשרד.

<ישראל דנציגר: ככל שתראו את עבודתנו, אתם תראו שהיא נוגעת אל הדברים האלה.

<ישראל דנציגר: בשביל להסביר איך אנחנו פועלים במשרד, המשולש הזה הוא המשולש הכי נוח להסברה.

<ישראל דנציגר: הבסיס של הכל זה הבית הזה, שבו אנחנו יושבים היום.

<ישראל דנציגר: הרגולציה והתקנות שנחקקות פה ואתם אמונים עליהם, הם הבסיס לעבודה שלנו ביום יום.

<ישראל דנציגר: אני חייב להגיד לכם שאנחנו היום נמצאים במצב שבו יש לנו את מירב החקיקה הנדרשת בשביל לעשות את העבודה שלנו.

<ישראל דנציגר: האתגר של המשרד להגנת הסביבה היום הוא פחות בחקיקה, הוא יותר ביישום.

<ישראל דנציגר: אם בשתיים-שלוש קדנציות לשעבר זה לא היה נכון, האתגר המרכזי היום של המשרד להגנת הסביבה הוא ביישום.

<ישראל דנציגר: ללכת ולבצע.

<ישראל דנציגר: להפשיל שרוולים ולבצע.

<ישראל דנציגר: אם אני עושה סקירה מהירה על התחומים עליהם דיברתי לפני דקה, בתחום חוק אוויר נקי, שחלקכם הייתם מיוזמיו, הוא חוק שנותן לנו שיניים, שרירים, ידיים, כדי לעשות את העבודה שלנו והוא חוק שבהחלט משרת אותנו.

<ישראל דנציגר: יש פערים קטנים בקביעת ספים ותקנות וכו', אבל בתור חקיקה עיקרית, יש לנו שם את מה שאנחנו צריכים.

<ישראל דנציגר: כנ"ל בחומרים מסוכנים, כנ"ל בקרינה, אם כי בקרינה יש דיון מקצועי ומשאים ומתנים על ספי הקרינה, שיש להם משמעויות כלכליות מאד נרחבות ושם זה לקונה, או פתח שעוד לא נסגר בשביל שנוכל באמת לבצע את עבודתנו כנדרש; וכמובן בתחום הנחלים, מים, ים וקרקע, אנחנו במצב טוב.

<ישראל דנציגר: ראוי לציין שמדינת ישראל בתחום המים, נמצאת מובילה בעולם בתחום הזה וזה דבר שהוא בהחלט חשוב.

<ישראל דנציגר: בתחום הפסולת, אומר את זה פה בפה ברור וגלוי, החקיקה אינה משרתת אותנו כמו שצריך.

<ישראל דנציגר: שם נדרשת עבודה.

<ישראל דנציגר: יש לנו שם חקיקה שהיא מבוזרת, מודלים שהם שונים לכל זרם וזרם, שיטות פעולה שונות לזרמים שונים של פסולת.

<ישראל דנציגר: אם מותר לי קצת לחוות את דעתי בתור האדם שמנסה ליישם, כדאי ומומלץ שיהיה חוק פסולת אחוד, שמטפל בזרמים בשיטה אחת ואחידה פחות או יותר, עם וראיינטים במקומות אותם נדרשים.

<ישראל דנציגר: אז אם אני צריך לצבוע לכם באדום איפה אני היום חסר לי ומתקשה ביישום בתחום, ברגל המרכזית, בבסיס המרכזי של הרגולציה, חקיקה ותקינה, אז בצורה משמעותית אני אומר – יש לי את החקיקה הנדרשת, יש לי את התקינה הנדרשת.

<ישראל דנציגר: שוק הפסולת צריך לעבור איחוד, זיכוך ושדרוג בשביל שאנחנו נוכל שם לפעול בתחום בצורה יותר טובה.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: ומי מפריע?

<ישראל דנציגר: אף אחד לא מפריע.

<ישראל דנציגר: צריך לקדם את זה.

דוד אמסלם: אני פה.

<ישראל דנציגר: יאללה, קדימה.

<ישראל דנציגר: יש לנו משימה.

דוד אמסלם: הבאתם לנו משהו שלא קידמנו?

<ישראל דנציגר: עדיין לא.

דוד אמסלם: אז זה אצלך.

<ישראל דנציגר: אצלי.

<ישראל דנציגר: אני אחראי.

דוד אמסלם: נחכה.

דוד אמסלם: בסדר.

<ישראל דנציגר: אני אחראי.

<ישראל דנציגר: כמו שאתם יודעים הרבה מהחוקים שאנחנו מדברים עליהם קודמו על ידי גופים, חברי כנסת וכו', אבל בסוף, זו חקיקה שצריכה להיעשות.

דוד אמסלם: בשמחה.

<ישראל דנציגר: תהליך מורכב, לא מהיר כמו שאנחנו מכירים את תהליכי החקיקה פה, אבל צריך להתחיל אותו ויפה שעה אחת קודם.

<ישראל דנציגר: זה דבר שהוא מאד ברור.

<ישראל דנציגר: אל בסיס הרגולציה מצטרפים - - -

דב חנין: אדוני, מבחינת הגישה שלכם, יש על השולחן רעיונות - - -

דוד אמסלם: אני רוצה לתת לו קודם כל לסיים ואחרי זה.

דב חנין: רק שאלה קצרה, נקודתית לעניין הזה.

דוד אמסלם: דקה.

דב חנין: משפט.

דוד אמסלם: בבקשה.

דב חנין: יש על השולחן הצעות חוק לטיפול בפסולת אורגנית.

דב חנין: יש הצעות חוק לטיפול בפסולת בניין.

דב חנין: הגישה שלי היא שכדאי לקדם את החקיקה הזאת, אבל אדוני אומר שאתם הייתם שואפים בסופו של דבר להגיע לחוף פסולת אחד, שזה מהלך אולי ענקי, אבל מורכב ביותר.

דב חנין: יש לנו באמת מודלים מאד שונים, פיקדון לעומת אריזות, פסולת אלקטרונית, כל אחד מודל אחר לגמרי.

<ישראל דנציגר: אז אנחנו מקדמים את חוק פסולת בניין.

<ישראל דנציגר: אנחנו מקדמים את החוקים הפרטניים האלה.

<ישראל דנציגר: אני מפריד בין הריאליות והפרקטיות המיידית, שכדאי מאד שיהיו החוקים האלה, כי זה מה יש.

<ישראל דנציגר: כי אני ער לעובדה שלעשות מהלך של חוק פסולת אחוד, זה מהלך אסטרטגי, גדול מאד, ארוך שנים, שהוא כנראה ינוע במקביל לעבודה היומיומית שלנו.

<ישראל דנציגר: ולכן אנחנו לא עוצרים לרגע מקידום אותם חוקים פרטניים.

<ישראל דנציגר: אני אומר לכם שאם אני מסתכל כאסטרטג, אם אני מסתכל 5 שנים קדימה 20 שנה קדימה, אנחנו בשלב מסוים צריכים לאחד את הדברים.

<ישראל דנציגר: זה מאד מאד מקשה על היישום.

<ישראל דנציגר: השוֹנוּת הגדולה בין זרמי הפסולת וסוגי החקיקה השונים, בדורות השונים.

<ישראל דנציגר: זה שכבות גיאולוגיות מאד מאד מורכבות ליישום.

<ישראל דנציגר: אבל אני לא עוצר מלקדם את החוקים האחרים.

<ישראל דנציגר: טוב, אל תחום הרגולציה שנגעתי בו בהרחבה, למרות שאנחנו נמצאים שם במצב טוב, מצטרפים בסופו של דבר שתי זרועות מאד פשוטות – המקל והגזר.

<ישראל דנציגר: מצד אחד אנחנו צריכים לתמוך ולתמרץ ולסייע לאזרחים, תושבים, לרשויות, לעסקים ומפעלים להפחית זיהומים וסיכונים.

<ישראל דנציגר: אני שמח להגיד שבתמיכתו של שר האוצר משה כחלון והשר לשעבר אבי גבאי, בשנה האחרונה אנחנו הזרמנו תקציבים שלא ראו כמותם במשרד להגנת הסביבה עד היום, לתחום הזה של לתמרץ אזרחים, רשויות, ועסקים להפחתת זיהומים, ואני אגע בזה עוד מעט.

<ישראל דנציגר: סך של יותר מ-1.5 מיליארד שקלים בשנה האחרונה, על בסיס תקציב של משרד של 400 מיליון שקלים.

<ישראל דנציגר: זו מהפכה.

<ישראל דנציגר: מהפכה מאד מאד גדולה ואנחנו נדבר על זה עוד מעט, ניכנס לפרטים.

<ישראל דנציגר: בסופו של דבר, גם תמרוצי מיסוי, גם תמיכות, גם מענקים, חייבים להגיע אל כל אותם גומרים שדיברתי עליהם, בשביל שיוכלו להפחית זיהומים וסיכונים ואני אגע בזה עוד שנייה.

<ישראל דנציגר: הרגל השנייה, או השלישית, זה המקל - פיקוח ואכיפה.

<ישראל דנציגר: איפה שלא נהיה, איפה שלא נמצא את ההפרות ואחרי שנמצא את ההפרות נטפל מהר - או בהליך מינהלי או בהליך פלילי - אנחנו לא נצליח למנוע את הזיהומים והסיכונים, ופה אני צובע דגל אדום גדול מאד.

<ישראל דנציגר: משרד הגנת הסביבה השתפר מאד בפיקוח ואכיפה, אבל עדיין רחוק מאד מלהיות בפרישה הראויה והרצויה, בשביל שאנחנו נוכל באמת להגיע אל כל אותם יעדים ומקומות שאנחנו צריכים להיות בהם.

<ישראל דנציגר: רק לתת לכם על קצה המזלג, אנחנו מדברים על כ-600 יעדי פיקוח ואכיפה שנחשבים גדולים ומסוכנים מאד.

<ישראל דנציגר: כ-2,500 יעדים שנחשבים בינוניים וכ-25,000 שנחשבים עסקים קטנים או בינוניים או מחוללי זיהום וסיכונים אחרים.

<ישראל דנציגר: זאת אומרת בסך הכל צריך להגיע בצורה כזאת או אחרת, אל 30,000 יעדי פיקוח ואכיפה.

יעקב אשר: והשאלה איפה המיקום הגיאוגרפי שלהם, כי אם זה מתרכז במקומות מסוימים עם עוד הרבה בעיות, אז גם האכיפה היא יותר ממוקדת.

<ישראל דנציגר: זה נכון ואני אגע בזה עוד מעט, בנושא הזה.

<ישראל דנציגר: אבל עדיין, כשאתה צריך להיכנס למכבסה אתה צריך להיכנס למפעל, אתה צריך לבדוק איפה מאחסנים חומרים מסוכנים, מה נפלט מהארובה וכו', וכו'.

<ישראל דנציגר: אתה צריך לעשות עבודה פרטנית על כל אחד מהדברים ואני אומר את זה פה בצורה ברורה.

<ישראל דנציגר: אנחנו נדבר על הצעדים שעשינו בשנה האחרונה.

<ישראל דנציגר: פה צריך לעשות, זו קפיצת המדרגה הבאה והמשמעותית במשרד להגנת הסביבה.

דוד אמסלם: כמה פקחים יש לך?

<ישראל דנציגר: יש לנו היום את המשטרה הירוקה, שהיא עוסקת באכיפה ובחקירות, שנמצאים שם כרגע 28 פקחים, אם אני זוכר נכון את המספר.

<ישראל דנציגר: אנחנו פעם ראשונה בהיסטוריה של המשרד - - -

עבדאללה אבו מערוף: סליחה, היא יותר מתעסקת בעניין של הצמחים?

<קריאה: לא, זה משהו אחר.

עבדאללה אבו מערוף: סליחה, הייתי חייב להעיר את ההערה הזאת ואני מאד מצטער.

עבדאללה אבו מערוף: עם כל הכבוד, זה - - -

<ישראל דנציגר: ההערה היא נכונה.

<ישראל דנציגר: היסטורית התעסקו באמת במקומות שהם פחות במיקוד, מה שאנחנו עכשיו בתהליך שלא.

<ישראל דנציגר: במסגרת זה שכל המשרד הפך להיות מוכוון זיהומים וסיכונים, זה שהם יתחילו לעבוד ב - - -

עבדאללה אבו מערוף: מקובל מאד.

עבדאללה אבו מערוף: בן אדם רוצה לאכול זעתר ולאכול - - - והם עושים כל מיני - - -

<ישראל דנציגר: לא, לא, אתה מתבלבל עם הסיירת.

עבדאללה אבו מערוף: עם כל הכבוד.

<ישראל דנציגר: לא, לא, הסיירת היא לא שלי.

<ישראל דנציגר: זה משרד החקלאות.

עבדאללה אבו מערוף: טוב, בסדר, אבל אתה הזכרת את זה.

<ישראל דנציגר: לא, לא, לא.

<ישראל דנציגר: יש משטרה ירוקה, שהיא גוף תחת המשרד להגנת הסביבה, שיש לו 28 פקחים, שהוא אכן טיפל בעבר הרבה במפגעים של פסולת.

<ישראל דנציגר: היום ההכוונה שקיבל האחראי על המשטרה הירוקה, הסמנכ"ל יצחק בן דוד שיושב פה לידי, הייתה להתמקד בתחום של תעשייה, תחבורה, זיהום אוויר.

<ישראל דנציגר: שינינו את הפוקוס במהלך השנה האחרונה, אני אדבר על זה.

<ישראל דנציגר: ויש גוף נוסף שהוא הסיירת הירוקה, שהוא בכלל במשרד החקלאות והוא - - -

דוד אמסלם: אתה שמעת ירוק, ישר נכנסת.

עבדאללה אבו מערוף: אבל הוא היה שייך להם.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אבל לא חשוב.

דוד אמסלם: זה נכון.

<ישראל דנציגר: לא משנה, אבל ההערה - - - נכונה.

דוד אמסלם: גם אני התבלבלתי קצת ביניהם.

<ישראל דנציגר: אולי נשנה את השם.

<ישראל דנציגר: אני אדבר על זה עוד מעט, אנחנו בשנה הקרובה יוצאים במהלך שלא היה כמותו לפני כן במשרד, ואנחנו מקימים יחידות פיקוח מחוזיות, שבהן יהיו 5 פקחים בכל מחוז, שישה מחוזות, שזה יגדיל מאד - - -

דוד אמסלם: זה בנוסף ל-28?

<ישראל דנציגר: זה בנוסף ל-28.

<ישראל דנציגר: זאת אומרת שזה יהיה עוד 30 תקנים של פיקוח באותם מחוזות.

<ישראל דנציגר: מהפכה.

דוד אמסלם: סגרתם את זה עם האוצר?

<ישראל דנציגר: בלי האוצר.

<ישראל דנציגר: עשיתי שינויים פנימיים בתוך המשרד, ובנוסף אני גם - - -

דוד אמסלם: לקחת פקיד מהמשרד, עשית אותו פקח?

דוד אמסלם: תשמע, רק בשביל זה אתה תצטרך להדליק משואה.

דוד אמסלם: אני אומר לך.

דוד אמסלם: לקחת עובד משרד, עשית אותו פקח?

<ישראל דנציגר: אני בן 44, עוד לא מדליק משואות.

<ישראל דנציגר: בגיל 67 נדבר על משואות.

דוד אמסלם: לא, משואות מדליקים לפי הנושא, אתה יודע, זה לא קשור לגיל.

יעקב אשר: הוא לא ידע ששר האוצר הולך להיות השר שלו גם באיכות הסביבה.

דוד אמסלם: לא, תשמע, זה כמעט צריך לרשום פטנט על זה.

<ישראל דנציגר: חברה, זה לא היה קל.

<ישראל דנציגר: אתם מכירים את התלאות שצריך לעבור בנציבות כדי שזה יקרה.

<ישראל דנציגר: יושבים פה סמנכ"לים שלי שהיו מאד לא מרוצים כשביטלתי להם תקנים ואמרתי להם אתם לא יכולים לגייס לתחום כזה או אחר כי אני לוקח את זה לפיקוח, אבל צריך להסתדר עם מה שיש.

<ישראל דנציגר: במקביל לזה יש לנו דרישה מאד גדולה לאוצר בכיוון הזה ואנחנו כרגע נמצאים במשאים ומתנים בתחום.

<ישראל דנציגר: אני אדבר על זה עוד שנייה.

<ישראל דנציגר: כרגע אנחנו מנסים להסתדר עם מה שיש.

<ישראל דנציגר: אנחנו חייבים לפקח ולאכוף בצורה רבה יותר משמעותית ממה שאנחנו עושים היום, ולהתמקד במה שפוגע בבריאות.

<ישראל דנציגר: לא להתמקד בכל מיני זעתרים וכו' וכו'.

דוד אמסלם: זעתר ונענע, אתה יכול חופשי.

<ישראל דנציגר: טוב, חברים, אז זה הבסיס של הפעולה שלנו, וכשאתם רואים את הפעולות שלנו אז תבינו מאיפה כל זה נובע.

<ישראל דנציגר: וכדי לתת לכם על קצה המזלג, בלי להיכנס לפרטים איפה הלך הכסף ואיפה אנחנו באמת משקיעים את אותם משאבים, הבאתי לפה רשימה קצרה – יותר ארוכה ממה שהייתי רוצה – אבל רשימה קצרה של הדברים המרכזיים שאנחנו עושים.

<ישראל דנציגר: אני אלך מאד מאד מהר, ברשותכם.

<ישראל דנציגר: אם מישהו רוצה בצורה, בזמן אחר להיכנס לפרטים, אז אתם מוזמנים, אבל פה תקצר היריעה.

<ישראל דנציגר: התחלנו בפרויקט של 300 מיליון שקלים, של עיר ללא זיהום, מפרץ חיפה תחילה.

<ישראל דנציגר: פעם ראשונה בהיסטוריה של מדינת ישראל אנחנו נכנסים לעבודת יסוד במפרץ חיפה, כדי לנסות ולהפחית שם את זיהום האוויר.

<ישראל דנציגר: קבענו סטנדרטים יותר גבוהים לתעשייה, הגברנו את הפיקוח והאכיפה.

<ישראל דנציגר: יחידת הפיקוח הראשונה שהוקמה הייתה בחיפה.

<ישראל דנציגר: אנחנו עכשיו בתהליכים של סגירת רחובות בעיר לתנועה של רכבים מזהמים.

<ישראל דנציגר: אנחנו יצאנו במכרזים לשים מסנני חלקיקים על משאיות האשפה, להפוך אוטובוסים לחשמליים, להפוך את צי המוניות לרכבים היברידים.

<ישראל דנציגר: פרשנו מערך ניטור ודיגום שאין כמותו בעולם, אולי יש כמה, אבל בטוח לא במדינת ישראל.

<ישראל דנציגר: והדבר היפה והחשוב, הוא שמה שאנחנו עושים היום בחיפה ילך ויתגלגל למרכזים מטרופולינים אחרים במדינת ישראל.

<ישראל דנציגר: אנחנו כבר בתהליכים עם אשדוד, אם אשקלון, עם תל אביב ועם ירושלים.

<ישראל דנציגר: הכוונה היא פה שמחיפה תצא תורה ומשם תתגלגל לשאר מרכזי המטרופולין בישראל, כל אחד לפי צרכיו.

<ישראל דנציגר: את אותם קונספטים ואת אותם צורות עבודה שאנחנו מיישמים היום בחיפה, ורק בתחילת הדרך – חשוב להבין שרק באמצע, סוף 2015 התחלנו ליישם – אנחנו מתכוונים לגלגל לעוד מרכזי מטרופולין במדינת ישראל.

דוד אמסלם: ישראל, כשאתם מדברים על התחבורה הציבורית/אוטובוסים, כשאתם מכניסים או שמעודדים את כל האוטובוסים החשמליים – איך אתם עושים את זה?

<ישראל דנציגר: יש היום דלתא.

<ישראל דנציגר: כשאתה עושה הצטיידות מחדש יש דלתא בין לקנות חשמלי לבין לקנות רגיל.

דוד אמסלם: ואתם מסבסדים את זה?

<ישראל דנציגר: אני מסבסד את הדלתא והוא גם לאורך זמן מרוויח בתפעול השוטף מירידת עלויות הדלק שלו.

דוד אמסלם: וסוגית המיסוי?

<ישראל דנציגר: אז במיסוי ירוק יש עבודה מאד משמעותית שאנחנו נמצאים שם במקום טוב.

<ישראל דנציגר: יוצא עכשיו דו"ח נוסף של יישום בעוד - - -

דוד אמסלם: הכנסתם גם את האוטובוסים ה - - -

<ישראל דנציגר: הכנסנו גם את האוטובוסים, הכנסנו גם רכבים פרטיים.

<ישראל דנציגר: להגיד לך שאני שבע רצון ממה שהגענו להסכמים בהכל?

<ישראל דנציגר: התשובה היא לא, אבל עשינו כברת דרך מאד משמעותית.

דוד אמסלם: אתם העברתם אלי.

דוד אמסלם: אני הרי לא שואל סתם.

דוד אמסלם: אני דיברתי עם השר לגני הנושא הזה.

דוד אמסלם: אתה יודע שרוב הזיהום, בכלל, רוב הזיהום מתחבורה הוא מהתחבורה הציבורית/אוטובוסים.

דוד אמסלם: לכן אנחנו צריכים לעודד את התופעה של החלפת האוטובוסים.

<ישראל דנציגר: אז בואו, אני - - -

דוד אמסלם: אז אני לא נכנס כרגע להתחשבנות בין אגד, הממשלה וכו', עזוב.

<ישראל דנציגר: נכון, בדיוק.

דוד אמסלם: אבל בוודאי, אנחנו צריכים לתת אינסנטיב.

דוד אמסלם: האוטובוס החשמלי היום הוא יותר יקר מהאוטובוס הרגיל.

<ישראל דנציגר: נכון.

דוד אמסלם: אז אם אנחנו לא נעבוד במיסוי, ועכשיו היה הסיפור שעכשיו היה צריך לסגור.

דוד אמסלם: היה שימוע.

דוד אמסלם: מה קרה שם בשימוע בסוף?

<ישראל דנציגר: שולי, את יודעת מה קרה בשימוע?

<שולי נזר: בשימוע של מי?

<ישראל דנציגר: באוטובוסים.

דוד אמסלם: באוצר.

דוד אמסלם: המיסוי.

<שולי נזר: השימוע על דו"ח מיסוי ירוק?

דוד אמסלם: כן.

<שולי נזר: הדו"ח פורסם.

<שולי נזר: מה שאנחנו מתכוונים לעשות, אני מניחה שהמנכ"ל יתייחס לזה בהמשך, זה חלק מהתכנית הלאומית החדשה שאנחנו עובדים עליה, לכלול את המלצות מיסוי ירוק - הן מאד חשובות, הן נוגעות למה שדיברת, אדוני יושב הראש – למיסוי על דיזלים, על דלקים, עידוד של תחבורה נקייה ודלקים נקיים, ואני מקווה שנצליח לעשות את זה.

דוד אמסלם: תודה.

<ישראל דנציגר: אז השאלה שלך היא במקומה והיא מקפיצה אותי אל הנקודה הבאה וזה מהפכת הרכב הנקי, ושאלת מאד בחכמה.

<ישראל דנציגר: הדבר הבא שבו אנחנו מובילים זה כל נושא זיהום האוויר בתחבורה.

<ישראל דנציגר: חברים, יותר מ-50% מזיהום האוויר בא מתחבורה.

<ישראל דנציגר: יותר מ-50% מהתמותה והתחלואה באה מתחבורה.

<ישראל דנציגר: תחבורה זה בגובה בני האדם, נוסע בין הבתים, ליד המעונות, בתי הספר.

<ישראל דנציגר: חברים, שם אנחנו נמצאים במצב מאד מאד לא טוב.

<ישראל דנציגר: פחות מאחוז מהנסועה במדינת ישראל היא תחבורה שהיא נקייה.

<ישראל דנציגר: במדינות אחרות, מתקדמות, זה כבר נמצא בין 10% ל-20%.

<ישראל דנציגר: זה הגורם שהכי פוגע בבריאות וזה הגורם שאנחנו טיפלנו בו הכי פחות ולכן אנחנו כבר הקצנו כספים ויצאנו בקולות קוראים, חלקם יצאנו, חלקם ייצאו בחודשים הקרובים גם למסנני חלקיקים על 500 משאיות אשפה, גם ל-100 אוטובוסים חשמליים, גם ל-1,500 מוניות היברידיות, גם לקרוב ל-500 מכוניות חשמליות בקרשרים במרכזי הערים, אבל זה לא מספיק.

<ישראל דנציגר: אנחנו עכשיו – מה ששולי ציינה – סיימנו עבודה להכין תכנית לאומית להפחתת זיהום אוויר מתחבורה, כשעכשיו אנחנו במשאים ומתנים עם משרד האוצר ומקווים להביא אותו במהרה לממשלה.

<ישראל דנציגר: תכנית חמש שנתית, שעיקרה להצעיר את ציי התחבורה שמונעים בדיזל - משאיות, אוטובוסים, רכבי הסעה וואנים קטנים – שם יש את עיקר הזיהום והתכנית שלנו היא: אחד, איך אנחנו שמים כסף כדי לסייע לאותו בעל עסק קטן, לאותו בעל חברת הסעות וכו' להשיג רכב שהוא חשמלי, נקי, או יורו-6 עם מסננים שמובנים בתוכו.

<ישראל דנציגר: גם על ידי כסף, קאש מאני, שאנחנו שמים כסבסוד וגם על ידי סעיפים רבים מדו"ח מיסוי ירוק, שאנחנו הולכים להכניס אותם בתוך החלטת הממשלה שאנחנו כרגע בונים.

<ישראל דנציגר: המוקד העיקרי מכל הדברים שאנחנו מדברים עליהם, הוא זה.

<ישראל דנציגר: אם נצליח לעשות מהפכה בתחום הזה.

יעקב אשר: איך אתה מוריד את האוטו הזה בסופו של דבר מהכביש?

יעקב אשר: לא רק לעודד.

<ישראל דנציגר: אז אנחנו נכנסים לתכנית גריטה שבה אנחנו קונים את זה ממנו ואנחנו גורטים את הרכב.

<ישראל דנציגר: אני לא אכנס לפרטים.

<ישראל דנציגר: זו תכנית מאד מורכבת, היא תגיע לפתחכם ותגיע לפתח הממשלה בחודש-חודשיים הקרובים.

<ישראל דנציגר: זה הרבה כסף.

<ישראל דנציגר: זה מורכבות מאד גדולה, אבל הצוות של שולי עשה פה עבודה בהנחייתנו, שאני מקווה מאד שאנחנו נצליח להניע את זה בזמן הקרוב מאד.

<ישראל דנציגר: פה יש הצלת חיים פרופר, שיכולה לקרות מיד וזה דבר שהוא חשוב.

דוד אמסלם: ישראל, רק הערה קטנה.

דוד אמסלם: בדיון הקודם אני גם דיברתי עם השר, סגרתי איתו לגבי הנושא של הגריטה.

דוד אמסלם: סיפור הגריטה הרי נעצר במדינת ישראל.

<ישראל דנציגר: בגלל שלא היה כסף, אבל הוא היה - - -

דוד אמסלם: סגרנו במסגרת קרן הניקיון, יוקצה משהו בסביבות ה-30-40 מיליון שקלים כדי להמשיך ולטפל בסוגית הגריטה, בגלל שאני רואה אותה כנושא מאד מרכזי בכל התהליך שלכם.

דוד אמסלם: עכשיו הוא באמת חלק מהחוליה האחרונה אולי, אבל הוא חלק מכל החוליה.

דוד אמסלם: ופה רק תקדמו את זה ואם יש תקלה, תגידו לי.

<ישראל דנציגר: יקודם.

<ישראל דנציגר: רק למשוך את תשומת ליבך, הגריטה שהייתה בעבר והייתה מאד מוצלחת - - -

דוד אמסלם: מכיר, מכיר.

<ישראל דנציגר: מכיר.

<ישראל דנציגר: יאללה, בואו נרוץ קדימה.

<ישראל דנציגר: אז אני ארוץ עכשיו מאד מהיר אל הדברים המאד משמעותיים – אל עיר ללא זיהום, מהפכת הרכב הנקי שדיברנו עליה.

<ישראל דנציגר: אנחנו עובדים רבות על אנרגיה נקייה.

<ישראל דנציגר: הצלחנו להביא את משרד האנרגיה לחייב את חברת חשמל לשרוף 20% פחות פחם, הישג מאד משמעותי.

<ישראל דנציגר: לסגור את תחנת החשמל בחיפה, שלא תהיה מופעלת אלא בעיתות חירום, ואנחנו כרגע במשאים ומתנים סביב יתרת התחנות הפחמיות.

<ישראל דנציגר: חברים, שם צריך לעשות הצלחות יותר גדולות ממה שהבאנו עד עכשיו.

<ישראל דנציגר: זה גם כן יהיה קשור ישר אל הבריאות.

<ישראל דנציגר: אני אקפוץ טיפה, כי אני רואה שהסדר פה לא השתנה, אבל אם אני קופץ למטה, יצאנו בפרויקט מאד גדול של נדל"ן טוב, שבו אנחנו הכנסנו מפרטים שהם בריאים ויעילים אנרגטית בכל מה שהמדינה בונה.

<ישראל דנציגר: מחיר למשתכן, הסכמי גג, מבני ציבור ובתים פרטיים, שהמשמעות היא שצורכים פחות חשמל.

<ישראל דנציגר: גם עולה פחות לגור בהם וגם חוסך אנרגיה ולכן שורף פחות פחם ודלקים מזהים.

<ישראל דנציגר: אל ארבעת הדברים האלה – עיר ללא זיהום, מהפכת רכב, אנרגיה נקייה ונדל"ן טוב – אנחנו מוסיפים את מה שדיברתי לפני כן, וזה צמיחת הפריפריה.

<ישראל דנציגר: אנחנו חייבים לתת דגש על הפחתת זיהומים וסיכונים דווקא בפריפריה החברתית.

<ישראל דנציגר: אנחנו שמנו לעצמנו מטרה להקפיץ את תשתיות הפסולת בפריפריה החברתית, בכל הרשויות שהן למ"ס 1 עד 4 ונעשה את זה עד סוף שנת 2016.

<ישראל דנציגר: השקענו כבר 300 מיליון שקלים ב-76 רשויות ערבויות בשדרוג תשתיות הפסולת שלהן, וזה כבר קורה ורץ.

<ישראל דנציגר: הוספנו לזה עוד 30 רשויות חלשות באשכולות של משרד הפנים ועד סוף שנת 2016 לא תהיה רשות שהיא סוציו-אקונומי 1 עד 4, שאנחנו לא – א', שיפרנו את פרישת הפחים ואת האיסוף והורדנו את עלויות הטיפול בפסולת ב-35%.

<ישראל דנציגר: צריכה רשות חלשה להיות נקייה ומטפלת בפסולת, כמו כפר סבא, כמו סביון, כמו רעננה.

<ישראל דנציגר: תפקידנו בתור ממשלה להיכנס אל זה.

<ישראל דנציגר: אל זה אנחנו מוסיפים פרויקט חסר תקדים של שיקום שכונות.

<ישראל דנציגר: 4,600 יחידות דיור שאנחנו נשפץ אותן מבחינה אנרגטית ובריאותית, ונצייר עם פאנלים סולאריים את התחזוקה לאורך 25 שנה של אותן יחידות; ופרויקט בסדר גודל משמעותי מאד של 175 מיליון שקלים, להתייעלות אנרגטית ברחובות, במבני ציבור ברשויות בפריפריה החברתית.

<ישראל דנציגר: לכל הדברים האלה מצטרפת גם כן כל הפחתת הזיהומים ממשאבי טבע, נושא המפחמות שדנתם בו, אז אני לא אחזור על זה.

<ישראל דנציגר: נושא הזיקה ונושא הלישמניה שאנחנו מטפלים בו.

<ישראל דנציגר: כל הדברים האלה ביחד – עיר ללא זיהום, מהפכת הרכב הנקי, אנרגיה נקייה, נדל"ן טוב, צמחיית הפריפריה והפחתת זיהומים וסיכונים ממשאבי טבע, כולם חוזרים חזרה אל זה שאנחנו צריכים להוריד את המספר של 2,500 מיתות מוקדמות בשנה ואלפי אנשים שחולים בסדרי גודל.

<ישראל דנציגר: אל הדברים האלה מצטרפים שני דברים שהם פנימיים, אבל מאד חשובים.

<ישראל דנציגר: אחד, דיברתי עליו, וזה נושא של הנחישות בסביבה של הגברת הפיקוח והאכיפה.

<ישראל דנציגר: דיברתי על זה שאנחנו פעם ראשונה בהיסטוריה של המשרד מקימים יחידות פיקוח מחוזיות, עוד 30 תקנים נוסף ל-28 שיש לנו ואני מקווה שגם נצליח להשיג בתקציב הקרוב עוד.

<ישראל דנציגר: אנחנו יוצאים במבצעי פתע שלא יצאנו עם כמותם לפני כן – גם ארציים וגם מחוזיים – על כל אותם יעדי פיקוח.

<ישראל דנציגר: הגברנו את הפיקוח שלנו במאות אחוזים סביב הדבר הזה.

<ישראל דנציגר: כל מחוז יש לו תכנית פיקוח עם כל היעדים מסומנים, מה אחוזי כיסוי.

<ישראל דנציגר: בודקים את זה פעם בחודש.

<ישראל דנציגר: כל האוריינטציה האכיפתית והפיקוחית של המשרד השתנתה לחלוטין.

<ישראל דנציגר: והדבר האחרון חביב שהוא מאד חשוב, המשרד להגנת הסביבה, במסגרת זה שהוא הופך להיות לא רק משרד רגולאטורי אלא משרד מבצע ומיישם, חייב להפוך להיות משרד שהוא עם הפנים לציבור.

<ישראל דנציגר: אנחנו השקנו עכשיו פיילוט של מוקד אחוד, שהוא מוצלח והוא כנראה יתגלגל לציבור בחודשים הקרובים, שבו לא משנה איזו מדיה – אתם יכולים לפנות למשרד להגנת הסביבה ולמצוא את המענה שלכם בקלות ואנחנו עוקבים אחרי הזמן לענות, הזמן להגיב והזמן לטפל.

<ישראל דנציגר: דברים שמוכרים וברורים לכל מי שבא מהעולם העסקי, פה לא קיים ויהיה קיים במשרד להגנת הסביבה עד סוף השנה הזו, ואני שמח וגאה בזה.

<ישראל דנציגר: נשיק ווייז סביבה לקראת סוף השנה הזאת, שכל אחד בסלולארי שלו יוכל לדעת את מצב הסביבה וההשפעה עליו באזורו וגם יוכל להפנות אלינו תלונות ואנחנו עושים מאמצים מאד גדולים לצמצם בירוקרטיה ולשפר את השירות.

<ישראל דנציגר: אם נצליח בכל הדברים האלה, נוכל להפחית את המספר של 2,500 בסדרי גודל, ונוכל לעשות את זה בצורה שהיא מאד ידידותית לאזרח.

<ישראל דנציגר: להזכירכם, כל מה שאני מדבר פה זה קרוב ל-2 מיליארד שקלים לפני התכנית של מהפכת רכב נקי, שאני חושב, אני מקווה שתגדיל את הסכום הזה משמעותית.

<ישראל דנציגר: 2 מיליארד שקלים על בסיס תקציב של משרד של 400 מיליון שקלים.

<ישראל דנציגר: זו מהפכה.

<ישראל דנציגר: מהפכה מאד מאד גדולה בכמה רציני אנחנו מתייחסים להפחתת זיהומים וסיכונים במשרד להגנת הסביבה.

<ישראל דנציגר: הדבר האחרון, כי צריך להסתכל גם כן לעתיד.

<ישראל דנציגר: בעיני מאד מאד חשוב שכל הדברים הנפלאים שאני מדבר עליהם עכשיו, לא יהיו משובה חולפת ולא יהיו דבר שמחר, כשאני לא נמצא פה, הם ישתנו.

<ישראל דנציגר: וכולנו יודעים שזה אחד האתגרים במשרדים.

<ישראל דנציגר: ולכן אחד הדברים שאני משקיע בהם הרבה הרבה זמן, זה לבצע את העוגנים לעתיד.

<ישראל דנציגר: לוודא שקיימות התשתיות כדי שגם בעוד 10 שנים, כשאני כבר אעשה משהו אחר בחיי, המיקוד הזה, המאד אופרטיבי של הפחתת זיהומים וסיכונים ימשיך.

<ישראל דנציגר: ושם, כמו שאמרתי, זה מתחיל בחקיקה ותקינה, שלשמחתי רובה קיימת, למעט הפערים עליהם דיברנו, אבל צריך לוודא שיש מקורות תקצוב שוטפים ולא רק שר טוב, מנכ"ל טוב, שיודעים לגייס כסף מגייסים ואחרי זה נעלם.

<ישראל דנציגר: ולכן אנחנו עכשיו משקיעים בשינויי ייעודי קרן ומקורות הכנסה שונים והרחבתם, כדי שאנחנו נוכל להשתמש בהם להפחתת זיהומים וסיכונים במקומות שאנחנו רואים שהכי פוגעים.

<ישראל דנציגר: זה מהלכים שאתם תראו אותם ויובאו אליכם בחודשים הקרובים.

<ישראל דנציגר: זה דבר שיקבע ויעגן את הכיוון הזה בצורה שהיא מאד משמעותית.

<ישראל דנציגר: אני חושב שהשר לשעבר כבר דיבר איתך על הנושא הזה.

<ישראל דנציגר: הגדלת משאבי פיקוח ואכיפה – דיברתי על זה – עשינו את זה.

<ישראל דנציגר: צריך עוד להגדיל את זה, אבל זה גם הבטחת המשאבים לאורך זמן מהקרנות השונות שיש לנו, שנוכל להשתמש בהן לאותם ייעודים וגם הגדלת משאבי הפיקוח והאכיפה, יעגנו את זה שהמהפכה שאנחנו מדברים עליה תישאר לאורך זמן ולא תהיה רק משובה חולפת.

<ישראל דנציגר: והדבר האחרון: כל מה שאני מדבר מתחיל ונגמר ברשויות המקומיות.

<ישראל דנציגר: לא יכול להיות שיצטבר אצלנו כסף והוא לא יוצא לפועל ברשויות המקומיות לכל הפרויקטים המדהימים שדיברתי עליהם.

<ישראל דנציגר: גם פה, אנחנו כרגע בהליכי שינויי ייעוד וצורת הזרמת כספים, כדי לוודא שיהיה תקצוב שוטף, מיידי, לא דרך קולות קוראים, לא דרך מכרזים, לכל רשות לפי קריטריונים מסוימים, לרשימת יעדים מאד ברורים של זיהומים וסיכונים.

<ישראל דנציגר: ואם בדימונה ובירוחם ובתל אביב רוצים להביא אוטובוס חשמלי – הם יודעים מאיפה בא הכסף.

<ישראל דנציגר: רוצים לשים מסנני חלקיקים – יודעים מאיפה בא הכסף.

<ישראל דנציגר: הם רוצים לשים תמרור כדי לסגור רחוב מסוים לרכבים מזהמים – הם יודעים מאיפה בא הכסף.

<ישראל דנציגר: שלושת העוגנים האלה הם כרגע היעד המרכזי שלי בתור מוביל המשרד.

<ישראל דנציגר: שאר הדברים כבר מתגלגלים, הסמנכ"לים שלי כבר רצים עליהם, כבר יש את התקציבים.

<ישראל דנציגר: התפקיד שלי עכשיו הוא לקבע את אותם עוגנים, בשביל שהמהפכה הזו, שבמשרד להגנת הסביבה, תמשיך לאורך הרבה-הרבה זמן.

<ישראל דנציגר: אז בסיכומו של עניין, דיברתי קצת יותר מדי, אבל אני מקווה שזה נתן לכם איזה שהוא חלון אל הפעולות שאנחנו עושים ואיזה שהוא מושג על ההיגיון שבשיגעון.

<ישראל דנציגר: אני מקווה מאד שבשיתוף פעולה עם בית המחוקקים, עם הרשויות, עם הארגונים הסביבתיים שנמצאים פה, הכיוון הזה, ששם את המשרד להגנת הסביבה כמיין-סטרים, כפעולה מהחשובות ביותר במדינת ישראל להצלת חיים ושיפור בריאות, הוא דבר שייחקק ויקועקע לאורך זמן במדינת ישראל ועל זה נבוא ברכה בעמלנו.

<ישראל דנציגר: נשמח ונמשיך לדון.

דוד אמסלם: תודה רבה ישראל, באמת על סקירה רחבה.

דוד אמסלם: לא דיברת הרבה, אבל בסך הכל גם בהיקפים מהסוג הזה, אז באמת אפילו צמצמת בדיבור ואני חושב שנגעת בנקודות מאד מרכזיות.

דוד אמסלם: אני גם שמח על פני הדרך וגם על ההיערכות שהצבתם לעצמך איך לממש את היעדים שהצבתם לכם.

דוד אמסלם: אז באמת תודה רבה.

דוד אמסלם: אני אעביר את רשות הדיבור לחברי הכנסת ואחרי זה אני אפתח את הדיון לארגוני הסביבה האחרים.

דוד אמסלם: חבר הכנסת יעקב אשר, נתחיל איתך.

יעקב אשר: קודם כל אני באמת רוצה לברך.

יעקב אשר: סקירה באמת מקצועית וסדורה מאד.

יעקב אשר: יש באמת הרבה מאד דברים.

יעקב אשר: שם המשחק הוא סדרי עדיפויות.

יעקב אשר: זה בעצם כשיש לפעמים פצוע שמגיע עם הרבה מאד פצעים רב מערכתיים, אז צריך לדעת במה לטפל קודם, אבל בהחלט לא להזניח גם את הדברים האחרים.

יעקב אשר: אבל אחרי שיוצאים מחדר טראומה, אז כבר מגיעים למחלקות אחרות, מי שזוכה לצאת מהחדר הזה - - -

<ישראל דנציגר: אתה רופא בהכשרתך?

יעקב אשר: לא, לא, אבל חוויתי כמה טראומות, נקרא לזה ככה.

דוד אמסלם: אתה יכול להיות או רופא או פצוע, תלוי מאיזה צד אתה בא.

<ישראל דנציגר: הלכתי על הצד החיובי, נו.

יעקב אשר: ולכן אני חושב באמת שיש הרבה מאד נושאים וטוב באמת להגיע לכולם.

יעקב אשר: אני חושב שיש באמת כמה וכמה נקודות שבהן אנחנו יודעים שיש בעיה קשה, אם ניקח כדוגמא את הנושא שכולנו יודעים ורק אתמול היה באיזה שהוא סקר שהתפרסם על עלייה של 1,000 אחוז בזיהום באזור מפרץ חיפה, במקומות הללו.

יעקב אשר: זאת אומרת אנחנו יודעים על מקומות ששם בוערת האש ומיקוד הכוח צריך להיעשות ויש גם מקומות אחרים, לאו דווקא הכל שם, אבל זה המקום שאנחנו כולנו מכירים ויודעים.

יעקב אשר: אנחנו גם בקדנציה שעברה היינו בסיור במקומות הללו ודווקא בצורה חיובית וטובה, אבל אנחנו רואים שבסך הכל הדברים לא נפתרים ולא נעשה משהו בסופו של יום שאנחנו רואים – הנה, הפתרון מגיע.

יעקב אשר: אז יכול להיות שנטפל בעוד ארבעה-חמישה תחומים אחרים, שאחוז הזיהום שלהם הוא אולי 5% ממה שקורה באזור אחד מסוים, שבו צריך לדעת להיכנס לתוך הקונפליקט הזה.

יעקב אשר: עכשיו, דבר נוסף, דיברת פה על תמרוץ ועל הגזר ועל המקל.

יעקב אשר: צריך לבדוק אבל האם במקומות מסוימים, לאותם ראשי רשויות שהם בעצם אלה שיכולים לפעול כדי להוציא מטרדים כאלה ואחרים, עד כמה התמרוץ שלהם, זאת אומרת אתה יכול לתת להם תמרוץ, אבל מצד שני יש להם תמרוצים אחרים תחת כותרות אחרות שנקראות ארנונה, או היטלים כאלה או אחרים או פיצויים כאלה ואחרים בגלל הסבל של התושבים.

יעקב אשר: כשהעירייה מקבלת את הכסף הזה, אז התירוץ שלך הוא אפילו לא מתחיל לעניין אותם, לעומת התמרוץ הבסיסי שיש להם ביום יום מכן הימצאות של אותם דברים.

יעקב אשר: ולכן צריך את המקל, את הגזר, לנסות להביא אותם ל - - -

דוד אמסלם: הוא מתכוון שהגזר יהיה יותר גבוה מהגזר השני.

יעקב אשר: לפחות כמה קילו של גזר, אבל המקל צריך להיות כזה חזק, כדי שמישהו יסתכל על הגזר.

<ישראל דנציגר: ביד חזקה ובזרוע נטויה.

יעקב אשר: זו נקודה אחת.

יעקב אשר: נקודה נוספת, אני הייתי ראש עיר בזמנו, אני לא יודע היום כל כך איך זה קורה, אבל אני מתאר לעצמי וגם הבנתי ואני רק רוצה לקבל את הכיוון הזה, שגם ההתייחסות לגבי שיתוף הפעולה מול הרשויות, האם גם פה הוא מגיע עם הסתכלות על דרגה סוציו אקונומית של יישוב וכו', או שלא.

יעקב אשר: זאת אומרת האם כשהמשרד בא ונותן משאבים לרשות לטפל בדברים, האם רשות, שהיא חלשה גם במדד הסוציו-אקונומי שלה וגם הרשות עצמה היא חלשה.

יעקב אשר: יש רשויות, אתה יודע, שאין להן את באר הנפט שיש ברשויות אחרות, במיוחד בפריפריות והכל.

יעקב אשר: האם בתקציב שלכם לכל מיני מטרות, יש דיפרנציאליות בחלק הזה של רשות חלשה יותר, או רשות חזקה יותר?

<ישראל דנציגר: אז אני אתייחס אל הדברים.

דוד אמסלם: לא, לא, אני הייתי מציע לרשום לך.

<ישראל דנציגר: אתה רוצה ספציפית על זה?

יעקב אשר: אבל אם אתה יכול ספציפית אולי.

יעקב אשר: אני חדש, אתה יודע.

<ישראל דנציגר: לשאלתך – כן.

<ישראל דנציגר: כל דבר שאנחנו יוצאים בו בתמיכות הוא דיפרנציאלי, עם העדפה לרשויות החלשות – סוציו אקונומי 1 עד 4.

<ישראל דנציגר: אני פותח פה דבר שחשוב שאתם תדעו, יש כרגע אתגר שבו יש אזורי עדיפות לאומית, שמטפלים רק ב-1 עד 4 קרוב לגבולות.

<ישראל דנציגר: זאת אומרת שקריית מלאכי, לוד, שכונות בנתניה, מאותגרות לי בכללי התמיכה לתת להן כסף, למרות שאני רוצה.

<ישראל דנציגר: בתפיסה שלי, אני צריך לתת ל-1 עד 4 בכל מקום ובעיקר במכרז הארץ, כי שם יש הגברה של זיהומים סיכוניים מתחבורה וכו'.

<ישראל דנציגר: יש כרגע אתגר עם הנושא הזה בגלל הצעת - - -

יעקב אשר: הלבישו על זה - - -

<ישראל דנציגר: הלבישו אזורי עדיפות לאומית.

<ישראל דנציגר: אנחנו מנסים כרגע לטפל בזה בהצעת מחליטים שאני מקווה שתעבור בשבועות הקרובים, אבל מבחינת התפיסה שלי, הרשות החלשה חייבת לקבל יותר מהחזקה.

<ישראל דנציגר: תל אביב יכולה ללמד אותי איך להפחית זיהומים וסיכונים.

יעקב אשר: מה הקשר בין איכות הסביבה ל - - -

<ישראל דנציגר: אבל זה דיון ארוך שכדאי לעשות אותו.

יעקב אשר: אדוני יושב הראש, לתשומת ליבך.

דוד אמסלם: אנחנו לא שם כרגע, יעקב.

דוד אמסלם: תודה רבה לך.

דוד אמסלם: בבקשה, חברת הכנסת תמר זנדברג.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: אני ממש מתנצלת, ברגע זה ממש מתחיל האירוע המרכזי של היום הזה, שבמסגרתו גם הישיבה הזאת נערכת – יום הסביבה - - -

דוד אמסלם: אני רק חייב לציין שהגברת זנדברג היא אחת מחברי הכנסת הכי פעילים בוועדה הזאת, בגלל שבאמת איכות הסביבה בדם שלה.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: אני שמחה לשמוע את זה ממך.

תמר זנדברג: בדרך כלל אנחנו מתקוטטים פה, עכשיו אנחנו באווירה אחרת.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: אני רק רוצה לומר שתי נקודות חשובות, שאני אגיד את זה ככה, הייתי רוצה לראות את המשרד להגנת הסביבה מוביל ופעיל בהן יותר.

תמר זנדברג: הראשונה, זה נושא שאנחנו דנים כאן בוועדה אצלך, אדוני יושב הראש, בכל מיני מסגרות, בכל מיני היבטים וזה נושא ההגנה על החופים.

תמר זנדברג: אנחנו רק אתמול לצערי, וכאן הייתה מחלוקת בינינו, רק אתמול אישרנו כאן בוועדה, או אתם אישרתם, אנחנו התנגדנו, הצעת חוק שמשיגה את ההגנות על החופים עשרות שנים אחורה, אחרי שכבר התקדמנו הרבה מאד בנושא חוק החופים, ההבנה מה זה חופי ישראל, במיוחד בישראל כמשאב ציבורי, ואני מדברת על חוק עידוד מלונאות, שהוסיף לצערי הרב גם בנייה למגורים על החופים.

תמר זנדברג: אני ממש ממש מצטערת לומר שלא - - -

דוד אמסלם: אני אחרי זה אדייק לכם את העניין.

דוד אמסלם: אני בדרך כלל לא מתערב, אבל אני אתן לכם את העובדות.

<ישראל דנציגר: אמרתם שהיום אתם לא מתכתשים.

דוד אמסלם: לא מתכתשים, אני רק אתן את העובדות.

תמר זנדברג: לא, העובדות, אני לא חושבת שיש עליהן מחלוקת.

תמר זנדברג: מה שאני רוצה לומר זה שבכל הנושא הזה, אנחנו לא שמענו מילה ממשרד הגנת הסביבה בנושא הגנה על החוף והחופים כמשאב לאומי, סביבתי, ציבורי וכאינטרס ציבורי.

תמר זנדברג: לצערי גם המשרד לא נקט עמדה בנושא הצעת החוק הזו, אבל אני גם מרחיבה מעבר, כי יש נושאים שכאן בוועדה אנחנו כן כולנו מאוחרים, כמו תמ"א 1, ובכלל נגישות לחופים, נושא סביבתי מהמעלה הראשונה, שבאמת מדינת ישראל יחסית התקדמה בו בשנים האחרונות, אבל יש הרבה נסיגות והרבה כרסומים, גם בנושאים שמתקדמים במינהל התכנון.

תמר זנדברג: ביטול תמ"א 13, בליעתה במסגרת תמ"א 1 וחוק המלונאות וכו'.

תמר זנדברג: זה דבר ראשון.

תמר זנדברג: הדבר השני, אני מכאן הולכת לשדולה ובעצם האירוע המרכזי של יום הסביבה היום יוקדש לתפקידן של הערים ולחשיבות התכנון העירוני המקיים כנושא שבולע בתוכו את משדר הדיור, התחבורה והסביבה והאנרגיה.

תמר זנדברג: במשרד הגנת הסביבה יש הרבה פעילות וכאן אני אומרת, יושבות כאן הרבה מהנשים שמובילות את הפעילות הזו בתכנון, בחשיבה, בתכניות, תחת ידיכם יצאה בשנה האחרונה תכנית מדהימה – העיר העובדת.

תמר זנדברג: היא פורסמה באיזו ידיעה קטנה, באיזו הבלחה ולכל הידוע לנו – מאז נעלמה.

תמר זנדברג: אנחנו מאד נשמח לשמוע וגם אפרופו המצגת שהצגת, גם אפרופו חשיבותה גם של התחבורה, גם של הבנייה וגם של התכנון העירוני המקיים, הצפיפות החכמה, העירוניות הקומפקטית לסביבה, להפחתת פליטות ולאיכות חיים ולמשבר הדיור באופן כללי – אנחנו מאד נשמח לראות את המשרד להגנת הסביבה מוביל בתחום הזה, כי גם כאן, מינהל התכנון, משרד השיכון וכל דבר פה מתנהל ואני מאד חוששת שבימים אלה ממש תתרחש בכייה לדורות, כי מתוכננות מאות אלפי יחידות דיור כרגע, לא לפי העקרונות שאתם מכירים אותם ושאתם מובילים אותם, ואם לא נתכנס כל הגורמים הממשלתיים לתכנית שהיא הרבה יותר בעירונית ותכנון הרבה יותר חכם, אנחנו עוד 50 שנה או 10 שנים, נבכה כאן על דברים שנעשו ואין מהם דרך חזרה.

תמר זנדברג: נשמח לשמוע אתכם הרבה יותר מובילים בתחום הזה.

תמר זנדברג: תודה.

דוד אמסלם: תודה רבה, חברת הכנסת תמר זנדברג.

דוד אמסלם: חבר הכנסת ד"ר עבדאללה אבו מערוף.

דוד אמסלם: דרך אגב, הוא רופא.

תמר זנדברג: אני מתנצלת שאני חייבת ללכת לשדולה, אבל אני אעקוב.

דוד אמסלם: ככה שהוא גם יודע לתת לנו את ההיבטים הרפואיים של הנושא.

דוד אמסלם: בבקשה, עבדאללה.

עבדאללה אבו מערוף: היום הזה, כבוד יושב הראש, אני אדבר עליו מההיבט החגיגי, חג לשמור על הסביבה והיום הזה מבורך מאד בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

עבדאללה אבו מערוף: הנושא הזה חשוב לנו ואנחנו בדנים בעניין וכל הנושאים שאנחנו העלינו, כל הנושאים הסביבתיים והזיהום שיש במפרץ חיפה, שאנחנו הצלחנו בשנה שעברה, אבל בהזדמנות הזאת אני רוצה להיות ביקורתי כלפי המשרד לאיכות הסביבה.

עבדאללה אבו מערוף: נכון שזה משרד ממשלתי לכל דבר, אבל אני חושב שהוא צריך להיות משרד ממשלתי באופוזיציה.

עבדאללה אבו מערוף: אם באמת המשרד לאיכות הסביבה רוצה לעשות את הפעולה הנכונה, המניעה והגנה על סביבה ואכיפה והכל, הוא חייב להיות משרד ממשלתי באופוזיציה של הממשלה.

עבדאללה אבו מערוף: לצערי הרב זה עדיין לא נמצא.

עבדאללה אבו מערוף: יש ניגודי אינטרסים רבים בין המשרד לאיכות הסביבה לבין מה שהממשלה מחליטה ומשרד איכות הסביבה אכן גם הוא נגרר.

עבדאללה אבו מערוף: לא נגרר, אבל הוא מסכים.

עבדאללה אבו מערוף: אני אתן הרבה דוגמאות.

עבדאללה אבו מערוף: עדיין המחקר האפדימיולוגי שיצא בעניין הזיהום לפני חודשיים וחצי, של מפרץ חיפה, הוא מוחבא ושר הבריאות לא נותן את האישור לפרסומו.

עבדאללה אבו מערוף: מחקרים שנעשים ממומנים על ידי המעסיקים, על ידי המפעלים הגדולים, שזה גם ניגוד אינטרסים ואני לא יודע עם המשרד לאיכות הסביבה אוכף את העניין.

עבדאללה אבו מערוף: הוא צריך לממן.

עבדאללה אבו מערוף: הוא צריך לחקור, הוא צריך להיות הכתובת שחוקרת את הזיהומים ולא לתת לבעל העסק שהוא אכן יעשה את המחקרים שלו.

עבדאללה אבו מערוף: מה תפקידו של משרד איכות הסביבה עכשיו, בעניין כריית הפוספטים?

עבדאללה אבו מערוף: הוא נוקט לפעמים בעמדה ניטראלית, או סליחה, אפילו עמדה נגטיבית ולא אכן להגנה על הסביבה.

עבדאללה אבו מערוף: נכון שעכשיו יש לנו שר לפני - - - וזה גם ניגוד אינטרסים.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו לא ניכנס לעניין הזה.

עבדאללה אבו מערוף: ועוד פעם, אני לא רוצה להרוס את החגיגה.

עבדאללה אבו מערוף: יש עבודה מאד מבורכת של המשרד להגנת הסביבה, אני יודע ואני בעניין הסביבה פעיל משנות ה-80, משנות ה-90, לא רק בצפון, בכל מקום בארץ והסביבה יקרה לי ולכל אחד מהיושבים כאן.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו רוצים לשמור על כדור הארץ, על חיים בריאים, על איכות חיים, איכות סביבה.

עבדאללה אבו מערוף: לכן, בקיצור, המסר שלי - ומנכ"ל המשרד כאן - שאכן המשרד יהיה ביקורתי יותר.

עבדאללה אבו מערוף: עניין של כסף נכון, זה עניין של הכסף.

עבדאללה אבו מערוף: זה משרד שאינו רווחי.

עבדאללה אבו מערוף: כלומר הוא יכול להיות רווחי אם יש מזהמים, הוא יכול להיות רווחי טוב.

יעל כהן-פארן: זה מה שצריך להניח?

יעל כהן-פארן: שהוא יהיה במודל - - - כמשרד ממשלתי?

עבדאללה אבו מערוף: אז הוא יכול.

עבדאללה אבו מערוף: אז זה העניין.

עבדאללה אבו מערוף: לכן אני חושב שאפשר לחשוב ושהמשרד אכן יפעל בהתאם להגנת הסביבה בצורה הנכונה, בשיתוף פעולה עם ועדת הפנים שעושה עבודה טובה, וזה לא בגלל שדוד אמסלם כאן, אבל אכן אנחנו עושים עבודה טובה מאד ומשתדלים ויש לנו הישגים באיכות הסביבה.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו מבקשים ורוצים ודורשים את שיתוף הפעולה הנכון לשמירה על איכות הסביבה.

דוד אמסלם: תודה רבה, חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

דוד אמסלם: הוא התכוון לנושא של התקציב, לא הרווח.

עבדאללה אבו מערוף: כן.

דוד אמסלם: הוא התכוון שהוא יכול לארגן יותר את הנושא של התקציב.

יעל כהן-פארן: הוא התכוון שהוא יקנוס, ואז הוא ירוויח.

דוד אמסלם: לא, לא.

עבדאללה אבו מערוף: לא, של התקציב.

יעל כהן-פארן: הבנתי.

דוד אמסלם: זה לא קשור, דרך אגב, אבל בלי קשר צריך לקנוס - - -

<ישראל דנציגר: אנחנו לא בעולם הרווח יותר.

<ישראל דנציגר: זה היה בהיסטוריה.

יעל כהן-פארן: בדיוק.

יעל כהן-פארן: בגלל זה התפלאתי על המינוח.

עבדאללה אבו מערוף: לשמור על הסביבה.

דוד אמסלם: בוודאי, ואפשר וצריך גם לקנוס את מי שמזהם.

דוד אמסלם: זה בסדר גם.

דוד אמסלם: אין שום בעיה.

דוד אמסלם: טוב, תודה רבה עבדאללה.

דוד אמסלם: אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לחברת הכנסת יעל כהן-פארן.

דוד אמסלם: וגם אני רוצה להגיד לכם שגם היא אישה שנושא איכות הסביבה זורם בעורקיה, באמת.

דוד אמסלם: זה דבר שבליבה ובאמת בכל הדיונים שקשורים לעניין היא משתתפת.

דוד אמסלם: בבקשה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: תודה לך, כבוד יושב הראש ואני מאד שמחה על הדיון ואני מתנצלת שלא יכולתי להיות בכל ההצגה, אבל עדכנו אותי מהשטח על הדברים.

יעל כהן-פארן: אין ספק שנושא הסביבה בעיני לא חשוב, הוא הכי חשוב.

יעל כהן-פארן: אנחנו מסתכלים על העולם שלנו היום והוא הולך ומתדרדר מכל ההיבטים, לא הכל גם רק בישראל ולא הכל קשור רק בנו, אבל משבר האקלים הוא כאן ועכשיו ואין לנו את הפריבילגיה לחכות ולתת לדור הבא לטפל בו.

יעל כהן-פארן: אבל אני כן רוצה להתייחס לסוגיות שעלו באמת בנושא המשרד ותפקידו ומקומו, בשמירה על הסביבה הישראלית.

יעל כהן-פארן: אז אני אתחיל בשני דברים שאני חושבת שהמשרד היה ממש לא בסדר, כי הוא החליט שהם לא מספיק חשובים ובתחום שהוא חושב שהוא חשוב ואני חושבת שהוא היה צריך לנהוג אחרת, או יכול לנהוג בצורה אחרת, טובה יותר.

יעל כהן-פארן: אז נתחיל מזה שאתמול עבר כאן בוועדה חוק שעולה לקריאה שנייה ושלישית, אני לא יודעת מתי, שבעצם מפועל מבטא את חוק החופים.

יעל כהן-פארן: חוק החופים, שכל התנועה הסביבתית ומשרדי הגנת הסביבה, שעבר בשנת 2004 כחוק ממשלתי של המשרד להגנת הסביבה, שמגביל את הבנייה על החוף בצורה מאד משמעותית, בנייה למגורים בוודאי.

יעל כהן-פארן: למעשה החוק שעבר אתמול פותח את הכל, את כל השומרים ושומר הסף היחיד שהיה פה, המשרד להגנת הסביבה, לא עמד בדברו, לא עשה את עבודתו.

יעל כהן-פארן: אני יודעת שזה קרה קצת בתקופה שלא היה עדיין שר, אבל זה לא קשור.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שהמשרד לא שמר על החופים שלנו, נקודה.

יעל כהן-פארן: אין מילה אחרת לתאר את זה ואנחנו עוד בקרב מאסף, כי זה עוד לא עבר קריאה שנייה ושלישית בכנסת, אולי עוד נצליח לתקן שם משהו, אני לא יודעת.

יעל כהן-פארן: אני מפנה את לפתחך.

יעל כהן-פארן: בעיני זה מאבק של שני עשורים, שאתמול פשוט הורידו את המים בשירותים וזרקו אותו שם.

יעל כהן-פארן: גם בנושא השמירה על השטחים הפתוחים, הוותמ"ל, שמציעה תכניות חדשות לבקרים, כולם כמעט על שטחים פתוחים, חלקם יותר יקרי ערך, חלקם אולי לדיון, אבל חלקם בפירוש נחשבים מאד ערכיים מבחינה סביבתית ואקולוגית, וגם אם הם צמודי דופן, המשרד פשוט לא רק קולו נדם אלא באמת השר לשעבר, השר גבאי אמר לקבוצות של פעילים – תקשיבו, זה לא מעניין אותי.

יעל כהן-פארן: ואני יודעת שאני מבקרת אותו בהעדרו, אבל זו הגישה וזו התחושה שיש לי מהמשרד והדברים גם די ברורים כמי שהיום עומד בראש המשרד, לא אתה – השר שמעליך – קודם כל בא לקדם את משבר הדיור בממשלה הזאת וזה בסדר גמור, אבל יש דרכים לעשות את זה נכון יותר.

יעל כהן-פארן: להקים מתחמי בנייה של אלפי יחידות דיור על שטחים פתוחים זה הכי קל.

יעל כהן-פארן: גם זה אולי קשה, אבל זה הכי קל.

יעל כהן-פארן: וזה קשה, אתה יודע למה, כי יש הרבה מתנגדים.

יעל כהן-פארן: ובכל מקום בארץ שאתם תרצו לבנות יקומו מתנגדים, זה נכון, אבל אם תעשו את זה חכם, אם תעשו את זה עם התושבים, אז תאמין לי שאתם תחסכו הרבה זמן, הרבה בתי משפט והרבה כאב ראש ותבנו הכי מהר.

יעל כהן-פארן: עכשיו אני רוצה לגעת בנושא שאולי עלה כאן גם בסקירה שלך, של זיהום האוויר.

יעל כהן-פארן: בעיני זה בהחלט, ועל זה אנחנו מסכימים, זה הנושא הסביבתי הכי בעייתי בארץ.

יעל כהן-פארן: לא משנה אם זה 1,600 אנשים או 2,500 אנשים שמתים כל שנה מזיהום אוויר, שני המספרים הם פשוט בלתי נתפסים.

יעל כהן-פארן: תארו לכם שזה היה המספר של הרוגים אפילו בתאונות דרכים ובוודאי באירועי טרור, חס וחלילה, ואני לא משווה בין שני סוגי המוות.

יעל כהן-פארן: לא אמרתי דבר כזה, אבל לא היינו ממשיכים להתנהל כמדינה כמו שאנחנו מתנהלים אם 1,600 אנשים היו מתים כל שנה באירועי טרור.

יעל כהן-פארן: היה קורה פה משהו מאד דרמטי.

יעל כהן-פארן: אבל כשזה זיהום אוויר, אז אנחנו מצקצקים בלשון ואומרים אין מה לעשות, זה העולם, זה העולם המודרני, זה המחיר שלו.

יעל כהן-פארן: וזה משהו שפשוט הוא בלתי נתפס וחייב להיפסק וחייב להיות – איך אנחנו עוצרים את זה, איך אנחנו מפחיתים את זה.

יעל כהן-פארן: יעדים של כל שנה להפחית את זה, זה תכנית העבודה של משרד הגנת הסביבה.

יעל כהן-פארן: ואגב, גם משרד הבריאות צריך להיכנס פה.

יעל כהן-פארן: אבל מה שקורה עכשיו, למשל מפרץ חיפה כמשל בנושא של מפרץ חיפה והדברים שעלו גם אתמול בערוץ 2, פגיעה מאד קשה באמון הציבור, במידע שהמשרד מעביר ותחושה של שקר ארוך שנים, סילופים.

יעל כהן-פארן: אולי טעות.

יעל כהן-פארן: יכול להיות שהכל נובע מטעות, אבל התחושה היא שמבטיחים מצד אחד שיש צמצום, שיש ירידה, אבל מצד שני רואים בנתונים שזה בכלל לא נכון.

יעל כהן-פארן: אז איפה האמת?

יעל כהן-פארן: והאם הפעולות שננקטות, כמו התכנית הלאומית לצמצום הזיהום במפרץ חיפה, היא באמת נוגעת בנקודות הנכונות, כי בעצם – ואני ביקרתי את התכנית בעבר ואני ממשיכה לבקר אותה יום – חלק גדול מהכסף הוא בכלל לא רלוונטי, הוא למפעל האמוניה, אז מנפנפים ב-330 מיליון שקלים, כשבעצם 200 מיליון שקלים זה למפעל האמוניה – להעברה שלו.

יעל כהן-פארן: לתת ליזמים אינסנטיב כדי שיעבירו אותו.

יעל כהן-פארן: בסדר, אבל זה לא קשור לזיהום האוויר כאן ועכשיו, ואז מתוך מה שנשאר, לפחות חצי הולך לתחבורה - - -

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: אז האמוניה זה לא טוב?

יעל כהן-פארן: זה מצוין, צריך להעביר את מיכל האמוניה.

דוד אמסלם: זה עולה כמה לירות?

יעל כהן-פארן: אבל זה לא זיהום האוויר במפרץ חיפה.

דוד אמסלם: אז זה לא חשוב?

יעל כהן-פארן: זה קשור לטיפול בכל החומרים במפרץ חיפה.

עבדאללה אבו מערוף: זה גם.

עבדאללה אבו מערוף: זה חלק מהם.

יעל כהן-פארן: זה חלק מהם.

יעל כהן-פארן: אבל הכסף הזה גם תקוע.

דוד אמסלם: תעצרי, קחי אוויר.

דוד אמסלם: אפשר לתת לשר קרדיט גם על האמוניה, זה בסדר.

יעל כהן-פארן: אבל האמוניה תקועה, את זה אנחנו גם יודעים.

דוד אמסלם: בסדר, אבל לא חשוב.

יעל כהן-פארן: לא, זה מאד חשוב, כי זה גם תקוע וזה גם תקוע בגלל התנהלות מסוימת במשרד.

יעל כהן-פארן: חייבים לשים את זה על השולחן.

יעל כהן-פארן: והנושא של טיפול בזיהום האוויר בתחבורה, בכל הארץ זה חשוב, אין ספק, אבל לבוא במקום, בחיפה, שבו זיהום האוויר מהתעשייה הוא הגבוה ביותר בצורה דרמטית לעומת התחבורה, ולבוא ולתת בעצם כספי ציבור לחברות פרטיות כדי שיעבירו את האוטובוסים לגז, במקום לבוא ולהוריד על המפעלים הנחיות הרבה יותר דרמטיות - - -

<שולי נזר: זה לא נכון.

<שולי נזר: אנחנו - - -

יעל כהן-פארן: אני לא מפריעה לך שולי, ואל תפריעי לי.

יעל כהן-פארן: ולתת היתרי פליטה, שבאמת יפחיתו את הזיהום ולא כאילו, ולא לתת אותם לעוד 10 שנים או 5 שנים, לתת אותם למחר בבוקר.

יעל כהן-פארן: תשמעו, מפרץ חיפה, מה שקורה שם זה דרמטי ולכן גם התגובה של הממשלה, של המדינה, צריכה להיות דרמטית.

יעל כהן-פארן: וגם אם זה אומר למפעל להגיד – תוריד בחצי את פעילות הייצור שלך, עד שתביא את התנורים החדשים.

יעל כהן-פארן: יש להם תנורים בני 40 שנים.

יעל כהן-פארן: יש שם מכשור של 70 שנה.

יעל כהן-פארן: הרי על מה אנחנו מדברים?

יעל כהן-פארן: על זה שהם לא עשו כלום שנים ועכשיו קשה לבוא אליהם ולהגיד תשימו מיליארדים.

יעל כהן-פארן: אבל זה מה שצריך, כי אנשים מתים פה.

דוד אמסלם: טוב, תודה רבה לך.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: רויטל.

<רויטל גולדשמיד: כן שלום.

<רויטל גולדשמיד: מר דנציגר, אני מרגישה שבסקירה - - -

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: קודם כל תציגי את עצמך בבקשה.

<רויטל גולדשמיד: אני רויטל גולדשמיד.

<רויטל גולדשמיד: אני ראש תא מגמה ירוקה בחיפה.

<רויטל גולדשמיד: מר דנציגר, אני מרגישה שבסקירה שלך, שהיא הייתה בעיקרה תחבורה וזבל, התעלמת מהפיל בחדר, שהוא התעשייה במפרץ חיפה בעיקר.

<ישראל דנציגר: גברת, אז לא הקשבת.

<ישראל דנציגר: תתחילי להקשיב.

<אליס גולדמן: אבל למה אתה מפריע לה?

<ישראל דנציגר: תתחילי להקשיב.

דוד אמסלם: רק שנייה, מי צעק "למה אתה מפריע לה"?

<אליס גולדמן: זו אני, זו אני.

דוד אמסלם: מי את?

<אליס גולדמן: עורכת הדין אליס גולדמן, אומ"ץ.

<אליס גולדמן: למה הוא מפריע לה?

<אליס גולדמן: היא לא הפריעה לו.

דוד אמסלם: אני מבקש ממך לצאת החוצה.

<אליס גולדמן: אני אצא, אבל אל תפריע, דנציגר.

דוד אמסלם: אני מבקש ממך לצאת החוצה ועכשיו.

<אליס גולדמן: אני יוצאת עכשיו, אבל אל תדאג, יש פה עוד אנשים שידאגו ל - - -

דוד אמסלם: אני לא דואג, דרך אגב, אני אף פעם לא דואג.

<אליס גולדמן: לא, התכוונתי לדנציגר.

דוד אמסלם: אני מבקש ממך לצאת החוצה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<רויטל גולדשמיד: אתה בתור מנכ"ל ומוביל המשרד בעצם בא ומתחתיך מתנהלת מערכת של הסתרה של נתונים.

<רויטל גולדשמיד: אני תוהה אם אתה יודע שיש הסתרה.

<רויטל גולדשמיד: כי אם אתה יודע שיש הסתרה, אז אתה בעצם מועל באמון הציבור.

<רויטל גולדשמיד: ואם אתה לא יודע שיש הסתרה, אז אתה מועל בתפקידך.

<רויטל גולדשמיד: כי שמע, כל הסיפור של להכפיל פי חמישה, אתם פתאום מכפילים פי חמישה את התוצאות וגם את זה אתם הסתרתם מהציבור.

<רויטל גולדשמיד: אם אתה עכשיו היית מנהל בנק ואתה היית מדווח לבורסה רק על חמישית מהרווחים שלך, זה היה עובר בסדר?

<רויטל גולדשמיד: אתה דיווחת לציבור רק על חמישית מהזיהום.

<רויטל גולדשמיד: זה בסדר?

<רויטל גולדשמיד: זה סוג של הסתרה.

<רויטל גולדשמיד: אם זאת התשובה שלכם לגבי הנתונים שנמצאים אצלכם באתר, וכל אחד מהאזרחים יכול לקחת אותם ולראות, שבמפרץ חיפה האוויר התמלא בחומרים מסרטנים בשנת 2015.

<רויטל גולדשמיד: מדובר בהרבה מאד חומרים אורגניים נדיפים, שהילדים שלי נושמים אותם.

<רויטל גולדשמיד: תסתכל להם בעיניים ותגיד להם איך אתה מאשר לדבר כזה לעבור מתחת לרדאר.

<רויטל גולדשמיד: יש כאן תמונה מאד מדאיגה.

<רויטל גולדשמיד: תמונה של משרדי ממשלה שאמונים על טובת הציבור, טובת הסביבה ולמעשה עוסקים בהונאה מכוונת על חשבון חיי אדם לטובת בעלי ההון, ותסתכל לילדים שלי בעיניים ותגיד לי – אתם יכולים לחיות בתוך הזיהום הזה.

<שולי נזר: זה לא יכול להיות - - -

דוד אמסלם: שנייה, דקה.

דוד אמסלם: שולי- - -

<ישראל דנציגר: שולי, שולי.

<שולי נזר: ואין אחריות על מה שהיא אומרת.

<שולי נזר: זו חוצפה שאין כדוגמתה.

דוד אמסלם: שולי, שולי - - -

<רויטל גולדשמיד: הנתונים לקוחים מ - - -

<שולי נזר: היא אומרת דברים - - -

דוד אמסלם: רק שנייה שולי.

דוד אמסלם: גברתי, שולי, אני אוציא אותך.

דוד אמסלם: שולי, פה לא מדברים, גם אם - - -

<שולי נזר: יושב הראש, אתה צודק, אבל היא אומרת דברים - - -

דוד אמסלם: לא, לא, שולי, תקשיבי - - -

<שולי נזר: ונותנים לה להגיד אותם - - -

דוד אמסלם: שולי, תקשיבי לי עכשיו את.

דוד אמסלם: בחדר הזה אני מאפשר לכל אחד לומר את דעתו.

דוד אמסלם: בחלק גדול מן המקרים אני אפילו לא מסכים עם מה שהוא אומר ולפעמים הוא גם אומר דברים – ואני לא מדבר על הגברת הספציפית, אבל אני אומר באופן כללי – הוא גם לא יודע מה הוא אומר.

דוד אמסלם: אני לא מתערב.

דוד אמסלם: אני נותן לו לדבר.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: אף אחד לא הפריע לך.

דוד אמסלם: אף אחד לא יפריע לה וזה בסדר.

דוד אמסלם: כל אחד זכותו לומר מה שהוא רוצה, גם אם הוא לא מדייק בכלום.

דוד אמסלם: לא צריך להתרגז.

דוד אמסלם: בבקשה.

<רויטל גולדשמיד: אתם דיווחתם על תקלה בבז"ן אתמול באחת התגובות שלכם, אבל לא דיווחתם עליה לציבור.

<רויטל גולדשמיד: יש המון דברים שאתם פשוט מסתירים מהציבור ואני רוצה לדעת, מר דנציגר, ולקבל תשובה אמיתית וכנה – אתה יודע מה מתנהל במשרד שלך?

<רויטל גולדשמיד: לאנשים שנמצאים במשרד שלך, לסמנכ"לית תעשיות, לראש תחום אוויר – יש תשובה לגבי איך יכול להיות שבחיפה יש מצב שמתהווה, של הרעלה גדולה של אוויר שמתמלא בחומרים מסרטנים ואתם עושים מניפולציות על נתונים על חשבון חיי אדם.

דוד אמסלם: תודה רבה לך.

דוד אמסלם: מאיה יעקבס, בבקשה.

<מאיה יעקבס: תודה.

<מאיה יעקבס: ככה, כמה דברים.

<מאיה יעקבס: קודם כל אני מבקשת להודות לך על הסקירה, אבל גם לתת פידבק על מה שאמרת, לפחות לגבי הנושא של המצב של המים, הים והנחלים, שאמרת שהוא טוב.

<מאיה יעקבס: טוב זה עניין יחסי.

<מאיה יעקבס: אנחנו ציינו עכשיו 555 ימים בהם חופים היו סגורים בגלל זיהום במהלך חודשי החורף, בעיקר בגלל זיהומים חמורים של נחל שורק, של נחל ירקון.

<מאיה יעקבס: אני לא יודעת, בעיני זה ממש רחוק מלהגיד שהמצב טוב.

<מאיה יעקבס: הוזכר פה כבר המצב של החופים שהופקרו על ידי המשרד להגנת הסביבה, זו סוגיה פוליטית אמנם, אבל עצם העובדה שנושא התכנון הופקד כרגע בידו של השר האמון על הגנת הסביבה, הוא מאד בעייתי.

<מאיה יעקבס: השר מלכתחילה – השר הקודם, גבאי – גם הוא בעצם היה בפוזיציה שמייצגת את המגמה הזו שמתווה מפלגת כולנו, ואני - - -

דוד אמסלם: רצית עכשיו שנדון על הרכב הממשלה?

<מאיה יעקבס: לא, לא, לא, אני כבר עברתי הלאה לנושא החופים.

<מאיה יעקבס: אני הצהרתי ואמרתי שזו בעיה ויש פה ניגוד עניינים ואני ממשיכה הלאה לומר שהמגמה של כולנו לבנות בכל מקום באשר הוא, כשזה על חשבון החופים, הרי בסופו של דבר גם המלונות – כי אנחנו יודעים שיש כל כך הרבה תיירים שעומדים ומתים להיכנס לישראל ואין שום בעיה אחרת לישראל מבחינת האפיל שלה בעולם, ורק זה שאין מספיק מלונות על החופים או - - - זה מה שעוצר אותה - - -

דוד אמסלם: מאיה, את מתכוונת שלא נבנה עוד מלונות בארץ?

<מאיה יעקבס: אני לא רוצה שיבנו על החופים.

דוד אמסלם: שאלתי.

<מאיה יעקבס: אני לא רוצה שיבנו על החופים.

<מאיה יעקבס: לא בתים ולא מלונות.

דוד אמסלם: אני לא מתערב, אבל אני - - -

<מאיה יעקבס: אני רוצה המון מלונות בארץ, אני רוצה המון תיירים בארץ.

דוד אמסלם: אני אתן לך את התשובה, שנייה.

דוד אמסלם: אני בדרך כלל לא מפריע, אבל היות וזה חוזר כחוט השני – מתמר זנדברג ואחרי זה ליעל, בגלל שיש להן את האג'נדה שלהן, שהיא לא קשורה כל כך למציאות של מה שקרה אתמול.

דוד אמסלם: החוק שיוביל השר זה כדי לקדם מתחמי תיירות.

דוד אמסלם: במדינת ישראל לא נבנה פה מלון 10 שנים כמעט.

דוד אמסלם: זה לא קשור לדיון, אבל זה כבר מרגיז אותי.

דוד אמסלם: ולכן השר, שזה בעצם תחום עיסוקו ובעצם הוא מופקד על התחום, רוצה לקדם את סוגית התיירות בכללותה.

דוד אמסלם: אני עשיתי סיור באילת, פגשתי מלונאים, פגשתי פה את התאחדות המלונאים, אני יודע, אני עשיתי עבודה.

דוד אמסלם: אני פגשתי אותם.

דוד אמסלם: לא באתי לפה לנאום לאומה כדי שישמעו שאני אוהב חופים.

<מאיה יעקבס: אבל צריך ל - - -

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: ומה שאתמול בעצם העברנו זה דבר מאד פשוט.

דוד אמסלם: הוולחו"ף זה בגלל שהשר החליט, הכניס אותו כוועדה, כחלק מהתהליך וזה התפקיד של הוולחו"ף וזה בסדר.

דוד אמסלם: לא מתכוונים מחר לבנות ברצועת החוף, ב-100 מטרים איפה שהילדים של כולנו משחקים.

<מאיה יעקבס: זה מעבר לעניין - - -

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: אז לכן אני אומר, אני מכיר את הנושא.

דוד אמסלם: אני לא רואה מחר בעיה בחופים עצמם.

דוד אמסלם: תמ"א חופים קודמה על ידי מנהל התכנון ופה אני מצדיע.

דוד אמסלם: עשיתי איזה שהוא דיון על זה ועוד שבועיים אני עושה דיון נוסף, כדי שאתם תגידו את ההערות שלכם ולהיפך, אני רואה דווקא הגנה על החופים ולא הפוך.

דוד אמסלם: אבל הנושא של החופים הוא לא חשוב.

דוד אמסלם: באמת, היום זה יום הגנת הסביבה, אני מבקש תתייחסו לסקירה של המנכ"ל, אבל בעיקר - - -

<מאיה יעקבס: אבל זה נושא הסקירה פראקסלנס.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: אבל בעיקר תתנו לו טיפים לחשיבה קדימה.

<מאיה יעקבס: אני אתן את הטיפים, אבל אני רק רוצה לענות לך.

<מאיה יעקבס: אני אמנם לא מומחים לתחום התיירות כמוך, ועם זאת, כתל אביבית, אני רואה המון מלונות בוטיק ומאד יוקרתיים שנבנים הרבה גם שם וגם בהרצלייה.

<מאיה יעקבס: צריך לעשות מלונות זולים יותר, זה מה שצריך.

<מאיה יעקבס: שוב, זה לא על החופים, בטח לא בעניין של כל החלופות כמו - - -

דוד אמסלם: בקדנציה הבאה אני אמליץ למנות אותך כמנכ"לית לתיירות.

דוד אמסלם: כנראה שאת מבינה בתיירות הרבה, אבל בואי תתקדמי.

<מאיה יעקבס: אני חושבת שאני יכולה לעשות את העבודה מצוין.

<מאיה יעקבס: אוקיי, הלאה.

<מאיה יעקבס: לגבי הנושא של הזיהומים, שאמרתי שיש בנחלים, יש לנו בעיה רצינית מאד עם רשות המים, שמאשרת את ההזרמות של קולחין לא מטופלים סופית לנחלים וגורמים לכל הזיהומים האלה.

<מאיה יעקבס: המשרד להגנת הסביבה לא נמצא שם - - -

דוד אמסלם: שנייה, גם פה אני נכנסתי פעם לנושא והתחלתי לברר אותו וראיתי אותך גם בטלוויזיה בנושא.

דוד אמסלם: אני הבנתי שהשחרור שניתן זה כשיש אובר-פלוס, זאת אומרת כשזה הולך לגלוש.

<מאיה יעקבס: כן.

<מאיה יעקבס: אז מה את מציעה שיהיה?

<מאיה יעקבס: מה שקורה, כבר הייתה החלטה לפני לפחות שנתיים, שרשות המים אמורים להוביל את הקו הזה, שאומר שצריך להגדיל את המאגרים של תקופת החורף.

<מאיה יעקבס: הם לא עושים שום דבר בנדון, ובינתיים, בכל חורף אנחנו מגיעים למצב שמאגרים עולים על גדותיהם.

<מאיה יעקבס: אני מבינה את החקלאים שמעדיפים לאגור את מי הגשמים על פני מי קולחין מטוהרים בשביל להשתמש בהם בהשקיה, אבל לא יכול להיות מצב שבסוף הפתרון שלהם זה להזרים את זה לנחל ולים.

<מאיה יעקבס: נדרשת גם שקיפות מאד רצינית בעניין הזה.

<מאיה יעקבס: כל הזרמה של ביוב קטן/גדול – קולחין מטוהרים בכל רמה שהיא – למשרד להגנת הסביבה יש את המידע הזה, הציבור צריך לקבל את המידע הזה.

<מאיה יעקבס: אחד הדברים שאנחנו, כעמותת צלול יודעים לעשות, זה לייצר לחץ ציבורי.

<מאיה יעקבס: ככל שיהיה יותר לחץ ציבורי כנגד גורמים מזהמים, הם יפסיקו.

<מאיה יעקבס: פשוט לא יהיה להם נעים להיות בסיטואציה הזו.

<מאיה יעקבס: בנוסף, דובר פה על כך שהמשרד הפך ממשרד שמפקח למשרד שמיישם.

<מאיה יעקבס: זה נחמד וזה טוב, אבל מה שקורה בפועל, זה שמי יפקח במקום המפקח שהיה קודם?

<מאיה יעקבס: אנחנו כבר עצרנו בעבר, זיהינו בעיות שהיו בניהול ניקוי הקישון לצורך העניין, שזה פרויקט דגל היום של המשרד להגנת הסביבה, עד כדי כך שהם הסכימו לעשות כל מיני דברים שאם מפעל מזהם היה עושה אותם, אוי ואבוי לו ואוי ואבוי לדוגמא שמייצרים למפעלים המזהמים.

<מאיה יעקבס: אז צריך לשאול פה את השאלה מי מפקח על המפקחים עכשיו.

<מאיה יעקבס: בנוסף לזה, אני מבקשת גם להוסיף בעיקר שאלות לפרוטוקול.

<מאיה יעקבס: חלק מזה זה דיון מתמשך שלי עם המנכ"ל דנציגר וחלק מזה זה דיון שנעשה גם באופן פומבי.

<מאיה יעקבס: בימים אלה ישנו לחץ חזק מאד של משרד החקלאות ומשרד הכלכלה על המשרד להגנת הסביבה, לאשר פרויקט שאמור לזהם בצורה חמורה מאד את מפרץ אילת, עם חוות דגים שיוקמו באילת והשפכים שלהם יוזרמו אל המפרץ.

<מאיה יעקבס: בעבר היה מאבק גדול מאד של כל ארגוני הסביבה, שהוביל לסגירת כלובי הדגים והוצאתם מהמפרץ.

<מאיה יעקבס: מה שקורה עכשיו, זה בעצם החזרה של הגלגל לאחור.

<מאיה יעקבס: אני מבקשת לדעת פה האם המשרד להגנת הסביבה מתכוון לתת פייט רציני ולשמור על הסביבה ולעשות את התפקיד שלו כמו שהוא אמור היה לעשות בהגנה על החופים.

<מאיה יעקבס: שאלה נוספת לגבי מיכל האמוניה.

<מאיה יעקבס: היה אמור להתפרסם ב-16 במאי, היו אמורות להינתן תשובות ליזמים שניגשו למפעל.

<מאיה יעקבס: מה קורה במפעל האמוניה?

<מאיה יעקבס: הרי היו אמורים להקים מפעל לייצור אמוניה.

<מאיה יעקבס: זאת הייתה החלטה שהתקבלה כבר בשנת 2013.

<מאיה יעקבס: עד היום לא נסגר מכרז בעצם כדי לבדוק.

<מאיה יעקבס: אף יזם לא ניגש לזה מ-1,001 סיבות, 1,001 תירוצים.

<מאיה יעקבס: השורה התחתונה במבחן המעשה, לפני 2024-2025 לא יהיה שום פתרון לזה.

<מאיה יעקבס: צריך לעשות דברים ש - - -

דוד אמסלם: כסף - - -

<מאיה יעקבס: זה לא רק עניין של כסף, זה עניין של - - -

דוד אמסלם: לא, אמרתי, ישראל יתייחס לזה אחרי זה.

<מאיה יעקבס: אנחנו מבקשים שיעברו לחלופה ב' של דו"ח אתוס, שזה היה הדו"ח שיעץ לממשלה מה לעשות, שאומר, עם כל הכבוד למפעל, שכנראה יהיה מאד קשה בגלל הבעיה של מחירי הגז והכל, צריך להקים מיכלים חדשים, ממוגנים, קטנים יותר, מאובטחים, כדי להגן על הציבור.

<מאיה יעקבס: מאות אלפי אנשים נמצאים בסכנת מוות.

<מאיה יעקבס: עם כל הכבוד, אני מבינה ומעריכה את זה שאתם מנסים לקחת על עצמכם לפעול וליישם, זו לא המומחיות המקצועית של אנשים במשרד הזה.

<מאיה יעקבס: זה אמור להיות כבר מזמן מחוץ לידיים שלכם, בוועדת מנכ"לים של משרדי ממשלה, שיטפלו בזה בצורה הרבה יותר דחופה, כמו שהמצב דורש.

<מאיה יעקבס: תודה.

דוד אמסלם: תודה רבה לך, מאיה.

דוד אמסלם: מלי פולישוק.

<מלי פולישוק-בלוך: תודה רבה.

<מלי פולישוק-בלוך: שמי מלי פולישוק, חברת כנסת לשעבר.

<מלי פולישוק-בלוך: פה אני גם בכובע של איגוד נבחרות הציבור ברשויות המקומיות ושמחתי לשמוע מהמנכ"ל, שאחד מהעוגנים שאתה רואה לעתיד, זה העצמת רשויות מקומיות.

<מלי פולישוק-בלוך: הסביבה היא בעצם הרשויות המקומיות.

<מלי פולישוק-בלוך: שם זה קורה, שם זה מתנהל ושם צריך לטפל בזה.

<מלי פולישוק-בלוך: לצערי הרב, ככל שידוע לי, אין קשר בין חברי מועצה וחברות מועצה למשרד איכות הסביבה.

<מלי פולישוק-בלוך: פה ושם יש איזה כמה קורסים.

<מלי פולישוק-בלוך: אני השתתפתי באחד, שהמשרד קיים לפני כמה שנים.

<מלי פולישוק-בלוך: בגדול, חברי מועצה, לדעתי אתם צריכים לפעול יותר כדי לתת להם הדרכה, לתת להם מידע, וגם לסייע להם כשהם מנהלים מאבקים מקומיים, סביבתיים.

<מלי פולישוק-בלוך: יש הרבה מאד מאבקים סביבתיים וחברי המועצה הם לבד בעסק הזה.

<מלי פולישוק-בלוך: אני אישית ניהלתי מאבק גדול מאד על 531 ואני רוצה לתת את זה כדוגמא.

<מלי פולישוק-בלוך: אני לא אפרט את הדוגמא, אבל זו דוגמא מה המשרד לא עושה.

<מלי פולישוק-בלוך: בין היתר, אנחנו הצענו אגב, למי שלא יודע, ש-531, שזה כביש רוחב ענק עובר רעננה, הרצלייה, גם כפר סבא, אבל אני מדברת על הקטע שעכשיו נבנה, שיהיה כביש תת קרקעי.

<מלי פולישוק-בלוך: וזאת דוגמא לפתרון שיכול להיות גם במקומות אחרים.

<מלי פולישוק-בלוך: כל מי שנוסע בדרך לירושלים או בדרך בגליל העליון, רואה איזה נזק אדיר לסביבה.

<מלי פולישוק-בלוך: עכשיו, זה גם לסביבה וזה גם זיהום אוויר.

<מלי פולישוק-בלוך: זה שני מפגעים נוראיים, שסלילת כביש בתת קרקע, גם אם היא עולה קצת יותר בטווח הזה וקצת יותר, לא הרבה – אני מדגישה – היא עדיין בטווח הארוך כדאית בצורה מדהימה, גם מבחינת שמירת הסביבה ובוודאי מבחינת זיהום האוויר, ואני לא אפרט עכשיו.

<מלי פולישוק-בלוך: דבר נוסף, הרכבת.

<מלי פולישוק-בלוך: הולכים להעביר שם רכבת, שעל פי תכניות, מיועדת להיות חשמלית, אבל בפועל היא לא תהיה חשמלית.

<מלי פולישוק-בלוך: לפחות זה הנתונים שאנחנו שמענו.

<מלי פולישוק-בלוך: אמרו שיהיה מערך ניטור.

<מלי פולישוק-בלוך: אין מערך ניטור.

<מלי פולישוק-בלוך: ניטור כדי למנוע זיהום אוויר, שזה, כמו שאתה אומר בצדק, הנושא המרכזי שקוטל בני אדם.

<מלי פולישוק-בלוך: אין מערך ניטור ואם אין מערך ניטור אמיתי, אז גם אי אפשר לפתור את הבעיה.

<מלי פולישוק-בלוך: אז ככה שאני חוזרת ואומרת, המשרד צריך להיות ראש החץ לעזור לאלה שעושים את המאבקים האלה, לנהל בעצמו מאבקים, או לפחות לדאוג שהממשלה עצמה תקיים את החובות.

<מלי פולישוק-בלוך: כי מה זה תכנית?

<מלי פולישוק-בלוך: תכנית תת"ל זו תכנית של ממשלה, זה על פי חוק.

<מלי פולישוק-בלוך: והם צריכים לבצע את מה שכתוב שם.

<מלי פולישוק-בלוך: מי יבדוק אותם?

<מלי פולישוק-בלוך: זה התפקיד שלכם בהקשר של הסביבה.

<מלי פולישוק-בלוך: אני חוזרת ואומרת, הנושא הזה של רשויות מקומיות והקשר עם חברי מועצה, יכול לפתור לכם הרבה בעיות, בצורה חיובית אני אומרת את זה.

<מלי פולישוק-בלוך: יהיו לכם סוכני שינוי.

<מלי פולישוק-בלוך: חברי מועצה וחברות מועצה יכולים לעזור לכם בשטח בחקיקה מקומית, בעשייה מקומית, בסקר טבע.

<מלי פולישוק-בלוך: אני אומרת את זה כמי שהייתה חברת מועצה וסגנית ראש העיר.

<מלי פולישוק-בלוך: הנושא של הטבע היה בראש מעיני.

<מלי פולישוק-בלוך: לא היה לי מול מי לעבוד.

<מלי פולישוק-בלוך: הערה אחת קטנה נוספת.

<מלי פולישוק-בלוך: שתי הערות קטנות.

<מלי פולישוק-בלוך: יש יותר מדי רגולציה.

<מלי פולישוק-בלוך: אתה דיברת על רגולציה.

<מלי פולישוק-בלוך: זה לא שפתרתם את כל בעיות החקיקה.

<מלי פולישוק-בלוך: לדעתי יש יותר מדי רגולציה והרגולציה הזאת מעיקה גם על הרשויות המקומיות, אבל גם על עסקים.

<מלי פולישוק-בלוך: ולכן אני חושבת שדווקא יושב ראש הוועדה צריך לחשוב איך אנחנו מקילים בחקיקה, איך אנחנו עושים אותה יותר פשוטה, יותר ברורה.

<מלי פולישוק-בלוך: לא משתנה כל הזמן.

<מלי פולישוק-בלוך: משרד איכות הסביבה משנה מדיניות חדשות לבקרים.

<מלי פולישוק-בלוך: כל פעם הנחיות אחרות.

<מלי פולישוק-בלוך: אומרים את זה ראשי ערים, אומרים את זה עסקים.

<מלי פולישוק-בלוך: אז כדאי לתת על זה את הדעת.

<מלי פולישוק-בלוך: והערה אחרונה.

<מלי פולישוק-בלוך: דיברתם על חוק החופים, אני לא יכולה שלא להזכיר את חברתי, השרה לשעבר יהודית נאות, זיכרונה לברכה.

<מלי פולישוק-בלוך: השרה היחידה שביקשה את התפקיד הזה כי היא אהבה את התפקיד, את הנושא, והיא שחוקקה את חוק החופים ואני מקווה שהיא לא מתהפכת על קברה היום.

<מלי פולישוק-בלוך: תודה.

דוד אמסלם: תודה מלי.

דוד אמסלם: אלה נווה.

דוד אמסלם: לפני שאת מדברת אלה, בדיון על מפרץ חיפה אני הוצאתי אותך בגלל שהתפרצת.

דוד אמסלם: אני שקלתי אם לתת לך לדבר – כן או לא – והחלטתי שכן, אבל שתדעי שאם עוד פעם, לא קשור לדיון הזה, יקרה משהו כזה, אני לא אתן לך להיכנס יותר לדיונים אצלי.

דוד אמסלם: בבקשה.

<אלה נווה: בסדר.

<אלה נווה: אני רוצה לספר לכם סיפור.

<אלה נווה: למעשה מנכ"ל המשרד הציג לנו את התכנית של המשרד להגנת הסביבה, על איך הוא הולך להפחית זיהום אוויר, ואני רוצה להביא לכם את סיפור החלקיקים, על משקל סיפור הפרברים.

<אלה נווה: מה זה חלקיקים אתם שואלים?

<אלה נווה: קחו את השערה שלכם, אם תחלקו אותה ל-10, זה החלקיקים הגדולים, אם תחלקו ל-24 זה חלקיקים קטנטנים שנמצאים באוויר שלכם וגם שלנו במפרץ חיפה, כשבמפרץ חיפה הם נמצאים ברמות מאד מאד גבוהות.

<אלה נווה: ומה מסתבר לגבי החלקיקים האלה?

<אלה נווה: למה אני בכלל טורחת להקדיש לכם את שתי הדקות שתיתן לי – בגלל שהם אלה ש - - -

דוד אמסלם: חמש דקות.

<אלה נווה: אוקיי.

<אלה נווה: הם אלה שגורמים לסרטן.

<אלה נווה: סרטן ריאות, סרטן כללי, גורמים ללידות בטרם עת, גורמים עוברים במשל נמוך.

<אלה נווה: מישהו זוכר שיצא מחקר על הנושא הזה במפרץ חיפה?

<אלה נווה: הם גורמים להרבה מאד נזקים.

<אלה נווה: תמותה, תמותה בטרם עת, תמותה ממחלות לב.

<אלה נווה: ומה קורה איתם?

<אלה נווה: המשרד להגנת הסביבה למעשה, עם ההמלצות שלו מינה ועדת מומחים והייתה תכנית של הממשלה להפחית את החלקיקים.

<אלה נווה: באוגוסט 2013 הממשלה אומרת – אנחנו נפחית זיהום אוויר ונפחית גם את החלקיקים ביניהם.

<אלה נווה: המומחים שהם מינו לעניין הזה אמרו להם צריך להוריד חלקיקים.

<אלה נווה: זה הדבר שחשוב בעניין בריאות הציבור.

<אלה נווה: אוקיי.

<אלה נווה: אבל אז מגיעה התכנית של מפרץ חיפה.

<אלה נווה: ומה חסר בתכנית של מפרץ חיפה?

<אלה נווה: תנחשו.

<אלה נווה: חלקיקים.

<אלה נווה: חלקיקים קטנטנים, עדינים, 2.5 pm, שהם אלה שנכנסים לריאות וגורמים את הנזקים שתיארתי, ורק תיארתי חלק.

<אלה נווה: יש עוד הרבה הרבה נזקים שחסכתי מכם.

<אלה נווה: אז למה זה בעצם חסר, להפחית את החלקיקים האלה מהתכניות של מפרץ חיפה, מהתעשייה, שהם המזהם העיקרי.

<אלה נווה: 80% מהזיהום בחלקיקים קטנטנים מגיע מהתעשייה.

<אלה נווה: למה?

<אלה נווה: כי יודעים שזה לא יכול לקרות.

<אלה נווה: ואיך אנחנו יודעים שזה לא יכול לקרות?

<אלה נווה: בגלל שאנחנו יושבים על תחנות הניטור, אנחנו מסתכלים על מה שקורה שם, מסתכלים על דו"חות של המשרד להגנת הסביבה, ורואים שכבר היום רמת הזיהום עולה על ערכי היעד ובהרבה מאד ימים גם עולה על ערכי הסביבה, וגם מספיק ימים בשנה עולה על ערכי ההתראה, רק מה?

<אלה נווה: לא מספרים לאף אחד במפרץ חיפה.

<אלה נווה: לא מספרים לנשים בהיריון שהמוח של העובר שלהן יכול להיפגע - חברה, היום יש יום מסוכן, אל תצאו מהבית.

<אלה נווה: לא מספרים לאף אחד.

<אלה נווה: לא מספרים שזה עובר על התקנים.

<אלה נווה: והדבר הכי חמור שבעצם רציתי לספר בוועדה אחרת, אבל קצת לא נתנו לי, שזה בערך הדבר הכי הכי מעניין.

<אלה נווה: בעצם במסגרת התכנית גם דיברתם על זה שתושבים יוכלו לראות ארובות, חשפתם 44 ארובות לציבור.

<אלה נווה: איזה יופי.

<אלה נווה: אני יושבת על 44 ארובות ורואה שבאף אחת מהן לא מספרים לי את סיפור החלקיקים.

<אלה נווה: מה זאת אומרת?

<אלה נווה: יושב תושב בקריית ביאליק ואומר לי אני לא יכול לנשום היום.

<אלה נווה: אני אומרת לו יקירי, יש לי פורום של 7,500 איש, אני אבדוק לך.

<אלה נווה: אני אבדוק ממה הזיהום הזה.

<אלה נווה: אני נכנסת ארובה, ארובה, ארובה, אף ארובה לא מספרת לי את מה שאני רוצה לדעת – מי מזיק לבריאות של אותו תושב באותו הרגע.

<אלה נווה: והדבר האחרון, הניטור.

<אלה נווה: מדברים הרבה – היום מפרץ חיפה מנוטר, מנוטר, והמשרד מתגאה - יש כל כך הרבה תחנות ניטור במפרץ חיפה.

<אלה נווה: רק מה קורה?

<אלה נווה: דבר נורא מפתיע קורה.

<אלה נווה: זה מחקר של קרן צור, שחקנית מחיפה.

<אלה נווה: אנחנו ישבנו על זה, על תחנות ניטור.

<אלה נווה: היא בדקה, בדקה, בדקה וגילתה.

<אלה נווה: אמרתי שיש לנו פורום, 7,400 איש וכל פעם שמישהו מדווח על זיהום, ישר היא נכנסת לאינטרנט, בודקת מה קורה בתחנות הניטור.

<אלה נווה: היו ימים שהיא מצאה שבאותו רגע שיש זיהום מאד גבוה, ועוד לא.

<אלה נווה: שלושה ימים אחר כך הנתון הועלם.

<אלה נווה: מי מעלים את הנתונים האלה?

<אלה נווה: מה החומרה?

<אלה נווה: אני אסביר לכם מבחינה אפידמיולוגית סביבתית מה החומרה של הנתונים האלה, של ההעלמות האלה.

<אלה נווה: נתונים שנעלמים, זה אומר שעכשיו חוקר שיושב באוניברסיטה ורוצה למצוא את הקשר לנזקים בריאותיים, קשר שמצוי בכל העולם, הוא יעבור למפרץ חיפה ויהיה חסר לו את המידע הכי קריטי, ברגע שבו עולה הזיהום זה יהיה חסר לו.

<אלה נווה: מישהו דואג להעלים את הדברים האלה.

<אלה נווה: אנחנו עשינו בדיקה לא רק במקרה אחד של זיהום, כי כמו שאמרתי יש לנו פורום נרחב מאד דיווחנו על הרבה מאד מקרי זיהום השנה.

<אלה נווה: אנחנו בדקנו סטטיסטית חלק מהם ומצאנו תוצאות מדאיגות.

<אלה נווה: איך שמתחיל אירוע זיהום, הופס, התחנה הפסיקה לעבוד בדיוק באותו יום.

<אלה נווה: מסדרים, מכבים, אני יודעת מה הם עשו באותו יום?

<אלה נווה: אבל אתם יודעים מה?

<אלה נווה: יש טריקים.

<אלה נווה: העלימו את התחנה בעיר הסמוכה למפעל בז"ן, לקוטלקסל בז"ן.

<אלה נווה: אבל יש עוד ניידות, מסתבר.

<אלה נווה: הולכים לתוצאות של הניידות האחרות ומה הן מספרות?

<אלה נווה: אתם יודעים מה הן מספרות?

<אלה נווה: מחפשים אחת אחת, עד שמוצאים את האחת שמלשינה - - -

דוד אמסלם: אלה, אלה, יש לך עוד דקה.

דוד אמסלם: כבר עברו 4 דקות.

<אלה נווה: אוקיי.

<אלה נווה: אנחנו מצליחים לאתר תחנות מלשינות שאותן לא כיבוי בחלק מהמקרים והן מלשינות לנו שאכן הזיהום עלה בחומרים מסרטנים.

<אלה נווה: זה דבר מדאיג מאוד ואנחנו לא נשתוק על זה.

<אלה נווה: זה יגיע למבקר המדינה ונמשיך במחקר הזה.

<אלה נווה: יש לנו עוד חלקים שטרם בדקנו וייבדקו.

<אלה נווה: והדבר הכי הכי מטריד, אני אתן גם לחנה שנמצאת כאן איתי, זה הנושא של מה שמגיע ממפרץ חיפה.

<אלה נווה: דיברנו על מה יש.

<אלה נווה: מה שהולך להגיע כבר נמצא באשקלון והמשרד להגנת הסביבה לא סיפר לאיש שבתוך מתחם קצצ"א אשקלון יש קונדנסנטים.

<אלה נווה: זה חומר מאד מזהם בבנזן, חומר מסרטן.

<אלה נווה: השכונות ליד, באשקלון, כבר סובלות מהמסרטן הזה, בלי בכלל לדעת שחושפים אותם לדבר הזה, מפרץ חיפה כבר לא לבד.

<אלה נווה: והמשרד להגנת הסביבה, הוא עור צריך לבדוק את הקונדנסט.

<אלה נווה: הוא ייתן לנו בעתיד בדו"ח.

<אלה נווה: יום אחד הוא ייתן לנו דו"ח מה עושה הקונדנסט.

<אלה נווה: בכל העולם מספרים שהקונדנסט פולט בנזן, אבל למשרד יש זמן לבדוק ובתכנית הלאומית הוא יבדוק את המשאיות ואת התחבורה ואת הגלגלים.

<אלה נווה: יש עוד הרבה זמן.

<אלה נווה: הכלל הוא במפרץ חיפה שאין זמן.

<אלה נווה: אנחנו חולים.

<אלה נווה: אנחנו מתים.

<אלה נווה: הילדים שלנו נולדים בטרם עת, במשקל נמוך, אין לנו את הזמן הזה.

<אלה נווה: גם לאשקלון אין את הזמן הזה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

<אלה נווה: בבקשה.

דוד אמסלם: ישראל, בבקשה, אם אתה רוצה עוד להתייחס לכמה דברים.

דוד אמסלם: מישהו עוד רוצה לומר משהו בקצרה ממש?

דוד אמסלם: כי הסתיימה רשימת הדוברים.

<חנה קופרמן: בקצרה, ב-30 שניות, לגבי החופים.

דוד אמסלם: חנה, רק תגידי את השם שלך לפרוטוקול.

<חנה קופרמן: חנה קופרמן, יושבת ראש הפורום הישראלי לשמירה על החופים.

<חנה קופרמן: אחת הסיסמאות שאנחנו שומעים, לא סיסמאות, הנימוקים שמצדיקים את הבנייה המואצת, המאסיבית שמתכננים היום בחופים, שזה לצורך איזונים בין הצרכים של המלונאות, היזמים, לבין הציבור.

<חנה קופרמן: מה שאני מבקשת להגיד, שמתוך כ-195 קילומטרים של חוף, שמתוכם נשארו אולי 50 פתוחים, על רובם יש תכניות בנייה.

<חנה קופרמן: זאת אומרת שיש חוסר איזון מטורף ואם התכנית האלה יתממשו, אז לילדים של הילדים שלנו לא יהיו יותר חולות.

<חנה קופרמן: זאת אומרת החופים שאנחנו גדלנו עליהם – אני כילדה ובטח אתם – זה הנשמה של המדינה הזו.

<חנה קופרמן: ילכו החופים – זו מדינה אחרת.

<חנה קופרמן: זו מדינה שתהיה ללא נשמה.

<חנה קופרמן: לכן צריכים להתייחס לחופים כאל נכנס אסטרטגי.

<חנה קופרמן: בדיוק כמו שחוקק בחוק החופים, כרגע המדיניות היא בעצם הפוכה.

<חנה קופרמן: זאת אומרת לבטל את החוק ולמעשה להעדיף את היזמים ואת הקבלנים על פני הציבור.

<חנה קופרמן: זאת המשוואה כרגע.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להיכנס לזה, זה לא הדיון, רק אני אומר באופן חד משמעי, החוק עכשיו, תמ"א חופים שנכנסת במסגרת תמ"א 1, היא באה בדיוק דווקא הפוך.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, עזבי, אתם זורקים אינפורמציות, אתם זורקים סיסמאות.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להיכנס לזה, כי זה לא הדיון, אבל המצב הוא בדיוק הפוך.

דוד אמסלם: בבקשה, אדוני המנכ"ל.

<ישראל דנציגר: אני אגע קצת בנקודות שעלו ואחרי זה בכמה עיקריות מבחינתם.

<ישראל דנציגר: העלו פה חברי הכנסת לבחון את הכדאיות הכלכלית - - -

דוד אמסלם: קודם כל אל תיעלב, ישראל, חברי הכנסת מדברים והולכים.

דוד אמסלם: אל תיעלב.

דוד אמסלם: בדרך כלל הם לרוב לא מקבלים את התשובה.

דוד אמסלם: הם באים רק לדבר.

<מאיה יעקבס: אבל אנחנו פה ואנחנו נשמח לקבל את התשובות שלנו.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: מזל שיש להם תירוץ שיש עוד ועדות.

דוד אמסלם: בבקשה.

<ישראל דנציגר: בחינת הכדאיות של הגזרים אל מול האלטרנטיבות נעשית כל הזמן, וודאי עם הרקע שלי, זה דבר שהכנסנו למשרד ועושים אותו כל הזמן.

<ישראל דנציגר: וודאי שיש עדיפות לפריפריה החברתית.

<ישראל דנציגר: עלה פה נושא החופים הלוך וחזור.

<ישראל דנציגר: כן, אנחנו שותפים למאבק במלחמה הזו.

<ישראל דנציגר: גם הנושא של החוק להגנת הים צריך לעבור.

<ישראל דנציגר: כמו שאת יודעת גם המאמצים שלנו להרחיב את התכנית לשמירה על החופים, יושבת שם גלית שהיא שותפתך למאבק על שמירה על החופים והדבר הזה וודאי ימשיך.

<ישראל דנציגר: בהקשר למה שתמר העלתה, על לתת דגש על עירוניות ועיר עובדת – צודקת לחלוטין.

<ישראל דנציגר: העתיד חייב להיות דבר שהוא בראש מעניינינו.

<ישראל דנציגר: כנ"ל לגבי שטחים פתוחים.

<ישראל דנציגר: ולשאלתך, מאיה.

<ישראל דנציגר: אנחנו לא מושפעים מהלחץ וועדת ההזרמה לים תתכנס מחר ותשמע את הוועדה המדעית ואת המלצותיה ואחרי זה, בעקבות זה, תיקח החלטה לפי מה שנכון במכלול הדברים, כולל לפתוח את זה לדיון לכל אחד אחר שרוצה להשמיע.

<ישראל דנציגר: נכון, מחר הפגישה?

<ישראל דנציגר: מחר הפגישה, לא מבטלים, לא דוחים, לא שום דבר.

<ישראל דנציגר: לא מסתירים דו"חות, הכל יישמע באותה צורה.

<ישראל דנציגר: מה תהיה המסקנה אני עוד לא יודע, כי עוד לא שמעתי את הדו"חות ועוד לא למדתי, אבל יושב פה יושב ראש הוועדה בנדה, שאני בטוח יעשה עבודה משמעותית בנושא.

<ישראל דנציגר: לגבי מיכל האמוניה.

<ישראל דנציגר: ב-13 ביוני שבוע הבא ייצאו התשובות למציעים.

<ישראל דנציגר: ב-13 באוגוסט יהיו לנו הצעות מציעים.

<ישראל דנציגר: אם הכל ילך כמו שצריך, שלושה חודשים אחרי זה יש זוכה.

<ישראל דנציגר: אם לא ילך כמו שצריך, וכנראה לא ילך כמו שצריך – אני אומר את זה פה בצורה מאד ברורה והאנשים המבקרים שיקשיבו למה שאני אומר – אז אני מעריך שבתחילת השנה הבאה, תחילת שנת 2017, יש לנו זוכה שאחרי זה צריך להתחיל לבנות את המפעל; ואמרת נכון, שזה תהליך של ארבע שנים עד שמקימים את המיכל ו - - -

<מאיה יעקבס: החלטת הממשלה פשוט אמרה שעד שנת 2017 כבר יהיה מפעל קיים.

<ישראל דנציגר: זה נכון.

<ישראל דנציגר: אלה כרגע העובדות.

<ישראל דנציגר: זו המציאות.

דוד אמסלם: ואם החלטת הממשלה תאמר שעכשיו צריכים להיות לנו וופלות, יהיו לנו פה וופלות?

<ישראל דנציגר: את זה אני יכול להביא.

דוד אמסלם: זו עובדה.

דוד אמסלם: הרי הם יצאו למכרז.

דוד אמסלם: אני בא מהכובע השני.

דוד אמסלם: לפעמים הייתי יוצא למכרז ובסופו של דבר באמת המכרז נכשל לא בגללך, אלא בגלל שיש עוד שחקן שלא מגיב.

דוד אמסלם: אבל לא חשוב.

<מאיה יעקבס: אבל פה זה לא היה סתם סיפור של הקמת מפעל.

<מאיה יעקבס: זה סיפור אחר, זו הצלת חיים.

דוד אמסלם: מאיה, מה שחשוב כאן - - -

<ישראל דנציגר: מאיה, תני לי רגע לגעת בנקודה.

<ישראל דנציגר: אף אחד לא יצא למכרז, אני יוצא למכרז.

<ישראל דנציגר: זה אחד.

<ישראל דנציגר: חשוב לזכור.

<ישראל דנציגר: שניים, אנחנו מכינים עבודה של חלופות למקרה שהוא יכשל, כי ברור לנו שהדבר הזה גם כן יכול לקרות.

<ישראל דנציגר: צר לי על זה שעד היום לא הצליחו לעשות את זה.

<ישראל דנציגר: זה היה מאבק איתנים מאד מאד גדול להגיע לאיפה שאנחנו נמצאים היום.

<ישראל דנציגר: אם את רוצה אני נפרט לך בהזדמנות אחרת.

<מאיה יעקבס: אני יודעת את - - -

<ישראל דנציגר: את יודעת הכל, אבל הגענו לנקודה הזאת.

<ישראל דנציגר: השגנו מהאוצר מה שרצינו וכו', אנחנו עכשיו מתקדמים.

<ישראל דנציגר: זה לא קרה לפני כן.

<ישראל דנציגר: אני מקווה מאד שזה צעד בכיוון הנכון.

<מאיה יעקבס: סליחה רגע, אבל אתם מתארגנים גם למה שבתקופת הביניים, בכל מקרה, להפחית את הכמות של הגז במיכל?

<מאיה יעקבס: משהו שיעזור?

<ישראל דנציגר: עכשיו עוד אין לי את העבודה מולי, אבל רומי, שמובילה את זה בצוות של שולי, עכשיו עובדת על החלופות ועל תקופת הביניים.

<ישראל דנציגר: בחנו כל מיני אופציות של מגונים, בחנו גם כן כל מיני - - -

דוד אמסלם: זה לא הדיון.

<ישראל דנציגר: זה לא הדיון.

<ישראל דנציגר: בואו נמשיך הלאה.

<ישראל דנציגר: עלו פה נקודות שאני מזדהה איתן, על הקשר לרשויות וסיוע במאבקים וכו'.

<ישראל דנציגר: אני גם כן מאד מזדהה על עודף הרגולציה.

<ישראל דנציגר: קבענו לעצמנו ואיתרנו מקומות שבהם יש לנו רגולציה עודפת ואנחנו כל שנה מנסים להוריד כמה רגולציות שהן מיותרות.

<ישראל דנציגר: אנחנו במהלך עכשיו של הורדת אגרות מיותרות.

<ישראל דנציגר: יותר מזה, בעקבות המהלך הזה ביקשו מאיתנו שנוביל את זה בכל משרדי הממשלה, הורדת אגרות.

<ישראל דנציגר: זה אתגר של לא פחות מ-20 שנה.

<ישראל דנציגר: יש רגולציה עודפת, לא אגמור את המלאכה לבד, אבל זה נמצא פה ובראש מעיינינו.

<ישראל דנציגר: כמה דברים שבוערים היום.

<ישראל דנציגר: מחקר אפידמיולוגי.

<ישראל דנציגר: מחקר אפידמיולוגי נעשה על ידי איגוד ערים חיפה ולא על ידינו ומומן על ידי גורמים ומפעלים.

<ישראל דנציגר: ראינו את התקלה בנושא הזה, לקחנו אחריות שלנו על זה לפני מספר חודשים.

<ישראל דנציגר: הקמנו ועדה מדעית שבאחריותנו, ברשות פרופסורית מהטכניון, שהיא קיבלה את הדו"ח הראשוני.

<ישראל דנציגר: צריך להבין, הדו"ח הזה הוא דו"ח של שנה מתוך מחקר של 5 שנים.

<ישראל דנציגר: כרגע הוועדה בוחנת את הדו"ח הזה.

<ישראל דנציגר: ברגע שלוועדה יהיה מידע אנחנו נפרסם.

<ישראל דנציגר: אני לא מסתיר שום דבר ואגיד את זה עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם.

<ישראל דנציגר: זה דבר שהוא חשוב.

<ישראל דנציגר: לגבי כותרות ערוץ 2 אתמול: חברים, קודם כל הנתונים שפורסמו אתמול הם לא נכונים, הם לא מקצועיים והם לא מבוססים.

<ישראל דנציגר: אתם מוזמנים לשבת עם שולי וצוותה ולראות את הדברים האלה.

<רויטל גולדשמיד: אלה הנתונים שלכם, מהאתר שלכם, זה לא דברים - - -

<ישראל דנציגר: נתונים אפשר לנתח וניתחתם אותם לא נכון ועכשיו אני ממשיך.

<ישראל דנציגר: אני עומד על אמירתי וחוזר ואומר וכל המצגת שלי פה הייתה סביב זה.

<ישראל דנציגר: אנחנו לא מסתתרים.

<ישראל דנציגר: זיהום אוויר פוגע בבריאות.

<ישראל דנציגר: זיהום אוויר יכול לגרום לתמותה ומחלות וזיהום אוויר הוא נורא ואיום.

<ישראל דנציגר: ולכן אנחנו השלטון הראשון שהחליט למקד את כל עשיית המשרד בנושא הזה, כי זה הדבר הכי חשוב וכל הסיפורים על סרטן ועל אסתמה ומחלות לב וכו' וכו', אי אפשר לעמוד מנגד.

<ישראל דנציגר: חייבים לטפל בדברים האלה ואנחנו לא מסתירים שום דבר בנושאים האלה.

<ישראל דנציגר: אנחנו התחלנו לפעול בכיוון הזה לפני פחות משנה.

<ישראל דנציגר: הקצנו לזה תקציבים שמעולם לא הוקצו לפני כן.

<ישראל דנציגר: זה תהליך ארוך מאד, הגברנו את הפיקוח.

<ישראל דנציגר: אנחנו הראשונים שסגרנו מפעל בבז"ן שמושבת עכשיו בגלל חריגות.

<ישראל דנציגר: אנחנו הראשונים שסוגרים רחובות לתנועת רכבים שמביאים את אותם חלקיקים - שאת דיברת עליהם – שהם באים מתחבורה - pm2.5 שאת מדברת עליהם.

<ישראל דנציגר: אנחנו הראשונים שיוצאים למכרזים לתחבורה נקייה.

<ישראל דנציגר: חברה, תקשיבו טוב: עשינו הרבה מאד, אבל יש כמויות אדירות של עבודה לעשות.

<ישראל דנציגר: זאת מלחמה שלא תיגמר ביום.

<ישראל דנציגר: זו מלחמה שאנחנו נרתמנו אליה.

<ישראל דנציגר: בניגוד לאחרים, לא הסתתרנו, לא אמרנו שזיהום אוויר בסדר.

<ישראל דנציגר: זיהום אוויר הוא לא בסדר ואנחנו התחלנו מהלך ארוך שנים, לנקות את מפרץ חיפה ואחרי זה את כל מדינת ישראל.

<ישראל דנציגר: אנחנו לא מסתתרים בשום פנים ואופן.

<ישראל דנציגר: תודה רבה לכם.

<ישראל דנציגר: היה דיון מרתק.

דוד אמסלם: תודה רבה לך ישראל.

<אלה נווה: אל סוגיית הקונדנסט לא קיבלנו תשובה.

דוד אמסלם: לא, לא, לא, רק שנייה.

דוד אמסלם: אני רוצה לסכם.

דוד אמסלם: תודה ישראל על הסקירה, באמת המקצועית.

דוד אמסלם: אתה יודע, אתה מדבר מהבטן.

דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לך משהו אחד.

דוד אמסלם: אני חושב שהשר לשעבר אבי גבאי וכמובן אתה, באמת מאז שהוא נכנס להיות השר לאיכות הסביבה – לטעמי – אני עברתי מספר שרים בעבר.

דוד אמסלם: אני הייתי פקיד הרבה שנים ועבדתי מול המשרד לאיכות הסביבה.

דוד אמסלם: יש פה באמת, אני מרגיש בתחושה שי שפה באמת רצון אמיתי לקדם את הדברים.

דוד אמסלם: לא בשביל פוליטיקה ולא בשביל כותרות בעיתון, אלא באמת, אמיתי.

דוד אמסלם: ובאמת שאפו גם על העבודה וגם על כל מה שאתה עושה, אתה באופן אישי במשרד.

דוד אמסלם: אני מודה לך על הסקירה.

דוד אמסלם: אני מודה לך על כל הצוות שלך על כל העבודה.

דוד אמסלם: באמת, אני נתקל בהם פה כמעט בכל דיון שאני עושה, אז אחד מהשורה פה יושב.

דוד אמסלם: אז באמת תודה רבה לכם רבותי.

דוד אמסלם: שיהיה לנו המשך יום טוב.