ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 486, 2016-11-13 10:30

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים בנושא: פרק י"ד (שונות) סעיפים 69 עד 71 (תיקונים בחוק מיסוי מקרקעין).

משה גפני: החוק מונח – מי מציג את החוק?

משה גפני: כבר דיברנו על זה מזמן.

מיכל בירן: מזמן זה מזמן, שיעשו איזה יישור קו.

<שגית אפיק: הוא מדבר על הכנסת ה-18.

משה גפני: הכנסת ה-18, עשינו את זה בכפר המכביה, אני זוכר.

משה גפני: קרה משהו בארבע השנים האלו?

<שגית אפיק: ניתנים אישורים מידית עם מקדמת מס שבח.

משה גפני: ניסיתם לתקן את זה גם בקדנציה הקודמת?

משה גפני: לא הבאתם את זה בכנסת הקודמת?

<ישי פרלמן: לא, זה תיקון חדש.

משה גפני: טוב, לא חשוב, סתם הקדמה מיותרת.

משה גפני: בבקשה.

<ישי פרלמן: אנחנו מציגים מספר תיקונים שהמטרה שלהם היא לאפשר רישום נכס בצורה יותר קלה ומהירה.

<ישי פרלמן: כדי להבין אותם צריך להבין את המצב היום: היום, על פי סעיף 16 לחוק מיסוי מקרקעין, לא ניתן לרשום נכס בלי לקבל אישור ממנהל ששולמו כל המסים.

<ישי פרלמן: אי אפשר לרשום נכס מקרקעיו בטאבו.

<ישי פרלמן: זה אמצעי אכיפה שהוא ממש טוב לנו.

<ישי פרלמן: במיסוי מקרקעין כמעט אין לנו חובות שלא משולמים.

<ישי פרלמן: הבעיה בהסדר הזה היא שזה מעכב את הרישום ויוצר תקופה בה יש הפסקה בין מועד העסקה לבין המועד של הרישום, וגם, זה משאיר את הרוכש תלוי במוכר, כי עד שהמוכר לא משלם את כל חובות המס שלו הוא לא יכול לרשום את הנכס.

<ישי פרלמן: בגלל זה, לפני מספר שנים נוספו סעיפים קטנים לסעיף 15 לחוק מיסוי מקרקעין שיוצרים את ההסדר של תשלום מקדמה – אם הרוכש משלם מקדמה אז הוא יכול לרשום את הנכס.

<ישי פרלמן: המקדמה נחשבת כחלק מהמס שהמוכר משלם.

עודד פורר: מקדמה על מס שבח?

<ישי פרלמן: מקדמה על מס שבח, אבל הרוכש משלם את המקדמה.

<ישי פרלמן: המקדמה נחשבת כחלק מהמס שהמוכר משלם ואז השארית עוברת למוכר אם המס יותר נמוך מהמקדמה.

<ישי פרלמן: אם הוא עושה את זה והוא שילם את השומה העצמית שלו אז אחרי 90 יום הוא יכול לקבל את אישורי המסים, בין אם המנהל סיים לבדוק, בין אם המנהל לא סיים לבדוק את העסקה.

<ישי פרלמן: מה שאנחנו עושים עכשיו - - -

עודד פורר: הוא לא מקבל אבל את האישור על מס רכישה, זה מונע ממנו.

<ישי פרלמן: הוא מקבל את האישור על מס רכישה ברגע שהוא שילם את מס הרכישה על פי השומה העצמית שלו ושהתקיימו שאר התנאים בחוק, שהוא הגיש את הכול בזמן ותנאים פרוצדורליים של העסקה.

עודד פורר: אישור ההרשמה לוקח לפי החוק שמונה חודשים בערך.

<ישי פרלמן: זה לא לוקח שמונה חודשים.

<ישי פרלמן: אם מישהו שילם את המקדמה ושילם את השומה העצמית של מס רכישה, אחרי 90 יום הוא יכול לרשום את הנכס על שמו, בין אם הסתיימה הבדיקה ובין אם לא הסתיימה הבדיקה.

משה גפני: אתה יכול לדווח לוועדה האם באמת ברגע שהוא משלם את המקדמות זה נרשם, באותו יום?

<שגית אפיק: כשחוקקנו את המקדמות, המניע למקדמות והמטרה של המקדמות היו לדבריכם קיצור התהליך ומתן אישור מרשות המסים באופן מידי, אז שואל היושב-ראש איפה זה עומד היום.

<יניב כהן: אני אסביר.

<יניב כהן: המקדמה היא בעצם במקום מס השבח.

<יניב כהן: הרוכש משלם את המקדמה ואז הוא מקבל ליד אישור מס שבח.

<יניב כהן: מעבר לזה יש גם מס רכישה.

<יניב כהן: יצרנו בתיקון 78 מסלול שבא ואומר לרשות המסים: אם שולמה המקדמה של מס שבח, יש לרשות המסים, במקום שמונה חודשים לצורך האישור – לא לצורך ההליך השומתי – 90 ימים.

<יניב כהן: אם במשך ה-90 ימים האלה לא נגענו בשומה, הוא יכול לקבל את אישור מס הרכישה כדי לרשום בטאבו תוך 90 ימים.

<יניב כהן: אם הספקנו בתוך ה-90 ימים האלה להוציא שומה אז שיתכבד לשלם את השומה שלנו ויקבל את אישור מס הרכישה.

עודד פורר: אבל סעיף 78, אם אני לא טועה, מאפשר לכם שמונה חודשים להוציא שומה.

<יניב כהן: בלי קשר יש לנו שמונה חודשים להוציא שומה.

<יניב כהן: לצורך העניין, אם עברו 90 הימים, לא נגענו בשומה והוא קיבל אישור אז הוא נרשם.

<יניב כהן: אם אחר כך יתברר שהמס הוא גבוה יותר - - -

עודד פורר: מה הכוונה "לא נגענו"?

מיכל בירן: זה מלחיץ אותם לעמוד בזמנים.

<יניב כהן: שלא הספקנו לטפל בשומה.

עודד פורר: לסיים אותה, או לבדוק אותה ולהגיד: אני רוצה עוד לבדוק את השומה?

<יניב כהן: לסיים את הטיפול בשומה.

<יניב כהן: אנחנו צריכים לסיים ב-90 יום.

<יניב כהן: להוציא שומה זה לסיים את הטיפול השומתי.

<יניב כהן: אם לא טיפלנו בתוך 90 ימים אז על פי סעיף 15(ט) הוא יכול לקבל את אישור מס הרכישה.

<יניב כהן: זה לא מונע מאתנו בהמשך, בתוך שמונת החודשים, להוציא אישור - - -

<שגית אפיק: לפתוח את התשלום, אבל יש לו כבר את האישור.

עודד פורר: מה שאתה יכול לבקש ממנו זה לא משנה, זה לא מעניין.

עודד פורר: אותי מעניין העניין של הרכישה כי לפחות לפי מה שהגיע אלינו זה הליך הרכישה לוקח שמונה חודשים.

<יניב כהן: זה יכול לקחת עד שמונה חודשים, אבל לכן יש את המסלול הזה שמאפשר לקבל את אישורי המסים בטווח שהוא קצר יותר.

משה גפני: מה התכוונתם כשאמרתם לנו שהוא יקבל במידי את האישור?

<ישי פרלמן: מס שבח הוא מקבל במידי.

משה גפני: מה זאת אומרת?

<ישי פרלמן: צריך לקבל אישור גם ששולם מס שבח וגם ששולם מס רכישה.

<ישי פרלמן: את מס השבח הוא מקבל במידי ברגע שהוא משלם את המקדמות.

<ישי פרלמן: מס רכישה תלוי ברוכש - - -

משה גפני: שנייה, לפני מס רכישה – מס שבח הוא מקבל במידי, כשהוא משלם מקדמה?

<ישי פרלמן: כן.

<שגית אפיק: עם תשלום המקדמה הוא מקבל מידי?

משה גפני: אתם יודעים לענות לי תשובה?

משה גפני: לא לפתוח עכשיו בדרשה.

<יוסי אלישע: אנחנו שוכחים שיש גם אישור אחד שהוא אולי הקריטי ביותר, שהוא אישור עירייה, הרשות העירונית, הרשות המקומית.

<יוסי אלישע: לצורך רישום המקרקעין נדרשים שלושה אישורים.

משה גפני: שניה, תכף נדבר על הכול, אבל אני שואל אתכם האם אתם יודעים לענות: כאשר הוא מגיש מקדמה – מה שהיה בישיבה הקודמת על הנושא הזה כבר לפני כמה שנים – רשות המסים אמרה שאם הוא נותן את המקדמה הוא מקבל אישור מידי על מס השבח.

<יוסי אלישע: האישור על מס השבח ניתן כנגד הפקדת המקדמה, למעט מקרים חריגים שטופלו על ידי הנציבות.

<יוסי אלישע: בשורה התחתונה הדברים האלה מטופלים.

משה גפני: טוב, הלאה.

משה גפני: תכף נדבר על הכול אבל היה חשוב לי לדעת במה זה מקצר.

<יוסי אלישע: זה לא מאפשר את הרישום.

<ישי פרלמן: אז אנחנו רוצים לקצר את התקופה מ-90 ימים ל-60 ימים.

משה גפני: מה זה מ-90 ימים ל-60 ימים?

<ישי פרלמן: היום הרוכש משלם את השומה העצמית, 90 ימים לאחר מכן – בהנחה שהוא שילם את המקדמה ושלא נעשתה שומה אחרת - - -

משה גפני: למה אתם מבקשים לקצר?

<ישי פרלמן: כדי לקצר את התקופה, שהוא יוכל לרשום יותר מהר.

משה גפני: למה?

מיקי לוי: איזה אינטרס יש לכם?

<ניר אמסלר: האינטרס הוא להקל על תהליך רישום הנכס.

<ניר אמסלר: הממשלה, רשות מהסים לוקחת על עצמה עול קצת יותר גדול ומלחיצה את העצמה בשביל להקל על השוק להעביר נכסים ולרשום נכסים.

מיכל בירן: נשמע אחלה, למה אתם חשדנים?

מיקי לוי: זה כסף, מה זה?

מיקי לוי: פיסקלי עוד פעם, עוד 30 יום.

משה גפני: בסדר, הלאה.

<שגית אפיק: רק תסביר את הוראת המעבר בהקשר של ה-90-60, של סעיף 15.

<שגית אפיק: הסברת כרגע את סעיף 15, שהוא סעיף מיטיב, תסביר את הוראת המעבר שיש לצדו.

עודד פורר: אנחנו דנים פה על משהו שהוא באמת לא כל כך רלוונטי לתקציב הזה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: זה לא כל כך רלוונטי לתקציב הזה כי זה יכנס לתוקף ב-2020.

עודד פורר: זאת אומרת, אפשר לדון על זה בתקציב 19.

משה גפני: נו, אז מה?

משה גפני: בשביל זה נברא חוק ההסדרים – שתדון על מה שיקרה כשהמשיח יבוא.

עודד פורר: לא, כי ב-2020 יבואו בחוק ההסדרים וידחו את זה ל-2022.

משה גפני: זו שאלה אפיקורסית.

משה גפני: אתה צודק במיליון אחוז אבל תראה את זה הלאה בהרבה דברים.

משה גפני: הם טוענים שאם לא תעשה את זה בחוק ההסדרים זה לא ייעשה, זאת הטענה.

עודד פורר: אין לי בעיה, אז בואו נעשה את זה ל-2018.

<שגית אפיק: ה-90-60 מתחיל רק ב-2020 ואין הוראת מעבר עד אז?

<יניב כהן: לא, ה-60 ימים מתחיל גם לפני כן.

<שגית אפיק: אז תסבירו את הוראת המעבר, קדימה.

עודד פורר: תסתכל – תחילתו של הסעיף תהיה ב-30 באפריל 2020.

<שגית אפיק: אבל יש הוראת מעבר, הוא ינסה להסביר אותה עכשיו.

<ישי פרלמן: זה של הסעיף שמדבר על קיצור.

<ישי פרלמן: דבר נוסף שעשינו – הוספנו הגבלה של הזמן שנוכל לטפל בשומות של דירה שמבקשים לגביה פטור לפי פרק חמישי, פטור לדירה יחידה, שבתקופה הזאת, בסופו של דבר, ב-2020, אנחנו נטפל תוך 10 ימים.

משה גפני: שואל חבר הכנסת עודד פורר שאלה – שאלה מאוד מצחיקה אבל שאלה – אם זה נכנס לתוקף ב-2020, למה זה צריך להיות בחוק ההסדרים של 2017?

<יניב כהן: לפי 71(א) זה לא נכנס ב-2020, זה נכנס עוד לפני כן.

משה גפני: מתי?

<יניב כהן: 90 ימים לאחר יום התחילה.

<שגית אפיק: אבל תסתכל על 70(א): "תחילתו של סעיף 15(ט)(1) לחוק מיסוי המקרקעין, כנוסחו בסעיף 69(1) לחוק זה, ביום ו' באייר התש"ף, 30 באפריל 2020" – זו התחילה, לא? או שיש תחילה אחרת?

<יניב כהן: אבל יש את סעיף 71(א)(1) שאומר: "האמור בה יסומן "(א)" ובמקום "חלפו 60 ימים" יבוא "לגבי רכישה על ידי רוכש שלא מתקיימים בו המאפיינים אשר קבע המנהל לפי סמכותו בפסקה (ב)" - - -

<שגית אפיק: זו הוראת המעבר אז תסבירו לנו את זה ואת זה.

עודד פורר: אבל גם הוראת המעבר אומרת שבתקופה שמהיום - - -

<שגית אפיק: נכון, אתה צודק.

<יניב כהן: אבל יום התחילה פה הוא לא 2020.

<ישי פרלמן: אני אסביר: חוץ ממה שאמרנו עכשיו, יש עוד סעיף שמדבר על כך שלגבי חבר בני אדם שמתקיימים בו תנאים אשר קבע המנהל – זאת אומרת, חבר בני אדם שאנחנו בטוחים לגביהם על פי תנאים שקבע המנהל, בהוראת שעה, שהם אמינים – אם הוא המציא את כל המסמכים אז הוא יקבל באותו יום, הוא לא יצטרך לחכות אפילו יום אחד, אם הוא שילם את השומה העצמית שלו.

<ישי פרלמן: זה בא בהוראת שעה.

<ישי פרלמן: פשוט מבחינה טכנית, בהוראת השעה הזאת גם חל הסעיף שדיברנו של הורדה ל-60, שזה מתחיל מהיום הקובע, כלומר, שזה שלושה חודשים אחרי שנכנסים לתוקף תקנות הדיווח המקוון.

<שגית אפיק: שעדיין לא עברו בוועדה כי היו בעיות לגביהן.

<ישי פרלמן: אבל אנחנו צריכים שהן יעברו כי, כמו שהוא אמר, אנחנו צריכים את זה כדי שנוכל לטפל במהירויות שאנחנו מתחייבים אליהן.

<ישי פרלמן: אנחנו צריכים שהדברים יעברו באופן מקוון.

<שגית אפיק: אז למה שלושה חודשים אחרי שהן יעברו?

<ישי פרלמן: כדי שיהיה לנו זמן להתרגל.

<ניר אמסלר: צריך לבנות את הנושא של הקבלה של חומר מקוון.

משה גפני: ואם התקנות לא יעברו?

<ישי פרלמן: אז אנחנו לא יכולים להתחייב לעמוד בזמנים האלה.

משה גפני: אבל היו קשיים כשדנו בזה.

משה גפני: חברי הוועדה העלו קשיים על זה והייתם אמורים לשבת עם - - -

<ישי פרלמן: אני חושב שישבנו אתם, נראה לי שהגענו להסכמות.

<יוסי אלישע: יש את הנושא שביקשנו פטור לאנשים מבוגרים אז אנחנו דנים על הגיל.

<יוסי אלישע: לצורך העניין, שביום התחילה מי שגילו יגיע לגיל "איקס", נניח 65, זה לא יחול עליו.

משה גפני: אתה יכול רגע להגיד לי לגבי הדיווח המקוון?

משה גפני: זה לא נוגע לזה, היות ואתם תולים את זה בזה – אני לא אוהב את התליה הזאת.

משה גפני: מהניסיון שלי, ההתליות שלכם אחרי זה יוצרות בעיות ואתם כאילו מנצלים את זה.

<יניב כהן: אבל אין לנו ברירה, אנחנו מתחייבים ללוחות זמנים קצרים.

משה גפני: יש לכם ברירה, אבל נניח רגע לברירה.

משה גפני: הברירה היתה כשהגיע לפה הדיווח המקוון – החברים העלו קשיים, הסיכום היה שאתם תשבו עם הלשכות ותגיעו להסכמה, עדיין לא הגעתם להסכמה, אני מבין שעוד יש נושאים פתוחים, הייתם צריכים לגמור את העניין הזה אבל נניח לזה.

משה גפני: תגידו לגבי הדיווח המקוון מה אתם מבקשים.

<יניב כהן: אני רק רוצה שניה להבהיר לגבי הדיון שהיה פה בחודש אוגוסט בנוגע לדיווח המקוון.

<יניב כהן: היתה את הסוגיה שיוסי אמר בדיוק, הנושא של עורך דין מבוגר, ובגדול אני יכול להגיד שאנחנו מגיעים להסכמה, זה לא משהו שאנחנו נמצאים בו באיזושהי מחלוקת, צריך לסגור רק את הגיל המדויק וזה הכול.

<יניב כהן: בגדול לגבי הדוח המקוון, אנחנו מדברים על הגשת כל ההצהרות של דיווחים של עסקאות במקרקעין, גם מצד המוכר, גם מצד הרוכש, שיוגשו במערכת ממוחשבת שכבר קיימת ועובדת ועורכי דין משתמשים בה אבל לא ב-100% מהתיקים כי זה עדיין לא חובה.

<יוסי אלישע: אגב, מה היקף האחוזים היום?

<יניב כהן: סדר-גודל של קרוב ל-15%.

<יוסי אלישע: שאלתי אם התקדמנו באחוזים ביחס לזה שיש כבר לכאורה תקנות שתכף נכנסות לתוקף, או אמורות להיכנס, ואם באמת יש גידול באחוזים שמדווחים – אז אנחנו מבינים שעוד אין גידול משמעותי.

<יניב כהן: לא, לא בדקתי מאז שהיה את הדיון בוועדת כספים באוגוסט אם חל איזשהו גידול משמעותי אופן יחסי, אבל בגדול בחישוב שנתי זה סדר-גודל של 15%.

משה גפני: אנחנו אז דיברנו על עורכי דין מבוגרים שעובדים בצורה כזאת שבה הם לא יעברו לדיווח מקוון, הם עובדים עם הניירת ועם הכול.

משה גפני: זו היתה אחת הבעיות.

<יוסי אלישע: הם מסכימים לזה.

<שוקי שרצקי: הגענו להסכמות.

משה גפני: אוקיי, למה 2020?

משה גפני: אני מסכים, אני לא חולק על זה, אבל אם זה 2020 - - -

<ישי פרלמן: אבל זה לא 2020.

משה גפני: זה 2020.

<ישי פרלמן: זה לא, זו טכניקה חקיקתית, אני יכול להסביר את זה כשנגיע לסעיפים.

משה גפני: עד היום כבר עשיתי הרבה חוקים בכנסת, הרבה שנים, לא הצלחתי להבין כשאתם אומרים "טכניקה חקיקתית" מה זה, אבל בסדר, בסוף נלמד.

<ישי פרלמן: אני יכול להסביר את זה כשנגיע לקריאת הסעיפים.

<ישי פרלמן: מבחינה מהותית זה מתחיל שלושה חודשים אחרי הכניסה לתוקף של הדיווח המקוון על פי מה שכתוב.

משה גפני: אז מה זה 2020?

<ישי פרלמן: 2020 זה מתי שמסתיימת הוראת השעה לגבי חברות.

משה גפני: נצטרך לעבור סעיף סעיף.

<ניר אמסלר: אדוני היושב-ראש, אולי כדאי דווקא שיניב ידבר רגע?

<ניר אמסלר: התיקון בעצם מחולק למספר חלקים אז אולי רק יניב יסביר בראשי פרקים מה ההבדל בין מה שאנחנו עושים בנוגע לדירת מגורים, מה ההבדל בנוגע לחברות, רק בראשי פרקים לפני שאנחנו עוברים הלאה.

משה גפני: בבקשה.

<יניב כהן: יש פה בעצם את המסלול של דירות המגורים.

<יניב כהן: זה מסלול כאשר מדובר בנכס שהוא דירת מגורים פטורה, בלי זכויות בנייה, כפי שתכף נפרט, איזשהו נכס שהטיפול בו ממש לא מורכב, גם אין פה תנאים עתידיים, כלומר, אני יכול כבר אונליין לראות את זה.

<יניב כהן: בנוסף לזה שאני גם מקבל את הדיווחים אונליין במקוון, רשות המסים יכולה להתחייב שהיא יכולה להנפיק את אישורי המסים האלה תוך זמן מאוד מאוד קצר.

<יניב כהן: היא לוקחת פה בעצם, כמו שלפני כן ניר אמר, איזשהו נטל על עצמה להתחייב לטפל בזה בזמן קצר ואם היא לא הספיקה לטפל בזמן הקצר אז בכל זאת יינתנו אישורי המסים.

<יניב כהן: זה לגבי הדירות, הטיפול הפשוט.

<ג'ק בלנגה: ומה לגבי מס רכישה?

עודד פורר: יש היום מסלול ירוק קיים לגבי הדירות, אם אני לא טועה.

<יניב כהן: אנחנו מדברים במסלול הזה גם על מס שבח וגם על מס רכישה בכפוף לכך שהתנאים בסעיף מתקיימים – שאין פה איזשהו תנאי עתידי והשומה העצמית שלו שולמה.

<יניב כהן: אנחנו נגיע לתנאים, נפרוט אותם ונדבר על כל פרטי הסעיף הזה.

<יניב כהן: המסלול השני, שזה בעצם אותו מסלול שקיים היום שהסברנו לפני כן – הסיפור של מי ששילם מקדמת מס שבח, 90 ימים חלפו ולא נגענו בשומה אז הוא גם יקבל את האישור למס רכישה.

<יניב כהן: פה אנחנו גם כן לוקחים על עצמנו עוד נטל, לקצר את הזמן הזה ובמקום 90 ימים יהיו 60 ימים.

<יניב כהן: זה בעצם השינוי היחידי – במקום 90 ימים 60.

<יניב כהן: זה המסלול השני.

<יניב כהן: המסלול השלישי, שהוא בעצם בקשה להיבחן כהוראת שעה, זה מסלול שבא ואומר:

<יניב כהן: אם יש רוכש שמבחינת הניסיון שלנו אתנו, מבחינת המאפיינים של אותו רוכש, אותה חברה, נקרא לה "ילד טוב מסים", כלומר, אין לנו אתה איזושהי בעיה, היא משלמת בזמן, מדווחת בזמן, איזשהם מאפיינים שהמנהל יקבע, אנחנו נוכל בעצם לתת לו את אותו אישור מסים.

<יניב כהן: אם הוא שילם את מקדמת מס שבח אז הוא יוכל לקבל גם את אותו אישור מס רכישה במידי ולא יצטרך לחכות את ה-60 ימים.

<יניב כהן: מאחר וזה משהו חדשני, מיוחד, ואנחנו רוצים לבדוק שאנחנו לא יורים לעצמנו ברגל בנושא הזה וכן מצליחים לראות שאין לנו חובות מס רכישה, אנחנו קובעים את זה כהוראת שעה.

<יוסי אלישע: למה זה רק חברה?

<ג'ק בלנגה: מה ההבדל בין חברה ליחיד?

<יניב כהן: אני רק רוצה להוסיף עוד נקודה אחת – שלאותם מסלולים שבעצם האישור ניתן שלא על סמך שומה שלנו אלא על סמך אותה שומה עצמית שלו, אנחנו מבקשים גם לרשום, יחד עם אותו אישור, הערה ברשם המקרקעין שבעצם תגיד לציבור: דע לך שמס הרכישה פה, החוב הסופי, עדיין לא הוברר ומאחר ומס רכישה מכוח הדין, מכוח פקודת המסים (גביה), הוא שעבוד ראשון אז כדאי שהציבור יידע שיש פה חוב.

עודד פורר: זה לגיטימי.

עודד פורר: יש לכם אולי נתונים כמה שומות רכישה הוגשו ומתוכן כמה קיבלו אישור תוך 90 יום בשנה האחרונה?

<יניב כהן: במסלול הקיים היום – לא, אין.

עודד פורר: לא של דירה.

עודד פורר: אנחנו מדברים על כך שאת ה-90 אנחנו רוצים לקצר ל-60 – השאלה היא: מתוך השומות שהוגשו, כמה באמת קיבלו אישור תוך 90 יום או שזה נמשך למעבר לזה, עד שמונת החודשים?

<יניב כהן: א', זה לא נתון לשיקולנו.

<יניב כהן: כלומר, מי שעומד בתנאים של הסעיף, אם עוברים 90 הימים, לא הוצאנו שומה והוא בא ומבקש את האישור – אני לא יכול להגיד לו לא.

עודד פורר: הוא צריך לבוא?

עודד פורר: אז יש לכם איזה נתון?

<יניב כהן: אין לי נתון מספרי אבל זה משהו שמשתמשים בו בהחלט במשרדים.

<יניב כהן: אם צריך לוודא אני יכול להביא את הנתון אבל אין לי כרגע נתון לשלוף סתם מספר.

<יניב כהן: אבל זה לא נתון לשיקול דעתנו, זה חלק מהתנאים.

עודד פורר: אני הייתי באמת רוצה לדעת כמה בסוף, מתוך האנשים שהגישו את אותה שומה, קיבלו תוך 90 יום.

<ניר אמסלר: השאלה היא כמה אלה שהגישו את השומה ושילמו את המקדמות לפי החוק.

עודד פורר: כן, כן.

<ניר אמסלר: הוא יכול להשיג לך את הנתונים אבל הנציגים פה אומרים שבמרביתם המוחלט של המקרים - - -

עודד פורר: נציגים של?

<ניר אמסלר: לשכת עורכי הדין ולשכת רואי החשבון.

<ניר אמסלר: הם אומרים לך שבמרביתם המוחלט של המקרים הנושא עובד.

<ניר אמסלר: כלומר, הם מקבלים עד ה-90 יום ברגע שהוא שילמו את המקדמות.

עודד פורר: מס שבח – אני מדבר על מס רכישה.

<יניב כהן: אבל מס הרכישה תלוי בזה ששולמה מקדמת מס שבח על ידי הרוכש.

עודד פורר: בסדר, ברור.

<יניב כהן: זו לא סתם שומה שיש מס שבח ומס רכישה.

<יניב כהן: אם לא שילמת מקדמת מס שבח אתה לא במסלול הזה בכלל.

עודד פורר: זה ברור, זה שני דברים שונים.

משה גפני: עודד, אני מציע שנעבור סעיף סעיף מכיוון שיש פה גם החמרות וגם הקלות ונראה את התמונה הכוללת.

משה גפני: אף אחד לא קופץ מעורו על החוק הזה.

משה גפני: זה חוק שצריך לדון בו.

משה גפני: אין אף פעם לרשות המסים נתונים, זה משהו מוזר.

משה גפני: אין נתונים, אני לא זכיתי לזה.

משה גפני: הלאה, בואו נתחיל להקריא.

<ישי פרלמן: "תיקון חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) 69.

<ישי פרלמן: בחוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה), התשכ"ג–1963‏ (בפרק זה – חוק מיסוי מקרקעין) –

<ישי פרלמן: זה מה שהסברנו עכשיו.

משה גפני: מה קורה בסוף ה-60 ימים?

<ישי פרלמן: אפשר לרשום את המקרקעין.

משה גפני: מה קורה אם לא, אם הוא לא עשה את מה שהוא צריך לעשות?

<ישי פרלמן: פשוט מעכשיו והלאה הוא יכול לרשום, אם לא היתה שומה של מנהל, שומה פוזיטיבית שאומרת שהשומה העצמית היא לא - - -

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: זו הקלה.

<ישי פרלמן: כן, זו הקלה.

<יוסי אלישע: זה לא קשור לשומה פוזיטיבית במס שבח.

<יוסי אלישע: שומה פוזיטיבית לא רלוונטית למס שבח.

<ישי פרלמן: אם יש שומה של המנהל - - -

<יוסי אלישע: זה לא מעניין, המקדמה לא רלוונטית לשומה בכלל, הוא יכול לשלם גם אם יש שומה.

<ניר אמסלר: לא, השאלה היא כמה זמן יש למנהל לפני שהאישור ניתן.

<יוסי אלישע: אין זמן למנהל, בשומת מס שבח אין זמן למנהל.

<יוסי אלישע: הקונה מפקיד מקדמה - - -

<ישי פרלמן: נכון, אנחנו מדברים על מס רכישה.

<יוסי אלישע: בואו לא נבלבל את זה.

משה גפני: בינתיים מה מופיע בחוק הוא שזה יורד מ-90 ל-60 ובתוך 60 יום הוא צריך לקבל את האישור.

<יוסי אלישע: כן, בלי קשר לשומת מס השבח.

<שגית אפיק: אז אולי תקפוץ לסעיף 70(א) כי זה הולך ביחד עם זה?

<שגית אפיק: עמ' 430.

<ישי פרלמן: סעיף 71 הולך יחד עם זה אז נקרא קודם את 71.

<ישי פרלמן: "תיקון חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) – הוראות שעה 71.

<ישי פרלמן: (א) בתקופה שמהיום הקובע" – היום הקובע זה שלושה חודשים אחרי אישור תקנות דיווח מקוון" – עד יום ו' באייר התש"ף (30 באפריל 2020), יקראו את סעיף 15(ט)(1) לחוק מיסוי מקרקעין כך" – סעיף 15(ט)(1) זה הסעיף שדיברנו עליו עכשיו - - -

<שגית אפיק: שאתה מקצר מ-90 ל-60.

<ישי פרלמן: כן.

<ישי פרלמן: "(1) האמור בה יסומן "(א)" ובמקום "חלפו 60 90 ימים" יבוא "לגבי רכישה על ידי רוכש שלא מתקיימים בו המאפיינים התנאים אשר קבע המנהל לפי סמכותו בפסקה (ב) – חלפו 60 ימים"; אז ה-60 ימים נכנסים לתוקף מיד.

<שגית אפיק: כן, אבל מי זה הרוכש הזה שיש לו מאפיינים מיוחדים שהמנהל יקבע?

<ישי פרלמן: זה פסקה (2).

<ישי פרלמן: אחרי פסקת משנה (א) יבוא: "(ב) לגבי רכישה על ידי חבר בני אדם אשר מי שמתקיימים בו תנאים אשר קבע המנהל" – כדי להבהיר נראה לי שכדאי להכניס פה בנוסח: אם בנוסף הוא המציא למנהל את כל המסמכים והפרטים שנדרש להמציאם – "והמנהל אישר ששולם המס המגיע על פי שומה שנעשתה לפי סעיף 78(ב) בשל המכירה שבה הגיעה לידי המוכר הזכות הנרכשת בידי החבר כאמור.

<ישי פרלמן: " הכוונה בסעיף הזה היא שלגבי חבר בני אדם שמתקיימים בו התנאים אשר קבע המנהל, כלומר, שאנחנו סומכים עליו, שאנחנו אתו בקשר, שאנחנו יודעים שהוא משלם את המסים שלו בזמן - - -

<שגית אפיק: איך המנהל קובע דבר כזה?

<שגית אפיק: לפי מה הוא יקבע?

עודד פורר: מהסיבה שהוא הגיש דוחות?

עודד פורר: זה כאילו העיקרון?

מיכל בירן: אולי לפי הפרות, תיעוד של הפרות?

מיכל בירן: באמת אולי תסבירו.

משה גפני: כן, תסביר.

<ניר אמסלר: הנושא של הכלי של להחזיק את הרוכש והקונה מלתת את אישור המסים הזה הוא כלי אכיפתי מאוד חזק.

<ניר אמסלר: באנו ואמרנו – משרד האוצר, רשות המסים, משרד המשפטים – תוך כדי ניהול סיכונים נכון, שבשביל מישהו שאפשר לסמוך עליו אנחנו מוכנים לקחת יותר עול על עצמנו, אבל בשביל זה רשות המסים צריכה לבוא ולבדוק איפה הדברים הנכונים.

<ניר אמסלר: הם צריכים לעשות איזשהו ניהול סיכונים לגבי מהו אותו בן אדם שקרא לו יניב "ילד טוב מסים", לתת לו את, אפילו שעוד לא סיימנו את כל הקריטריונים וכל הבדיקות לגביו, את אישור המסים הזה.

<ניר אמסלר: רשות המסים צריכה לעשות בדיקה מעמיקה וצריכה לראות איך היא מנסחת את - - -

משה גפני: אני אדם פרטי – עלי גם יעשו בדיקה?

<ניר אמסלר: זה נושא של חבר בני אדם, של חברה.

משה גפני: רק חבר בני אדם?

<ניר אמסלר: רק חברה.

<ג'ק בלנגה: מה ההגדרה של חבר בני אדם פה?

<ג'ק בלנגה: זו עמותה?

<ג'ק בלנגה: זו אגודה שיתופית?

<ג'ק בלנגה: זה אני ויוסי שעכשיו החלטנו שאנחנו חבר בני אדם?

מיקי לוי: קבוצת רכישה של 11 איש?

משה גפני: יש איזו הגדרה בחוק לחבר בני אדם?

<ג'ק בלנגה: אין הגדרה בחוק, למיטב ידיעתי.

משה גפני: אין הגדרה בחוק של חבר בני אדם?

<ג'ק בלנגה: לא בחוק הזה.

<יניב כהן: נפנה לפקודה, זו הגדרה בפקודה מס הכנסה.

משה גפני: אז הם צודקים.

משה גפני: יכול להיות שאתה ואני נחליט עכשיו שאנחנו רוכשים שתי דירות ואנחנו נהפוך להיות חבר בני אדם?

<ישי פרלמן: הם צודקים ואנחנו - - -

משה גפני: אין לנו הרבה זמן, אנחנו צריכים לסיים את חוק ההסדרים.

<שגית אפיק: אז מה, תפנו לפקודה?

משה גפני: רגע, שגית.

משה גפני: אין לנו מספיק זמן, אנחנו צריכים לגמור את חוק ההסדרים, מתי תתנו תשובה?

<ג'ק בלנגה: גם אי אפשר להפנות לפקודה.

<יוסי אלישע: אדוני היושב-ראש, שורש הבעיה כאן זו האפליה שנוצרת בין נישום רגיל לבין חבר בני אדם – למה ליצור את האפליה הזאת?

<יוסי אלישע: שניהם משלמים מסים כדין, גם הוא "ילד טוב מסים".

<ג'ק בלנגה: דווקא היחידים יותר טובים מחברות.

מיקי לוי: נכון, היחידים משלמים בזמן.

<יוסי אלישע: עם חברה עוד אפשר ללכת הביתה ולהשאיר את החובות, יחיד לא.

משה גפני: רבותי, בואו נתקדם.

משה גפני: אני רוצה לסיים את החוק היום, לא יהיה לי מתי להמשיך אותו, אלא אם כן נפצל – אין סיבה, הוא חוק נורמלי.

משה גפני: יש הערה לגבי חבר בני אדם:

משה גפני: אם הייתם מורידים את זה היה טוב, אם אתם לא מורידים את זה אז תתנו הגדרה מדויקת מכיוון שאנחנו לא נסכים פתאום שתהיה אפליה כזאת.

משה גפני: אם תורידו את זה – זה מצוין.

<ישי פרלמן: לא, אנחנו לא רוצים להוריד.

משה גפני: למה לא רוצים?

משה גפני: אפשר לרצות גם.

מיקי לוי: אז אם לא תורידו יש אפליה בין הבודד לבין חבר?

משה גפני: השאלה גם מה זה חבר.

מיקי לוי: אני משלם מסים כל החיים שלי, עכשיו אני אהיה מופלה לעומת שני החבר'ה האלה שהתאגדו.

<יוסי אלישע: לא, אז אתה תתאגד אתנו.

<שגית אפיק: מופלה לטובה.

<שגית אפיק: מיקי, אתה תהיה מופלה לטובה.

משה גפני: אתה תהיה מופלה לטובה, אם תצטרף אליהם תופלה לרעה.

<יוסי אלישע: לא, הפוך.

עודד פורר: לא, הפוך, גפני.

משה גפני: חבר'ה, אני הבנתי, אתם מתלבטים בשאלה הזאת וזה בסדר גמור.

<יניב כהן: לא, אנחנו לא מתלבטים.

משה גפני: אתם כבר לא מתלבטים?

<יניב כהן: על ההגדרה המדויקת.

<יניב כהן: הרי המטרה פה של אותם מאפיינים היא שזה מישהו שיש לנו עליו מידע שהוא מגיש דוחות, שהוא משלם את התשלומים, שיש לו תיק במע"מ, שיש לו הכול, לא לצורך העניין יחיד שאין לו אתו שום דבר ומכר דירת מגורים.

משה גפני: זה הבנתי.

<ג'ק בלנגה: אתה צודק אבל כל בעל מניות הוא כזה.

משה גפני: אנחנו, שאיננו אנשי מקצוע, והם, שהם כן אנשי מקצוע, ואתם, שאתם אנשי מקצוע, על פניו נראה לנו – אם יש משהו שיש בו בעיה עם מישהו זה סיפור אחר, אתם גם אומרים את הבעיה וצריך לבדוק אותו וזה בסדר, אבל מלבד זאת אין הבדל.

משה גפני: כולם משלמים מסים.

משה גפני: למה חבר בני אדם?

משה גפני: אם זו קבוצת אנשים שמתארגנת יחד, למה הם לא יכולים לקבל את מה שאני מקבל כאדם פרטי על פי החוק?

משה גפני: אני מציע שתבדקו את עצמכם שוב, יכול להיות שאפשר כן למחוק את חבר בני אדם.

משה גפני: במידה לא אז לעשות קריטריון מאוד מחמיר.

<שגית אפיק: עכשיו שאני קוראת את זה אני מבינה שהיחיד בעצם מופלה לרעה לעומת החברה.

<ג'ק בלנגה: ברור, שגית, זה מה שאנחנו מנסים להסביר.

<שגית אפיק: קראתי הפוך.

משה גפני: למה?

<שגית אפיק: היחיד מופלה לרעה כי ביחיד צריכים להתקיים מאפיינים שיקבע המנהל – בתקנות, או לגבי כל יחיד הוא יקבע באופן אישי?

<ג'ק בלנגה: "מנהל" זה לא תקנות, זה אולי חוזר.

<יוסי אלישע: אין אופציה בכלל ליחיד.

<יוסי אלישע: יניב, יש אופציה ליחיד בכלל?

<יניב כהן: יחיד נכנס במסלולים האחרים, לא במסלול הזה.

<יוסי אלישע: רק לדירת מגורים.

<יניב כהן: לא, גם במסלול של ה-60 יום, במקום 90 ימים 60.

<יוסי אלישע: בסדר, בקיים.

<יוסי אלישע: הוא לא מקבל את ההטבה שכאן.

<יניב כהן: במקום 90 ימים 60 ודירות מגורים תוך 10 ימים.

<יוסי אלישע: אבל הסעיף הספציפי הזה חל רק לגבי חבר בני אדם.

<יניב כהן: מידי?

<יניב כהן: חל רק על חברה.

<יוסי אלישע: אז תגיד שאין אפשרות כזאת פה, זה רק חבר בני אדם.

<שגית אפיק: א', מאוד קשה להבין מאיך שזה מנוסח, מאוד מורכב.

<שגית אפיק: אם אני מבינה נכון זה הולך כך: לגבי יחיד, צריכים להתקיים בו מאפיינים שיקבע המנהל – איך הוא יקבע?

<יניב כהן: לא, אין פה יחיד.

<יוסי אלישע: אין יחיד, אין.

<יוסי אלישע: נתנו רק לחבר בני אדם את זה.

<ג'ק בלנגה: הוא יזהה חברות חזקות במשק, כמו מי – "אפל"?

<ג'ק בלנגה: מי הגופים שתאשרו אותם?

<יניב כהן: התיקון הזה בא מיוזמתנו, לבוא ולהגיד עכשיו - - -

<ג'ק בלנגה: זו אפליה, זו קצת אפליה שיש נישומים כל כך חזקים - - -

משה גפני: אתם לא מנהלים פה משא ומתן.

משה גפני: "האמור בה" –מה זה "בה"?

משה גפני: בפסקה (1), 71(א)(1).

<ישי פרלמן: בפסקה.

<שגית אפיק: שחלפו 60 ימים מיום הצהרתו.

משה גפני: "יסומן (א)"?

<ישי פרלמן: כלומר, אנחנו מחלקים את הפסקה לשניים, ל-(א) ו-(ב).

<שגית אפיק: הם מחלקים את הפסקה ל-(א) ו(ב), אז הם מסמנים את מה שקיים ב-(א).

משה גפני: "ובמקום "חלפו 60 ימים" יבוא "לגבי רכישה על ידי רוכש" – "רוכש" זה יחיד, נכון?

<ג'ק בלנגה: לא, "רוכש" זה כולם.

<ישי פרלמן: זה כל אחד, זה כולם.

משה גפני: זה כולם?

משה גפני: גם חבר בני אדם?

<ישי פרלמן: כן.

משה גפני: "לגבי רוכש שלא מתקיימים בו המאפיינים אשר קבע המנהל לפי סמכותו בפסקה (ב)" – מה זה "המאפיינים אשר קבע המנהל לפי סמכותו בפסקה (ב)"?

<שוקי שרצקי: מה שכתוב ב-(ב), התנאים המיוחדים של חברות.

משה גפני: זה על כולם?

<שוקי שרצקי: לא, (ב) זה חברות.

<ג'ק בלנגה: רק חברות.

<ג'ק בלנגה: מנהל רשות המסים יאתר חברות שהן - - -

<ישי פרלמן: זה יחיד או חברה שהיא לא "ילד טוב מסים", כמו שקראנו לזה.

משה גפני: אני יחיד – אני לא בפסקה (ב), נכון?

משה גפני: אני פה.

<ישי פרלמן: נכון, אתה בפסקה (א), כן.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אז תגידו לי מהם "המאפיינים אשר קבע המנהל לפי סמכותו" לגבי.

<ישי פרלמן: זה לא קשור, זה לא רלוונטי ליחיד.

משה גפני: למה לא רלוונטי?

<ישי פרלמן: בגלל שפסקה (ב) מדברת רק על חברה.

משה גפני: ומה על יחיד?

משה גפני: מה כתבתם פה על יחיד?

<ישי פרלמן: ה-60 יום חל על יחיד.

<שוקי שרצקי: 60 יום או 10 ימים בדירת מגורים.

משה גפני: ללא תנאים?

<ישי פרלמן: כן.

משה גפני: אנחנו יכולים לכתוב פשוט בחוק שאם אני יחיד אין מאפיינים שקבע המנהל?

משה גפני: לגבי היחיד מדובר על 60 יום.

<יניב כהן: זה רשום.

משה גפני: בסדר, אבל לרשום עם נקודות כדי שגם אני אבין.

משה גפני: לגבי חבר בני אדם, שזה לא יחיד, אז יש את פסקה (ב) – אפשר לכתוב את זה?

משה גפני: אתם אל תנסחו, אנחנו ננסח.

<ישי פרלמן: אנחנו צריכים להתייחס גם לחברה שלא מתקיימים בה המאפיינים, שהיא נכנסת לתוך פסקה (א).

<ישי פרלמן: יש שלוש קבוצות.

משה גפני: השאלה האם אתם מרשים שאנחנו ננסח שלגבי יחיד אין את הבעיה של המאפיינים?

משה גפני: יחיד – יש לו 60 יום.

עודד פורר: החל מאישור התקנות.

משה גפני: לא חשוב, התאריך הוא לגבי כולם.

עודד פורר: לא, הסעיף הזה מדבר על הקדמה.

משה גפני: לגבי יחיד אין בעיה.

<ג'ק בלנגה: להפך, המאפיינים באים לתת הקלה, לא החמרה.

<ג'ק בלנגה: ה-60 יום זה המקסימום, הם רוצים לרדת מה-60 יום ל-10 ימים או 20 ימים לגבי נישומים מאוד מאוד מיוחדים ואז נקבעים המאפיינים.

<ג'ק בלנגה: זה הפוך.

<ג'ק בלנגה: היחידים הם הדפוקים כאן.

<שוקי שרצקי: לא, לא.

<ג'ק בלנגה: כן, כן, בדיוק כמו שאני אומר.

משה גפני: תשובה?

<ישי פרלמן: ה-10 ימים וה-20 ימים לא קשורים.

<ישי פרלמן: זה קשור למכירת דירת מגורים מזכה, זה בעצם רלוונטי רק ליחיד וזו הקלה שניתנת בעצם רק ליחיד.

<ג'ק בלנגה: השאלה היא האם המאפיינים בפסקה (ב) באים לתת הקלה לעומת פסקה (א)?

<ישי פרלמן: המאפיינים באים לתת הקלה לחברות, הקלה של אפס ימים.

<ג'ק בלנגה: זה בדיוק מה שאמרתי.

<יניב כהן: אחרי שהוא שילם את המקדמה ואת השומה העצמית - - -

<ג'ק בלנגה: רק חברות ענק מסוגלות לזה.

<יניב כהן: זה לא בהכרח חברת ענק, זו חברה כי חברה מגישה - - -

משה גפני: אתה לא יכול לנהל עכשיו משא ומתן.

משה גפני: תקראו להם לפגישה, מה שאני מבקש כל הזמן.

משה גפני: אתם עושים את זה פה.

משה גפני: אני אעשה הרבה ישיבות אז תיפגשו אתם.

משה גפני: אני אדם יחיד, אני לא חבר בני אדם, אתם אומרים שאתם מקלים עלי, אתם נותנים לי, במקום 90 יום 60 יום, אישור אם אני נותן מקדמה.

משה גפני: למה אתם לא נותנים לי גם את ההקלה הזאת שאם יש לי מאפיינים זה יכול להיות גם 50 יום או 10 יום?

משה גפני: למה לא?

<שוקי שרצקי: יש בדירת מגורים 10 ימים.

<יניב כהן: קודם כל, מרבית העסקאות של יחידים זה דירות מגורים ושם אנחנו הולכים למסלול של 10 ימים, אז רוב היחידים בעסקאות של דירות מגורים ממילא יקבלו את זה ב-10 ימים.

<שגית אפיק: ב-2020.

<יניב כהן: זה תהליך מדורג.

<יוסי אלישע: יחידים גם מוכרים נכסים אחרים.

משה גפני: וחבר בני אדם?

<יניב כהן: וחבר בני אדם שקונה נכס, שאני יכול לזהות שהוא מגיש דוחות בזמן, התיק של במע"מ ואין לו חובות.

<יניב כהן: זה מאפיינים שאני יכול לזהות אצל חברה.

<יוסי אלישע: אותו דבר אתה יכול לזהות על יחיד.

<ג'ק בלנגה: מה ההבדל מיחיד?

משה גפני: אז למה אי אפשר לעשות את זה עכשיו על יחיד?

משה גפני: אתם מזהים שהוא משלם בזמן והכול בסדר.

משה גפני: למה אי אפשר?

<יניב כהן: לא תמיד יחידים מגישים דוחות, בואו נתחיל מזה.

<יוסי אלישע: אז הוא לא עומד בתנאים, גם חברה שלא מגישה דוחות לא תעמוד בתנאים.

<ג'ק בלנגה: אז הוא לא במאפיינים.

<יניב כהן: חברה תמיד חייבת להגיש דוחות.

<יוסי אלישע: ממש לא.

<יוסי אלישע: חייבת, לא מגישה.

<יוסי אלישע: גם יחיד חייב ולא תמיד מגיש.

<ג'ק בלנגה: רוב עסקאות המקרקעין מבוצעות על ידי מתווכים חוץ מדירות.

משה גפני: אם הוא לא מגיש דוחות ואם מצבו שונה מאשר חבר בני אדם, אין לו את המאפיינים וממילא יש עליו רק את ההקלה של ה-60 יום.

עודד פורר: ואם הוא עצמאי – הוא נכנס תחת "חבר בני אדם"?

עודד פורר: עצמאי מגיש דוח.

<יניב כהן: לא.

<יוסי אלישע: לא, לפי ההוראה הזאת לא.

<שוקי שרצקי: לא, פה זה חבר בני אדם.

משה גפני: אבל למה אי אפשר לתת לו גם את המאפיינים אם אתם זיהיתם שהמציאות היא כזאת?

עודד פורר: תקבעו את הגשת הדוח כאחד התנאים.

עודד פורר: מישהו שמגיש דוח, בין אם הוא עצמאי, בין אם הוא - - -

משה גפני: כן.

משה גפני: מגיש – מגיש; לא מגיש – לא מגיש.

משה גפני: כמו בחבר בני אדם.

<ג'ק בלנגה: איך תגדירו חבר בני אדם גם?

משה גפני: חבר בני אדם עוד לא הוגדרו.

<ג'ק בלנגה: כי אז יגידו: חברה, עמותה, קיבוץ, אגודה שיתופית – מה יגידו בדיוק שם?

משה גפני: בואו נעשה סיכום של מה שאמרתם:

משה גפני: אתם באים עם הצעת חוק שאומרת שמורידים את הנושא של המקדמות מ-90 יום ל-60 יום.

משה גפני: אתם עושים הבחנה בין חבר בני אדם לבין יחיד וכל מה שנלווה לעניין הזה.

משה גפני: אנחנו רוצים להגיע למצב – לפי דעתי גם אתם רוצים להגיע, אתם פשוט עדיין לא השלמתם את המלאכה מבחינת

משה גפני: כם אבל אני חושב שגם אתם רוצים להגיע לזה – א', להגדיר מה זה חבר בני אדם בהגדרה הכי חמורה האפשרית, לא להפוך כל שניים שקונים דירה לחבר בני אדם.

<ישי פרלמן: צריכים להגדיר חברה.

<ג'ק בלנגה: ומה עם עמותה?

<יוסי אלישע: אז בואו נגדיר כל מי שמגיש דוחות.

<יוסי אלישע: למה להיכנס לרזולוציות כאלה?

<יוסי אלישע: מה זה משנה אם זו עמותה, או מלכ"ר?

<יוסי אלישע: מי שמגיש דוחות – מגיע לו.

<יוסי אלישע: מי ש"ילד טוב מסים".

משה גפני: תחשבו על ההגדרה של חבר בני אדם.

משה גפני: יכול להיות שזו הצעה טובה, של מי שמגיש דוחות.

משה גפני: זה גם פותר את הנושא.

עודד פורר: מי שמגיש דוח אתם מכירים בו, זה התנאי הראשון.

עודד פורר: אחר כך תראו שהוא חבר, שהוא משלם בזמן וכו'.

משה גפני: דבר שני, ברגע שאתם נותנים הקלה לחבר בני אדם בכך שיש מאפיינים שרשות המסים מבינה שהוא יכול לקבל את האישור קודם – למשל, שהוא מגיש דוחות ומשלם את מסיו בזמן וכו' – שיש את ההקלה הזאת, שההקלה הזאת תינתן גם ליחיד אם הוא מגיש דוחות.

משה גפני: אם אין מאפיינים אז אין מאפיינים, אבל אם יש מאפיינים אין סיבה – איך קראתם לזה, "טכניקה חקיקתית"?

משה גפני: טכניקה חקיקתית אומרת שלא נצא כאלה שבסוף נתנו הקלות לחברה ולא נתנו הקלות ליחיד שמשלם את מסיו בזמן ומגיש דוחות.

משה גפני: אסור שאתם תצאו ככה ואסור שאנחנו נצא ככה.

משה גפני: אם אתם פותרים את הבעיה הזאת סיימנו את החוק בקטע הזה.

<ישי פרלמן: נבדוק את זה.

עודד פורר: יחיד שהוא שכיר נכנס במסלול של דירת מגורים, ובדרך כלל שם, גם היום, המסלול עובד די מהר – תקנו אותי אם אני טועה – בהעברה של דירת מגורים.

<שגית אפיק: רק דירת מגורים פטורה, שהיום זו דירה יחידה ראשונה.

<שגית אפיק: זו רק פטורה – זו רק ראשונה יחידה.

עודד פורר: אני מדבר על היחיד שלא הופך את זה לעסק.

עודד פורר: השאר, יש כמה – אנחנו נדון פה בחוק שלוש דירות עוד מעט, לא?

עודד פורר: העיקרון הוא שאתם מדברים על מישהו שמכיר אתכם וזה מקל עליכם לבדוק.

עודד פורר: ברגע שהוא מגיש דוח - - -

<ג'ק בלנגה: זה פשוט יתבצע בלי בדיקה.

<ג'ק בלנגה: זה ידווח אוטומטית והאישורים יצאו אוטומטית.

<ג'ק בלנגה: כל הרעיון הוא – בגלל זה קשור הדיווח המקוון – שכל המערכת תעבוד אוטומטית.

משה גפני: אתם יכולים לבוא אלינו עם משהו יצירתי?

<ישי פרלמן: אנחנו נחשוב על זה.

משה גפני: תחשבו אבל בחשיבה חיובית.

עודד פורר: אגב, זה גם כיוון נכון ללכת לזה שכל האזרחים יגישו דוחות.

משה גפני: בסדר, מיצינו את העניין הזה.

<ישי פרלמן: אני רק אסביר את הסוף של הפסקה הזאת.

<ישי פרלמן: אנחנו לא רוצים שההקלה הזאת תקרה פעמיים ברציפות, כלומר שפעמיים לא יהיו אישורי מסים אחד אחרי השני.

משה גפני: איפה אתה קורא?

<ישי פרלמן: ממש בסוף פסקה (2), זה מנוסח בצורה קצת מסובכת: "והמנהל אישר ששולם המס המגיע על פי שומה שנעשתה לפי סעיף 78(ב) בשל המכירה שבה הגיעה לידי המוכר הזכות הנרכשת בידי החבר כאמור".

<ישי פרלמן: הכוונה פה היא שלא יהיו שתי עסקאות אחת אחרי השנייה שבשתיהן לא יתנו אישור מסים.

משה גפני: למשל?

<ישי פרלמן: למשל, אני חבר בני אדם, או מי שנקבע, רכשתי מיניב, נתתי שומה עצמית, אף אחד לא בדק את זה, רכשתי, אחרי זה לקחתי ומכרתי את זה לשרית, ושרית, שהיא גם חבר בני אדם, רוצה גם לקבל את זה, כך שפעמיים בתקופה של 30 ימים עשינו שתי עסקאות כדי ששרית תוכל - - -

משה גפני: אתם לא תוכלו לעמוד בזה?

<ישי פרלמן: אני יודע, רק לוודא שזה לא יקרה אז אנחנו כותבים שפשוט את העסקה השנייה - - -

משה גפני: אז אם אפשר, בבקשה, לכתוב את זה בעברית.

<ישי פרלמן: קשה לנסח, אנחנו - - -

<יוסי אלישע: גם מס שבח וגם מס רכישה?

<שוקי שרצקי: שאין חובות קודמים בעסקה.

<יוסי אלישע: אז אנחנו מדברים על חובות עבר בכלל.

<יוסי אלישע: יכולים להיות 40 שרשורים, זה לאו דווקא הרכישה האחרונה.

<יניב כהן: רשום: "בשל המכירה שבה הגיעה לידי המוכר".

<יוסי אלישע: אז אם יש עוד מכירה בדרך ואף אחד לא רשם בעלות – מה עושים?

<יוסי אלישע: 10 אנשים העבירו ואף אחד לא רשם בעלות, כולם מחזיקים - - -

<יניב כהן: אז כבר הטאבו ידרוש ממילא את אישורי המסים של השרשרת הקודמת.

<יוסי אלישע: אבל פה אתה מחויב לתת אישורי מסים רק על העסקה האחרונה, שים לב.

<יניב כהן: אין שינוי, אנחנו לא - - -

<יוסי אלישע: אתה לא יכול, תסתכל על הוראות.

<יוסי אלישע: ההוראות פה זה שיירשמו המקרקעין.

<יוסי אלישע: רשום פה שיירשמו המקרקעין בחקיקה אז זה רושמים.

<יניב כהן: זה גם הנוסח הקודם.

משה גפני: טוב, רק תנסחו את זה נורמלי.

משה גפני: הבנו, בלאו הכי הסמכות בידיים שלכם.

<יניב כהן: יוסי, זה הנוסח גם היום.

<שגית אפיק: את סעיף 70(א) לא הקראת, שהוא גם קשור.

<ישי פרלמן: נכון, ואז צריך את 70(א): "70(א) תחילתו של סעיף 15(ט)(1) לחוק מיסוי מקרקעין, כנוסחו בסעיף 69(1) לחוק זה, ביום ו' באייר התש"ף (30 באפריל 2020), והוא יחול על מכירת זכות במקרקעין שנעשתה ביום זה ואילך.

<ישי פרלמן: " זה בעצם מסוף הוראת השעה.

<ישי פרלמן: כלומר, יש רצף.

<שגית אפיק: זאת אומרת, מ-2020 אין הבחנה בין חברה ליחיד, אין הקלה לחברה.

<שגית אפיק: למה?

<שגית אפיק: מה ההבדל?

<שגית אפיק: למה עד 2020 צריך את ההבחנה הזאת?

<יניב כהן: אמרנו שאת ההקלה הזאת שנותנים באפס ימים, במידי, אנחנו רוצים לבחון אותה כהוראת שעה.

<שגית אפיק: ואם היא תלך טוב אז תעשו אותה גם ב-2020?

<ישי פרלמן: כן.

<יניב כהן: נבחן את זה ואז כן.

משה גפני: אז אם אפשר להוסיף שבמידה ויוחלט להאריך את זה אז יהיה אפשר להאריך על ידי מנהל רשות המסים או שר האוצר באישור ועדת הכספים?

<ישי פרלמן: בסדר.

משה גפני: אם ילך טוב, מה יקרה?

<ישי פרלמן: בסדר.

<שגית אפיק: אבל אתה רוצה שזה לא יהיה רק לגבי חברה גם?

משה גפני: נכון, על זה הם צריכים לחזור עם תשובה.

<ישי פרלמן: זה בנפרד.

משה גפני: בכל מקרה, אם זה הולך טוב, כולם מרוצים, אז יהיה אפשר ששר האוצר באישור ועדת הכספים יאריך את זה.

עודד פורר: ומה קורה לחוק אם הוראת השעה לא הולכת טוב?

עודד פורר: כי בעצם ב-2020 זה אמור להיכנס לתוקף בכל מקרה.

<יניב כהן: אז יהיה 60 ימים בלבד.

<שגית אפיק: אז הם יתקנו, ב-2020.

משה גפני: היום אתה שואל שאלות טובות בגלל שחלק גדול מהחוקים שעשינו לא הלך טוב.

<יניב כהן: ואז פשוט לא נאריך את זה.

עודד פורר: גם חלק ממה שנעשה, לצערי.

משה גפני: בסדר, לא קרו טרגדיות, מה שקרה זה שהעלינו מסים.

<יוסי אלישע: יניב, במקרה כזה לא נרשמת הערה?

<יניב כהן: לא, ההערה נרשמת.

עודד פורר: אני אגיד לך מה הסיפור פה – הסיפור פה שבאים כאילו להקל.

עודד פורר: בפועל, לצערי, להרגשתי, לא יהיה פה - - -

משה גפני: אם רשות המסים תעמוד בזה, יכול להיות שכן.

<ניר אמסלר: שגית, האם יש אפשרות שהארכה תהיה על ידי אישור מנהל רשות המסים ללא ועדה?

<שגית אפיק: לא.

<ניר אמסלר: כי זה הרי עניין של הטבה, אנחנו בסופו של דבר רוצים להקל.

<שגית אפיק: הארכה של חקיקה – לא.

משה גפני: נגמר הסיפור של הטבה שאתם נותנים בלי אישור שלנו.

משה גפני: התברר שבכל הטבה יש גם החמרה ואנחנו הולכים לתקן את החוק בעניין הזה, מה לעשות?

משה גפני: פעם זה היה נכון, פעם הטבה היתה הטבה.

משה גפני: בכלל, פעם מה שראית זה מה שהיה, פתאום התברר שיש דברים מאחורה.

עודד פורר: לפעמים כשאתה מוריד מכס על מוצרים מסוימים אתה יוצר בעיות אחרות.

משה גפני: בדיוק.

משה גפני: ההטבה כבר לא הטבה.

משה גפני: היא הטבה לפלוני והרעה לאלמוני.

משה גפני: מה הבעיה לבוא לוועדת הכספים?

משה גפני: אני רוצה להבין, אולי יש לי איזה משהו שאני לא מבין וכו'.

משה גפני: מה אכפת לך שתבוא לוועדת הכספים?

<ניר אמסלר: אין בעיה, זה עניין פרוצדורלי.

<ניר אמסלר: חלק מהתיקון הזה זה עניין של להפחית בירוקרטיה ולנסות להעביר - - -

משה גפני: זה לא בירוקרטיה, ממש לא.

<ניר אמסלר: לא, לא, לא.

<ניר אמסלר: חס וחלילה, לא טענתי לרגע שהדיון בוועדה - - -

משה גפני: זה לא בירוקרטיה בגלל שכשזה בא לוועדה זה על השולחן, אתה שומע גם את הגופים, אתה שומע גם אנשים שפתאום לא חשבת עליהם.

<ניר אמסלר: אם מנהל רשות המסים הגיע למסקנה שנכון להאריך את זה - - -

משה גפני: שיביא את זה לאישור, אין סיבה שלא.

<ניר אמסלר: כן, אין בעיה.

<ניר אמסלר: אם הוועדה רוצה אז כמובן שאין בעיה, חשבתי להקל על הנושא הזה.

משה גפני: את סעיף 70(ב) קראת?

<שגית אפיק: חוזרים עכשיו לעמ' 428, סעיף 16.

<יוסי אלישע: אדוני היושב-ראש, אם אפשר הערה אחרונה – לא התייחסנו לנושא שנרשמת הערה אצל רשם המקרקעין על החובות, שבשלב הזה אף אחד לא יודע מהם.

משה גפני: לגבי מה אתה מדבר?

<שגית אפיק: אבל ההערה זה בהמשך.

<יוסי אלישע: זה מה ששאלתי, אם זה גם על החלק הזה – אז זה גם על החלק הזה.

<שגית אפיק: נגיע לזה שם ואז נראה.

משה גפני: נראה את התמונה הכוללת.

משה גפני: בבקשה, אם אפשר להמשיך הלאה.

<ישי פרלמן: "(2) בסעיף 16 – " – זה הסעיף שמדבר על מכירת דירת מגורים מזכה.

<ישי פרלמן: (א) בסעיף קטן (א), אחרי פסקה (2) יבוא: "(2א) על אף האמור בפסקה (2), ביקש מוכר של דירת מגורים מזכה כהגדרתה בסעיף 49, בהצהרתו לפי סעיף 73(א), פטור ממס שבח לפי פרק חמישי1" – זה בעצם פטור לדירת מגורים – "תירשם מכירת הזכות בפנקסי המקרקעין, אם אישר המנהל כי התקיימו התנאים בפסקה זו ותנאים אלה:" התנאי הראשון הוא שההצהרה הוגשה במועד הקבוע בסעיף 73(א).

<ישי פרלמן: פה אנחנו רוצים שזה יהיה ברור שיהיו שתי הצהרות, ההצהרות לגבי העסקה הוגשו במועד הקבוע בסעיף 73(א).

<ישי פרלמן: "(2) חלפו 10 ימים מיום ההצהרה או מהיום שהמציאו הרוכש והמוכר למנהל את כל המסמכים והפרטים שנדרש להמציאם, לפי המאוחר;" זו בעצם התקופה במקום ה-60 ימים שדיברנו קודם.

<ישי פרלמן: חלפו 10 ימים – כלומר, 10 ימים מרגע הגשת כל המסמכים – כבר יינתן האישור.

<ישי פרלמן: פה אני כבר אסביר לגבי הוראת המעבר: 10 ימים זה נורא קצר, אנחנו לא יכולים לעמוד בזה היום, אז 10 ימים יהיה ב-2020 וזה ירד בצורה מדורגת, ב-2017 זה יהיה 20 ימים וירד בצורה מדורגת, אני אקריא את זה.

<שגית אפיק: כמה זה היום?

<ג'ק בלנגה: אין כללים היום.

<שוקי שרצקי: בפועל זה 25 ימים.

משה גפני: אתם יכולים לקצר קצת את המדרג הזה?

<ישי פרלמן: בפועל היום אנחנו עושים 25 יום, אז אנחנו עושים קיצור של חמישה ימים באופן מידי ואז כל שנה אנחנו מורידים.

<ישי פרלמן: המדרג יופיע בהמשך.

<שגית אפיק: אין אבל בחוק, לא קבוע בחוק.

<שגית אפיק: אתם אומרים שבממוצע מהנתונים שלכם זה 25 ימים.

<ישי פרלמן: בחוק לא כתוב כלום, נכון.

משה גפני: זאת אומרת, עודד, מיד יורדים חמישה ימים.

<ישי פרלמן: או יותר.

<יניב כהן: גם אם אנחנו לא הספקנו, הוא מקבל את האישור.

<יוסי אלישע: מספיק שקובעים תקרה.

משה גפני: בגלל שהוא שאל מקודם למה אנחנו מביאים את זה עכשיו.

עודד פורר: לגבי העניין הזה אמרתי שזו הקלה.

עודד פורר: האמת שבתחום הזה, לפי מה שאני שומע, גם יש איזשהו מסלול ירוק והנושא הזה עובד די טוב.

עודד פורר: פה לא הבעיות.

עודד פורר: הבעיות לא פה.

<ישי פרלמן: המשך התנאים: "(3) הרוכש שילם את מס הרכישה המגיע ממנו בהתאם לשומתו העצמית במועד הקבוע בסעיף 90א, ושומתו לא מותנית בהתקיימות תנאי עתידי;"

<יוסי אלישע: למה?

<יוסי אלישע: למה התנאי הזה?

<יוסי אלישע: אין את זה היום.

<ישי פרלמן: אם מישהו הגיש שומה עצמית והמנהל אמר לו: השומה העצמית שלך לא נכונה.

<יוסי אלישע: אתה מדבר על מס שבח או על מה רכישה?

<ישי פרלמן: גם וגם.

<יוסי אלישע: גם וגם.

<יוסי אלישע: אז מס שבח היום לא מותנה – למה להוסיף את ההתניה?

<יוסי אלישע: במס רכישה אני לא מבין את ההתניה.

<יוסי אלישע: הרי בן אדם קונה דירת מגורים - - -

<יניב כהן: אין היום מסלול כזה, היום יש את המקדמה.

<יוסי אלישע: בסדר, אבל המסלול הזה משפר את המקדמה, נכון?

<יוסי אלישע: אז למה אני צריך להתנות אותו בשומה?

<יוסי אלישע: אם הרעיון הוא לייצר מסלול מהיר, מה אתה מפסיד ממס רכישה בדירה שלא מושפעת מזכויות בנייה?

<יוסי אלישע: מה יש חוץ מעסקת נטו?

<יוסי אלישע: מה אתה מפסיד?

<יוסי אלישע: איזו שומה?

<יוסי אלישע: איזו חשיפה לוקחת רשות המסים?

<יוסי אלישע: למה לקשור את זה בעשיית שומה?

<יוסי אלישע: את המקדמה אתם לא קושרים.

<שוקי שרצקי: זה מה שהוא אומר, שלא נעשתה שומה.

<יניב כהן: לא התנינו את זה בעשיית שומה, ממש לא.

<יוסי אלישע: כתוב שלא נעשתה שומה לפני המכירה.

<יניב כהן: אם הספקנו להוציא שומה ב-10 ימים - - -

<יוסי אלישע: אז הוצאתם שומה, מה יקרה?

<יוסי אלישע: מה ההפרש?

<ג'ק בלנגה: ב-25 יום תתנו את האישורים?

<ג'ק בלנגה: נחזור למצב של היום?

<יניב כהן: במצב של היום מה קורה – אני מוציא שומה?

<ג'ק בלנגה: לא, לא הוצאת, עד 30 יום לא הוצאת שומה.

<יניב כהן: לא, המצב היום הוא שאין לנו הגבלת זמנים ואנחנו בממוצע מוציאים תוך 25 ימים, אז ברגע שאנחנו מוציאים שומה, בן אדם משלם את השומה ומקבל אישורי מסים.

<יניב כהן: אם הוצאנו ביותר מ-25 יום אז הוא יחכה יותר.

<יניב כהן: זה המצב היום.

<יניב כהן: פה אנחנו באים ומגבילים את עצמנו ל-10 ימים.

<יניב כהן: הוצאנו שומה תוך 10 ימים, תתכבד לשלם אותה; לא הוצאנו תוך 10 ימים ועומדים פה כל התנאים - - -

<יוסי אלישע: אבל מה החשיפה שלך?

<יוסי אלישע: אתה מפחד שמי שהגיש בעצם לא זכאי לפטור, זו החשיפה?

<יניב כהן: אנחנו רוצים להשאיר לעצמנו את הזכות - - -

<ישי פרלמן: הוא לא מפחד, קבענו שהוא לא זכאי לפטור.

<יוסי אלישע: זכויות בניה השארת לך בסעיף 6.

<ישי פרלמן: אבל, יוסי, קבענו שהוא לא זכאי לפטור.

<ישי פרלמן: זו לא חשיפה, קבענו שהוא לא זכאי לפטור אז הוא לא יקבל פטור.

משה גפני: ישי, אולי אנחנו נלך ונחזור אחרי שתסיימו את הדיאלוג?

משה גפני: תסבירו לי מה אתם כותבים.

משה גפני: מה פירוש המילים בפסקה (3) "ושומתו לא מותנית בהתקיימות תנאי עתידי" – מה זה?

משה גפני: אני מבין שזה במסגרת הטכניקה החקיקתית.

<יניב כהן: אני מבקש, למשל, פטור ממס שבח שמותנה בזה שאני אבצע איזושהי פעולה עתידית, שתוך זמן מסוים אני אקנה דירה אחרת, או לחילופין, אם אני קונה דירה ומבקש מס רכישה דירה יחידה ומתחייב למכור את הדירה הישנה שלי תוך זמן מסוים אבל עוד לא עשיתי את הפעולה הזאת אז לכן זה תנאי עתידי.

<יוסי אלישע: בעצם זה לא חל על משפרי דיור.

<שגית אפיק: זה לא חל על כל המשדרגים.

<שגית אפיק: מי שבתוך 18 חודשים - - -

<ג'ק בלנגה: זה לא תנאי, זה אירוע עתידי.

<שגית אפיק: בדיוק, אבל הם מפרשים את זה כתנאי עתידי, זה מה שהוא הסביר כרגע.

<יניב כהן: אני מבין את זה כתנאי עתידי אבל את המינוח, אם זה אירוע או תנאי, אנחנו נבדוק.

משה גפני: מה זאת אומרת – הקלות שנתנו בעניין הזה של מי שמחליף דירה לא יהיו פה עכשיו?

<שגית אפיק: יהיו, אבל הוא לא יקבל את ההקלה הזאת.

משה גפני: אני עוד לא הבנתי את "ושומתו לא מותנית בהתקיימות תנאי עתידי" – מה זה?

משה גפני: למשל, אני מכרתי דירה, אני רוצה לקנות דירה אחרת, מכרתי דירה ויש לי בחוק את פרק זמן שקבענו פה בחקיקה שזה לא נחשב שיש לי שתי דירות.

משה גפני: אני בא לפקיד השומה ואני אומר לו: תשמע, אני מבקש את ההקלה הזאת ואת פרק הזמן, נותן מקדמה ואני מבקש שתוציא לי אישור.

משה גפני: פקיד השומה שואל אותי: רגע, אבל אתה מוכר את הדירה והולך לקנות דירה אחרת בעתיד?

משה גפני: אני אומר לו: כן, בפרק הזמן הזה אני אקנה דיר – אני לא אהיה זכאי למה שהיה עד עכשיו?

<שוקי שרצקי: גם עד עכשיו לא היה אישור לטאבו עד שלא התקיים התנאי העתידי.

משה גפני: למה?

משה גפני: אבל בשביל זה מכרתי את הדירה.

<שוקי שרצקי: יש תנאי עתידי שעוד לא התקיים.

<ג'ק בלנגה: הם לא יודעים אם תקיים אותו, אדוני.

<ג'ק בלנגה: הפטור מותנה בזה שתמכור את הדירה הקודמת שלך: לא מכרת – תשלם מלא, מכרת – יתנו לך את ההקלה.

משה גפני: אבל מה אני אמכור?

משה גפני: אין לי דירה אחרת.

<ג'ק בלנגה: קנית.

<ג'ק בלנגה: זה סעיף שחל בעיקר על קונים, זה מס רכישה.

משה גפני: קניתי מקבלן, אין לי איפה לגור.

<ג'ק בלנגה: קנית מקבלן – אחרי שתקבל את המפתח יש לך זמן שנה וחצי למכור את הדירה שלך.

משה גפני: נכון.

<ג'ק בלנגה: אז הם רוצים להמתין לראות שאתה מוכר, לא מכרת – תשלם מס מלא.

<שגית אפיק: ומה היום?

<ג'ק בלנגה: היום אותו דבר.

<יניב כהן: זה המצב גם היום.

<יניב כהן: היום אנחנו מבצעים הקפאה, נותנים לו את האפשרות לשלם את המס הנמוך, מה שנקרא, ולהקפיא לו את ההפרש.

<שגית אפיק: אתם לא נותנים לו אישור גם ככה?

<יניב כהן: נכון, גם היום לא.

<יוסי אלישע: אז על מי חל הסעיף הזה?

<ג'ק בלנגה: זה חל על מי שאין לו דירה.

<יוסי אלישע: יש לו דירה כי ביקש פטור.

<שגית אפיק: יש עוד תנאים עתידיים שאנחנו מפספסים פה?

<יניב כהן: זה המרכזי.

<יניב כהן: יכול להיות מס שבח ב-49ה.

<יניב כהן: העיקרי זה מס הרכישה, זה עיקרי.

משה גפני: הלאה.

<ג'ק בלנגה: זה חל רק על מי שאין לו דירה, או מישהו שיש לו שלוש דירות ומעלה?

משה גפני: אני מבקש לא להזכיר עכשיו את המילים "שלוש דירות".

<ג'ק בלנגה: סליחה, שתי דירות.

משה גפני: רצית לבדוק את הערנות שלי?

משה גפני: אוקיי, הלאה.

<ישי פרלמן: "(5) הזכאות לפטור ממס שבח אינה מותנית בהתקיימות תנאי עתידי; (6) התמורה המשתלמת בעד הזכות במקרקעין לא הושפעה מאפשרויות קיימות או צפויות לבניית שטח גדול יותר מהשטח הכולל הנמכר;" הכוונה פה שהתמורה הושפעה מזכויות בניה.

<ישי פרלמן: ברגע שהתמורה הושפעה מזכויות בניה זה כבר הופך להיות - - -

<יוסי אלישע: מי קובע את זה?

<יוסי אלישע: באיזה שלב קובעים את זה?

<יוסי אלישע: זה לפי השומה העצמית?

<יניב כהן: הוא יצהיר על גבי הטופס שהתמורה לא מושפעת, יש את המסלול המיוחד לדירות.

<יוסי אלישע: אז זה מספיק?

<יניב כהן: אם במשך 10 ימים האלה בדקנו והגענו למסקנה אז אנחנו נוציא אותו מהמסלול הזה, ואם לא אז על פי ההצהרה שלו.

<יוסי אלישע: זה חשוב.

<יוסי אלישע: אז זה על פי הצהרתו כי כבר יש לך את הסעיף שנעשתה שומה.

<יניב כהן: נכון, אבל גם הזכאות לפטור זה על פי הצהרתו, גם השומה העצמית זה על פי הצהרתו, הכול פה זה על פי הצהרתו.

<יוסי אלישע: פה יש סעיף לא תלוי, סעיף (6) מדבר על תמורה משתלמת, הוא לא קשור להצהרה.

<יוסי אלישע: "התמורה המשתלמת בעד הזכות במקרקעין לא הושפעה" – מי קובע את זה?

<יוסי אלישע: אם זה במסגרת ההצהרה שלו אז תכתוב שזה במסגרת ההצהרה, שיהיה ברור.

<שוקי שרצקי: זה ברור כי השלב פה הוא שלב שהתיק עוד פתוח.

<יוסי אלישע: אבל אני אתן לך את הדוגמה הפשוטה – אתה מגיע להוציא אישורים, המפקח אומר לך: אני סבור שיש פה זכויות בניה שמשפיעות.

<שוקי שרצקי: אז הוא יוציא שומה.

<יוסי אלישע: אבל הוא לא מוציא שומה ויש את ההצהרה שלך, אז מה קורה?

<יניב כהן: אז יש 10 ימים.

<יוסי אלישע: אז תכתבו את זה, זה הכול.

<ישי פרלמן: אנחנו מוכנים.

<שוקי שרצקי: כתוב.

<יוסי אלישע: לא כתוב שזה לפי ההצהרה.

<יניב כהן: הכול פה, כל התנאים האלה זה לפי הצהרתו.

<יניב כהן: שומה עצמית לפי הצהרתו, תנאי עתידי לפי הצהרתו.

<יוסי אלישע: לא נכון, יניב, זה לא כתוב כך.

<שוקי שרצקי: יוסי, תנאי עתידי לפי מה זה?

<שוקי שרצקי: תנאי עתידי למכירת דירה שנייה זה על פי הצהרתו:

<שוקי שרצקי: יש לי עוד דירה, אני מתחייב למכור.

<יוסי אלישע: זה יכול להיות גם לפי ההסכם, דרך אגב, אם אתה רוצה לחדד.

<שוקי שרצקי: הסכם זו גם הצהרה.

משה גפני: רבותי, בואו נתקדם, נראה את התמונה הכוללת.

<ג'ק בלנגה: לפני שרצים קדימה יש שני דברים שאני רוצה פה: העברית בסוף פסקה (2א) לא ברורה לי – האם זו טעות עברית או משהו אחר?

<ג'ק בלנגה: כתוב: "אם אישר המנהל כי התקיימו התנאים בפסקה זו ותנאים אלה" – זה אותם תנאים?

<ישי פרלמן: לא, הכוונה היא ש"בפסקה זו" זה בעצם מה שכתוב ברישה והתנאים האחרים זה התנאים בסעיפים.

<ג'ק בלנגה: אז צריך לתקן את העברית פה.

<ישי פרלמן: "לעיל ולהלן"?

<ישי פרלמן: בסדר.

<ג'ק בלנגה: התקיימו התנאים הנ"ל ותנאים להלן, לא יודע, נראה לי שהעברית כרגע לא תקינה פה.

<ג'ק בלנגה: זה דבר אחד.

<ג'ק בלנגה: בסעיף 15 – אני מבין שסיימנו אתו כי קראנו אותו כבר קודם – יש בעיה שנוצרה בחקיקה, בהתנגשות בין חוק מיסוי מקרקעין לבין פקודת מס הכנסה.

<ג'ק בלנגה: פקודת מס הכנסה מחייבת גם ניכוי מס במקור במקרים מסוימים בעסקאות מקרקעין ובפרט כשמדובר בחברות גדולות.

<ג'ק בלנגה: מאחר וקצת לא ברור מה המצב המשפטי, צריך לנטרל כאן את תחולת תקנות מס הכנסה לעניין ניכוי מס במקור על עסקאות שמבוצעות לפי חוק מיסוי מקרקעין, הגיע הזמן קצת לפשט את הבירוקרטיה בהזדמנות הזאת.

<ישי פרלמן: זה לא קשור לפה.

<ג'ק בלנגה: זה כן קשור, זה בדיוק כאן כי הייתם צריכים להגיד כאן:

<ג'ק בלנגה: הוראות סעיף 164 לא יחולו במקרה שחל סעיף 15.

<ג'ק בלנגה: מאוד פשוט.

<ג'ק בלנגה: לפחות את הקטע הזה תוציאו החוצה, לא שאני אצטרך לשלם לפקידי שומה שלפקיד השומה אין לו מושג בכלל על מה אני מדבר אתו וללכת לשם למס שבח.

<ג'ק בלנגה: הגיע הזמן.

<ישי פרלמן: אני מבין את ההיגיון אבל זה משהו שהוא לא קשור לפה.

משה גפני: תחשבו על זה.

משה גפני: אני מבקש להמשיך הלאה.

<ישי פרלמן: (ב) אחרי סעיף קטן (ו) יבוא: "(ז) (1) רשם המקרקעין שרשם זכות במקרקעין בהתבסס על אישור המנהל להתקיימות התנאים לפי סעיפים 15(ט) או 16(א)(2א), ולא אישר המנהל ששולם מס הרכישה, ירשום רשם המקרקעין בפנקס הערה, כי טרם ניתן אישור המנהל על תשלום המס ושככל שלא ישולם, יחולו על גבייתו הוראות פקודת המסים (גבייה);" זאת הערה שלא משנה את המצב המשפטי הקיים.

<ישי פרלמן: היום, על פי פקודת המסים (גבייה) יש שעבוד ראשון על המקרקעין אם לא שולם מס רכישה.

משה גפני: למה אתם צריכים לכתוב את זה?

משה גפני: זה הרי ברור.

<ישי פרלמן: הרעיון לרשום את זה פה הוא כי עכשיו בעצם אנחנו יוצרים מצב שבו יהיו העברות של מקרקעין לפני שברור ששולמו כל המסים.

<ג'ק בלנגה: אבל שיהיה כתוב שזה מס רכישה.

<שוקי שרצקי: כתוב.

<ג'ק בלנגה: לא כתוב, כתוב: "כי טרם ניתן אישור המנהל על תשלום המס".

<שוקי שרצקי: מס הרכישה.

<ג'ק בלנגה: שיהיה כתוב "מס הרכישה".

<שוקי שרצקי: כתוב בשורה השלישית.

משה גפני: "ולא אישר המנהל ששולם מס הרכישה".

<ג'ק בלנגה: בהערה עצמה שיהיה כתוב שזה מס הרכישה.

<ג'ק בלנגה: כשאני מחזיק את הנסח - - -

משה גפני: כתוב מס הרכישה.

<ג'ק בלנגה: לא כתוב.

<ג'ק בלנגה: כשאני אחזיק את הנסח אני לא אראה שזה מס רכישה.

<ישי פרלמן: לדעתי זה ברור מהנוסח.

<ג'ק בלנגה: אתה חושב שמי שקורא את הנסח יודע איזה מס הוא לא שילם?

<ישי פרלמן: לא, מהנוסח בסעיף – "ולא אישר המנהל ששולם מס הרכישה".

<יוסי אלישע: אדוני, התוספת הזאת יוצרת בעיות במישור של לקיחת מימון ומשכנתה.

משה גפני: בסדר, תוסיפו את זה "טרם ניתן אישור על מס הרכישה" אבל לפי דעתי זה ברור.

<יוסי אלישע: יש בעיה מהותית עם הסעיף אבל, מפני שהסעיף הזה מייצר רישום הערה על מקרקעין כשהקונה הולך לבנק לצורך לקיחת משכנתה.

משה גפני: מה המצב היום?

<יוסי אלישע: המצב היום שאין הערה כזאת.

<שוקי שרצקי: אבל הוא לא רשום.

<יניב כהן: המצב היום – שהוא לא יכול להעביר את הנכס.

<יוסי אלישע: ההערה הזאת היא הערה על חוב שהוא לא ידוע בשלב הזה.

<יוסי אלישע: זאת אומרת שגם אי אפשר לכמת אותו.

<יוסי אלישע: נכון להיום מה שקורה זה שרשות המסים, כשיש מצב של "דיפולט", של חדלות פירעון, אז השעבוד הראשון שלה ממומש על ידי זה שבעל השעבוד, קרי הממשכן, מממש מבעל תפקיד מטעמו ופורע לרשות המסים את החובות שלה.

<יוסי אלישע: הערה כזאת – אני לא מבין את המעמד שלה.

<יוסי אלישע: יכול להיות שהיא מקנה גם אפשרות להעמיד בעל תפקיד מטעמה.

<יוסי אלישע: הבנקים, לצורך העמדת מימון, לא מעמידים מימון לקרקע מלוכלכת.

<יוסי אלישע: בעצם זה ללכלך אותה עם הערה.

<יוסי אלישע: אנחנו פה צריכים להבין איך הבנקים רואים את זה.

<יוסי אלישע: מי נותן משכנתה כשיש הערה לקרקע?

עודד פורר: אי אפשר יהיה לקחת משכנתה.

<יוסי אלישע: מה הם מפסידים, אדוני היושב-ראש?

<יוסי אלישע: אין פה שום סיבה לרישום, שום שעבוד.

<יניב כהן: אבל גם היום יש לנו את השעבוד הראשון הזה, רק שהוא לא רשום.

<יוסי אלישע: אז אתם לא צריכים את זה, אז למה ללכלך את הקרקע?

<יניב כהן: יש פה הסבר למה נועדה ההערה הזאת.

משה גפני: אבל הם טוענים שברגע שאתה שם הערה אתה לוקח קרקע נקייה ושם עליה - - -

<יוסי אלישע: מי מוחק אותה?

<יוסי אלישע: מי מוחק אותה בביטול עסקה?

משה גפני: אנחנו לא נגמור את חוק ההסדרים.

משה גפני: אם אלה יהיו ההערות את העיקר אנחנו מפסידים.

<ג'ק בלנגה: פשוט על החוק הזה, אדוני, לא ישבנו קודם.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: לא ישבתם, הם לא יושבים אתכם, הם לא רוצים.

משה גפני: הם רוצים לשבת אתי, לא אתכם, אני לא יודע למה.

מיקי לוי: לא בטוח.

משה גפני: גם לא בטוח, זה נכון.

משה גפני: בבקשה, מה אתם עונים?

<מיכל אלבז: קודם כל, השעבוד הזה קיים בין אם נרשמת הערה ובין אם לא.

<מיכל אלבז: גם כיום יש שעבוד ראשון לרשות המסים אם יש חוב במקרקעי הסרבן.

משה גפני: אם יש שעבוד בכל מקרה, למה צריך לכתוב את זה?

משה גפני: הם טוענים שהכתיבה עושה נזק, אז אם היא עושה נזק אז למה צריך?

<מיכל אלבז: אז אני אסביר: כיום, מה שקורה זה שלא ניתן בכלל להעביר את הקרקע כשיש חובות עדיין לרשות המסים, או שיש את ה-90 ימים, זמן מספיק לרשות המסים.

<מיכל אלבז: עכשיו, אם אנחנו בעצם מקצרים את התקופה, המטרה של ההערה היא להגן על רוכש, על צד שלישי, כדי שכשהוא מגיע לרכוש את הקרקע הוא בעצם לא מוצא את עצמו שותף עם רשות המסים בדירה שלו, שהוא קנה.

<מיכל אלבז: הוא יכול לדעת מה הזכות שהוא מקבל.

<מיכל אלבז: זו המטרה של ההערה – להגן על הציבור.

<ג'ק בלנגה: האם אתם מכירים מישהו שנפגע בגלל זה שהוא לא ידע?

<יוסי אלישע: זה לא נכון.

<יוסי אלישע: המערכת החוזית מחייבת את המוכר להעמיד את האישורים המתאימים.

<יוסי אלישע: זה לא נכון.

<יוסי אלישע: היום אין מישהו שנפגע כתוצאה מזה.

<יוסי אלישע: אתה לא תיתן אישור כשיש חובות עבר, נכון?

<שוקי שרצקי: בגלל זה הוא לא רשום.

<יוסי אלישע: אז מה אתם רוצים?

<יוסי אלישע: אתם רוצים לשכלל אישורים כשבסוף אף אחד לא ידע אפילו מה החוב?

<יוסי אלישע: אף אחד גם לא יידע לכמת אותו.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, לפי מה שנראה פה, יקוצר באמת כל ההליך לקבל את האישורים מרשות המסים, תירשם הערת אזהרה ואני לא אוכל לעשות שום פעולה בקרקע כי אני לא יוכל לקבל - - -

<ניר אמסלר: זה לא נכון.

<יניב כהן: לא, ההערה הזאת לא מונעת את העברת הנכס.

<ניר אמסלר: אתה יכול למכור את הנכס.

עודד פורר: אני אוכל להעביר את הנכס אבל הבנק לא ייתן לי משכנתה.

<ניר אמסלר: זה כבר לא עניין שהבנק ייתן לך משכנתה.

<ניר אמסלר: אתה כבר קנית את הנכס, הנכס אצלך.

<ניר אמסלר: המטרה היא לשמור על מי שאתה רוצה למכור לו את הנכס.

<ניר אמסלר: אם אתה רוצה למכור אחר כך לצד שלישי - - -

<יוסי אלישע: לא, אבל הבנק לא מממן נכס עם הערה, לא נכון.

<ניר אמסלר: רק שנייה.

<ניר אמסלר: אם אתה רוצה למכור את הנכס שלך לפני ששילמת את המסים שאתה חייב בהם, בתקופה קצרה יחסית למכור את זה כבר לצד שלישי, הצד השלישי הזה צריך לדעת שאתה עוד לא שילמת את החובות המס שלך.

משה גפני: גבירותי ורבותי, תמונת המצב היא שאתם דורשים בחוק, היות ויש קיצור של התהליך, שתהיה כתובה ההערה הזאת.

משה גפני: יש ויכוח לגבי ההערה: האם אנחנו מגנים מאוד על מי שעושה את התהליך, שהוא יידע כתוצאה מזה שכתובה ההערה, או שאנחנו מאפשרים פחות בירוקרטיה מכיוון שאיך שאני מכיר היום את הבנקים, איך שאני מכיר - - -

<מיכל אלבז: זו לא פחות בירוקרטיה.

<שגית אפיק: מה ההגנה שיש היום על אותו צד שלישי?

<יניב כהן: נכון להיום, מי שקונה רואה אם המוכר שלו רשום.

<יניב כהן: אם המוכר שלו רשום זה אומר ששולמו המסים.

<יניב כהן: עכשיו, אחרי התיקון לחקיקה, אם המוכר שלו רשום זה לא בהכרח ששולם מס רכישה.

<יניב כהן: אנחנו רוצים להגן עליו.

משה גפני: הוויכוח הוא האם צריך להגן על הרוכש, מכיוון שהיום מקצרים את התהליך, או שאנחנו לא רושמים את ההערה הזאת.

משה גפני: בלאו הכי אי אפשר להעביר.

משה גפני: הוויכוח הוא האם אנחנו מגנים על זה שיוכל לקבל משכנתה מהבנק, או יוכל לעשות תהליכים שברגע שההערה רשומה נהיים קשים יותר.

<ג'ק בלנגה: השאלה, אדוני, האם אחרי 60 יום מוחקים את ההערה הזאת?

משה גפני: כן, ודאי.

<שגית אפיק: לא.

<שגית אפיק: מי ימחק?

<שגית אפיק: כי לא הם כתבו אותה.

<ג'ק בלנגה: מי ימחק אחרי 60 יום?

<יוסי אלישע: זו היתה השאלה, בגלל זה הבנקים יערימו קשיים.

משה גפני: ודאי שמוחקים.

<יוסי אלישע: מי מוחק?

<יוסי אלישע: מי משלם את המחיקה הזו?

<ג'ק בלנגה: וגם בלי תשלום המס.

משה גפני: מי מוחק?

<שוקי שרצקי: בפסקה (2) יש את ההסבר לזה.

משה גפני: אני רק מבקש – תחשבו על הוויכוח הזה, אני לא בטוח שאתם צודקים, יש צד במה שאתם אומרים.

עודד פורר: אדוני, הבנקים היום מערימים גם ככה המון קשיים בלקיחת משכנתה.

משה גפני: אמרתי, הבעיה שאנחנו עושים נזק לזה שרוכש.

מיקי לוי: הריבית במשק לא זזה אבל הבנקים - - -

משה גפני: כן, היום, כשאומרים את המילה "בנקים" אצלנו, זה - - -

<יניב כהן: אם יבוא רוכש שרכש דירת מגורים, לא איזו חברה גדולה במשק, ופתאום ימצא את עצמו עם חוב של מס רכישה של המוכר שלו?

<יוסי אלישע: אדוני היושב-ראש, מס הרכישה פה, על פניו, לא אמור להיות שנוי במחלוקת בכלל.

<יוסי אלישע: מה הם מפספסים פה?

<יוסי אלישע: הרי זו עסקה שלא מושפעת מזכויות בניה, זאת דירת מגורים.

<יוסי אלישע: מה יכול להיות ההבדל שאתם תפספסו בשביל לרשום הערה ולסבך את כל המערכת?

משה גפני: בבקשה, תענה ואנחנו סיימנו בזה.

משה גפני: אנחנו נחליט לקראת ההצבעה מה אנחנו עושים, האם זה נשאר או לא נשאר, גם אתם תחשבו.

<חן לב: אחד, המשכנתה הראשונה ניתנת עוד לפני שיש איזשהו רישום בטאבו, אז בכל מקרה הדיון הוא על משכנתה שנייה.

<ג'ק בלנגה: זה לא נכון, הבנק לא ייתן את הכסף.

<יוסי אלישע: מה זה משכנתה שנייה?

<חן לב: הבנק נותן את הכסף עוד לפני שאתה העברת בעלות, אבל - - -

<יוסי אלישע: כנגד אישורי מסים.

<חן לב: שניים, המטרה פה היא להגן על רוכשים עתידיים פוטנציאליים ולא להתעסק בעסקה הנוכחית – למה?

<חן לב: כי אדם עתידי שבא לרכוש מבן אדם לא יודע שיש לו בעיות עם רשות המסים אז יכול להיות שהנכס לא באמת - - -

<ג'ק בלנגה: אז בכלל זה לא קשור לנושא שלנו.

<יוסי אלישע: המערכת החוזית מחייבת את המוכר להעמיד - - -

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יש ויכוח לגבי העניין הזה.

<יוסי אלישע: זו חשיפה שלא קיימת.

<יוסי אלישע: היא לא קיימת, זה לא נכון.

<חן לב: יש מערכת חוזית - - -

משה גפני: אתם רוצים לנהל דיאלוג – אז בסדר, נעבור לחוק הארכיונים, הוא עומד עכשיו על סדר-היום.

<יוסי אלישע: אין בעיה כזאת.

משה גפני: אני מבקש שתחשבו שוב.

משה גפני: אנחנו לפני ההצבעה.

משה גפני: תבואו בדברים גם אתם – לא נורא להיפגש אתם, אני נפגשתי אתם כמה פעמים, היה נחמד.

משה גפני: תפגשו אתם.

משה גפני: יש פה באמת התלבטות שצריך להכריע בה ולכן אני מבקש שעד ההצבעה תכריעו בעניין הזה.

משה גפני: הם מדברים אתי כל הזמן על כל הפרוצדורה, לבעיות העיקריות לא נגיע.

משה גפני: אתם עולים טרמפים, למדתם ממני לעלות טרמפ על כל חוק, לשים מאות תיקונים.

משה גפני: בבקשה, הלאה.

<יניב כהן: היום ההצבעה?

<שגית אפיק: לא, יש לנו דיון בעוד שבועיים.

משה גפני: לא משנה, אנחנו גומרים היום את החוק ואני מבקש לקבל תשובות לשאלות שעלו כאן.

<ישי פרלמן: פסקה (2) מדברת על הפרוצדורה של מחיקת ההערה.

<ישי פרלמן: "(2) הערה כאמור בפסקה (1) לא תמנע ביצוע עסקאות בזכות במקרקעין והיא תימחק בידי הרשם רק לאחר שאישר המנהל כי העסקה היתה פטורה ממס או ששולם המס המגיע בשלה.

<ישי פרלמן: "

<יוסי אלישע: הוא מאשר לו ישירות?

<יוסי אלישע: איך זה עובד?

משה גפני: לא לדבר.

משה גפני: איך זה נמחק?

משה גפני: תסביר לי.

משה גפני: עברו 60 יום.

<ישי פרלמן: רשות המסים תיתן אישור שאומר ששולם המס או שהעסקה היתה פטורה ממס ורשם המקרקעין ימחק את ההערה על פי הרישום.

<ג'ק בלנגה: ואם יש תיק בבית משפט אז זה לא נמחק?

<ג'ק בלנגה: נניח אני מתווכח על מס הרכישה, על שכר טרחת עורך דין, לא רוצה לשלם מס רכישה, סתם דוגמה?

<יוסי אלישע: ברור שלא, לא ימחק.

<ג'ק בלנגה: אז זה לא ימחק.

<יניב כהן: לא נמחק.

<ג'ק בלנגה: זה שונה מהדין היום.

<יניב כהן: היום אתה לא רשום אם אתה לא - - -

<ג'ק בלנגה: אתה צודק, אבל אתם יצרתם את ההערה הזאת כאילו באתם למכור לנו אותה בגלל שאתם מקצרים את התקופות, אז זה בכלל לא קשור לעניין.

<ג'ק בלנגה: אתם באים עכשיו ואומרים: אנחנו רוצים לשים הערת אזהרה בלי שום קשר לכלום.

<ג'ק בלנגה: אז כדאי שנשים את זה במדויק – זה לא קשור לקיצור התקופות.

משה גפני: כשנגמרת התקופה המקוצרת, רשם המקרקעין ימחק את ההערה.

<ג'ק בלנגה: ברור, תוך 60 יום צריך למחוק את ההערה.

<יניב כהן: באותם מקרים שאנחנו נתנו אישור מסים שלא על סמך שומה אנחנו צריכים את ההערה.

<יניב כהן: כשאנחנו נוציא את השומה אחרי שומה שלנו אנחנו נוכל למחוק את ההערה.

משה גפני: אבל מה קורה היום?

<יוסי אלישע: היום אין להם הערה.

<ניר אמסלר: היום הם לא יכולים להעביר את הנכס, אדוני היושב-ראש, הם לא יכולים.

<שרית פלבר: אולי שווה שנעשה איזשהו יישור קו – ההערה הזו לא באה בגלל קיצור התקופה, אלא היא באה בגלל האפשרות להעביר את הנכס על שם הרוכש מבלי שאנחנו יודעים ששולמו כל המסים.

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: מה שהבנתי עד עכשיו הוא שאין היום הערה כזאת, ההערה הזאת גורמת נזק, אין ויכוח לגבי העניין הזה, אבל הצד לרישום ההערה הזאת הוא כדי שמי שרוכש את זה יידע היות וקוצרה התקופה - - -

<שרית פלבר: לא.

משה גפני: אם לא קוצרה התקופה, יש הערה כזאת?

<שרית פלבר: האזהרה נועדה לשקף מצב משפטי קיים, היא לא נועדה לשנות ממנו.

<שרית פלבר: מה שהיא באה לעשות, היא באה לומר: למרות שאנחנו מאפשרים לרוכש לרשום את הנכס על שמו, זה לא אומר ששולמו כל המסים בגין עסקת המכירה הזאת.

<שרית פלבר: בעבר לא התאפשר בכלל להעביר את הנכס.

<שרית פלבר: חובות המס מנעו את רישום הנכס על שם הרוכש.

<שרית פלבר: היום אנחנו נאפשר את הרכישה.

<שרית פלבר: יכול להשתמע מכך שמאפשרים לרשום את הרכישה, שזהו, נגמרה ההתדיינות מול רשות המסים ואין חובות, אבל מאחר ויתכן שיתגלה בהמשך שיש איזשהו חוב אנחנו כן רוצים לתת לקונה איזשהו תמרור: דע לך שעצם הרישום - - -

משה גפני: הבנתי.

<שרית פלבר: כך שזה לא קשור לקיצור התקופה.

<ג'ק בלנגה: אני שואל שאלה: אם לא הולכים לפי 15 ו-16 בכלל, בן אדם מגיש שומה עצמית, מס רכישה רגיל, האם תירשם הערת אזהרה, כן או לא? ויש מחלוקת על השומה הזאת.

משה גפני: לא הבנתי.

<ג'ק בלנגה: אדם לא הולך לפי 15-16, לא מבקש את המסלולים המקוצרים, הוא רוצה את המסלולים הכי ארוכים שיש.

משה גפני: אנחנו מוסיפים סעיף,.

משה גפני: יש בן אדם שחשוב לו יותר שהתיק יהיה נקי, הוא לא רוצה הערות.

משה גפני: שווה לו לוותר על ההקדמה של ה-60 יום, הוא מוותר על זה.

<יניב כהן: אז שלא ישלם את המקדמה, שלא ישלם את מקדמת מס שבח.

<יוסי אלישע: הוא לא יכול, זו חובה.

<שגית אפיק: חייבים לשלם מקדמת מס שבח.

<יוסי אלישע: זו בחירה?

משה גפני: אני מבקש: כל הטובות שעשיתם לי פה, לוותר עליהן.

משה גפני: לא רוצה.

משה גפני: יש לי נימוקים משלי, לא חייב להגיד לכם.

משה גפני: לא רוצה.

משה גפני: אני חייב לשלם מקדמה בכל מקרה, אני הולך לשלם מקדמה, אל תקצרו לי את התהליך, תעשו את זה אחרי 90 יום ובינתיים אל תרשמו לי הערה.

משה גפני: אני, בשיקול הדעת שלי – ואתם לא צריכים להתערב בזה – החלטתי שיותר חשוב לי תיק נקי מאשר שתקדימו לי את המועד מ-90 ל-60.

משה גפני: אני מבקש להוסיף סעיף.

<ניר אמסלר: לא צריך, אדוני היושב-ראש, יש פתרון: אם הרוכש פשוט לא ילך וירשום את הנכס בטאבו גם לא תירשם ההערה, זה הכול.

עודד פורר: אז למה החוק?

עודד פורר: אז בוא נבטל את הטאבו, למה אנחנו בכלל עושים רכישות בטאבו?

משה גפני: מה קרה לכם?

משה גפני: כל דבר שאני מבקש להוסיף – אתם קופצים מהמקום.

עודד פורר: זו לא הקלה ברגולציה בסוף, להערכתי.

<יוסי אלישע: זו החמרה.

<שגית אפיק: זה יסבך.

משה גפני: יהיה סעיף שהוא רשאי שלא להקדים ולא לרשום הערה.

משה גפני: זה הסעיף.

משה גפני: לא מפריע לכם.

<ניר אמסלר: וגם לא לרשום בטאבו.

משה גפני: וגם לא, מה שיעשה יעשה.

<ניר אמסלר: בעצם הוא יכול להחליט בעצמו שהוא משאיר את המצב היום על כנו.

<יוסי אלישע: היום המצב שלו טוב יותר, אז למה להרע?

<יוסי אלישע: אז תשאיר את המצב כמו היום.

<ניר אמסלר: הוא לא - - -

<יוסי אלישע: מה לא?

<יוסי אלישע: היום הוא משלם מס רכישה, תוך 90 ימים הוא רושם את הנכס בלי הערה, בלי שום דבר.

<יוסי אלישע: זה המצב היום.

משה גפני: חבל על הזמן, הסעיף יתווסף.

<יוסי אלישע: היום הוא רשאי לרשום.

משה גפני: הערת הערה, היועצת משפטית של הוועדה מנסחת את זה.

משה גפני: עברנו את זה, לא רלוונטי העניין.

משה גפני: על זה נאמר שיש פעמים שבן אדם אומר:

משה גפני: לא מעוקצך, לא מדבשך.

משה גפני: לפי דעתי רוב האנשים לא יעשו את זה.

<ג'ק בלנגה: ברור.

<יוסי אלישע: מה לגבי הרשות העירונית, אישור עירייה?

<יוסי אלישע: בלי זה אי אפשר לרשום לא זה ולא הערה.

משה גפני: אתם מסכימים להוריד את ההערה?

<יוסי אלישע: אין להם מה להפסיד כלכלית.

<שוקי שרצקי: ההערה באה להגן.

משה גפני: ההערה עדיין בשיקול הדעת שלכם, עד ההצבעה.

משה גפני: אגב, אין הצבעות, ההצבעה בסוף על החוק, כל חוק ההסדרים – אלא אם כן פתאום יתברר לי באמצע שיש סיבה שאני צריך לשנות את החלטתי.

משה גפני: כרגע ההחלטה היא שכל ההצבעות יחד.

משה גפני: אבל אני גומר את החוק, אני לא דן עליו יותר, אתם תבואו עם תשובות ונצביע.

עודד פורר: אני מבקש גם, אדוני, תשובה על השאלה ששאלתי בתחילת הדיון, לדעת כמה שומות ניתנו וכמה מהן שולמו.

משה גפני: שאלה טוב, תנו לו בבקשה את הנתונים.

<יניב כהן: נבדוק את הנתונים וניתן לך.

משה גפני: הלאה, קיצור הימים.

<יוסי אלישע: אדוני, רק הערה אחרונה לעניין הזה: כל זה לא שווה בלי אישור רשות מקומית – אז מה קורה עם זה?

<יוסי אלישע: זה יכול לקחת חודשים.

<יוסי אלישע: בלי זה לא עשינו כלום.

מיקי לוי: ולכם אין שליטה על הרשות המקומית?

<יוסי אלישע: זה כאילו סתם לכתוב 20, 10, ימים.

<יוסי אלישע: לרשות המקומית ייקח שנה – אז זה סתם?

משה גפני: אתם יודעים להגיד משהו בעניין הזה?

<יניב כהן: אנחנו לא רשות מקומית.

משה גפני: הלאה.

<שרית פלבר: רק אם אדוני יוכל בבקשה לחזור על הסעיף הנוסף שהוא ביקש שננסח לעניין ההערה?

משה גפני: לא מעוקצך ולא מדבשך.

מיקי לוי: לא רוצה את הסעיף הזה.

משה גפני: לא רוצה את ההקלה ולא רוצה שתרשמו.

משה גפני: היא תנסח את זה אתכם יחד.

<שגית אפיק: יחול הדין הקיים, יישאר המצב הקיים לגבי מי שלא בוחר את המסלול.

משה גפני: לפי דעתי הרוב כן יבחר במסלול הזה ולא יבחר במסלול שלא להיות מוקדם יותר, עורכי הדין ורואי החשבון גם יגידו: תלכו במסלול הקצר.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: עכשיו מגיע הסעיף שאינו "פייר" כלפי.

משה גפני: אני ביקשתי – במהלך הדיון שהתקיים לפני כמה שנים היתה מלחמת עולם – שזה יהיה 40 יום.

משה גפני: אתם עכשיו באים ומכניסים בחוק ההסדרים שמקצרים את זה ל-20 יום ואתם מצפים שאני אסכים.

משה גפני: זה נקרא דבר לא הגון.

עודד פורר: אני מציע שכמו שמבקשים לקצר על זה שאמור להגיש את המסמכים, גם אלה שאמורים לבדוק, גם את הזמן של סעיף 78, תקצר בחצי – את השמונה חודשים לארבעה חודשים.

<ג'ק בלנגה: אני מציע שיהיה דיווח מידי – לא 20 יום, זה יהיה מידי.

משה גפני: רבותי, זה לא יכול להיות 20 יום, זה קצר מידי, תגידו זמן אחר.

משה גפני: אני מסכים לרדת מ-40 יום, תגידו לכמה.

<ג'ק בלנגה: מידי, מידי, אדוני.

משה גפני: מה מידי?

<ג'ק בלנגה: דיווח מידי.

<ג'ק בלנגה: כמו שהם עושים מידי אישור, אנחנו נעשה דיווח מידי.

משה גפני: אני לא אסכים ל-40 יום.

<ג'ק בלנגה: מיקי, זו בדיחה, אם זה לא הובן.

מיקי לוי: נבהלתי לרגע שדעתך השתבשה.

<ג'ק בלנגה: לא, זו היתה בדיחה.

<ניר אמסלר: אדוני היושב-ראש, המטרה היא לקצר את כל ההליך, מהתחלה ועד הסוף, שאדוני היושב-ראש יגיד לכמה הוא מסכים ושם אנחנו - - -

משה גפני: ל-30 יום.

<יוסי אלישע: אדוני, אם אפשר הערה?

<יוסי אלישע: 30 ימים – צריך לקחת בחשבון פה שעסקה במקרקעין - - -

משה גפני: בסעיף הראשון זה 25 יום, נכון?

משה גפני: התברר שאני הזקנתי, אז נלחמתי על זה ופה אני ככה - - -

<יוסי אלישע: אדוני, בעסקה במקרקעין לוקח זמן אחר כך לאסוף את המסמכים, בפרט כשמדובר בנכסים היסטוריים, בחלק יש נתונים בדוחות, עד שמשלמים למתווכים, רואי חשבון, עורכי דין, לכולם, ואת כל זה צריך לאסוף.

<יוסי אלישע: בהתחשב בזה שיש חגים לא מעטים שנופלים, גם ה-40 ימים היום זה זמן דחוק.

<יוסי אלישע: מה שיקרה פשוט – אתה יכול לקבוע את זה גם היום – כולם יגישו דיווח לפי מה שהם חושבים ויום למחרת תוגש בקשה לתיקון שומה.

<יוסי אלישע: זה מה שהם רוצים – הליך כפול?

<יוסי אלישע: כי זה מה שיקרה.

עודד פורר: ואז זה יהיה שמונה חודשים.

<יוסי אלישע: ואז הכול יהיה בהליכים כפולים כי אף אחד לא יידע לאסוף את המסמכים ב-20 ימים.

משה גפני: דבר על 30.

<יוסי אלישע: גם 30, יש חג באמצע - - -

מיקי לוי: צריך את החוק הזה בכלל?

עודד פורר: כל החוק הזה בעיני רק מסבך את המצב.

<ג'ק בלנגה: אדוני, בכל מקרה, בתקופות החגים, גם פסח וגם חגי תשרי, צריך לנטרל את ה-30 יום, כולל תקופת הפגרה של עורכי דין.

<ג'ק בלנגה: צריך להגיד שכל התקופות האלה לא יספרו במסגרת ה-30 ימים.

<ג'ק בלנגה: לפחות את כל חגי ישראל צריך להוציא החוצה.

<יניב כהן: גם אוגוסט אולי.

<ג'ק בלנגה: גם אוגוסט כי באוגוסט אתם לא עובדים.

עודד פורר: באוגוסט, להשיג את משרדי הממשלה זה פרויקט לא פשוט.

<יניב כהן: יש דיווח מקוון, אתה יכול להגיש מאיפה שאתה רוצה, מתי שאתה רוצה.

<ג'ק בלנגה: כן, מחוץ-לארץ.

<יניב כהן: גם אפשר.

<ג'ק בלנגה: יש דיווח מקוון גם לבתי משפט אז אתה יכול להגיד שאין פגרה גם.

עודד פורר: אדוני, באותו יחס שמקצרים, באותו יחס של סעיף 78(ב), לקצר את הזמן שהם בודקים את השומה.

עודד פורר: אם אנחנו מקצרים פה לחצי – להם לקצר לחצי.

<שגית אפיק: בדיוק.

<יניב כהן: אנחנו קיצרנו הרבה יותר מחצי.

<שגית אפיק: לכם יש הוראת מעבר של ארבע שנים, לקיצורים שלכם.

<שגית אפיק: אתם מקצרים כל פעם קצת.

<יוסי אלישע: הוא מדבר על שמונה חודשים עשיית שומה.

<ג'ק בלנגה: בכל מקרה, אדוני, אני לא מבין מה הבעיה בחגים לא לספור את 30 הימים ובפגרה של עורכי הדין?

<ג'ק בלנגה: בתי משפט גם אז ממתינים, אז רשות המסים יכולה להמתין.

משה גפני: טוב, ההערות נשמעו, הלאה.

<ישי פרלמן: אז ב-(3), (4) ו-(4) זה 30 ימים.

<ישי פרלמן: "(ב) תחילתו של סעיף 16(א)(2א) לחוק מיסוי מקרקעין, כנוסחו בסעיף 69(2) לחוק זה, 90 ימים מיום תחילתן של תקנות לפי סעיף 76א לחוק מיסוי מקרקעין (בסעיף זה ובסעיף 71 – היום הקובע)" - - -

<שגית אפיק: למה 90 ימים?

<שגית אפיק: וזה שוב תקנות דיווח מקוון?

<ישי פרלמן: כן, זה תקנות דיווח מקוון.

<ישי פרלמן: "והוא יחול על מכירת זכות במקרקעין שנעשתה ביום זה ואילך.

<ישי פרלמן: (ב) בתקופת המפורטות להלן, יקראו את סעיף 16(א)(2א)(2) לחוק מיסוי מקרקעין כנוסחו בסעיף 69(2) לחוק זה, כך: (1) בתקופה שמהיום הקובע עד יום י"ג בטבת התשע"ח (31 בדצמבר 2017) – במקום "10 ימים" יבוא "20 ימים"; (2) בתקופה שמיום י"ד בטבת התשע"ח (1 בינואר 2018) עד יום כ"ג בטבת התשע"ט (31 בדצמבר 2018) – במקום "10 ימים" יבוא "17 ימים"; (3) בתקופה שמיום כ"ד בטבת התשע"ט (1 בינואר 2019) עד ג' בטבת התש"פ (31 בדצמבר 2019) – במקום "10 ימים" יבוא "14 ימים".

<שגית אפיק: הקיצור שלכם שמתפרס על פני ארבע שנים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עכשיו אני מבקש להעיר שתי הערות: אני מבקש את התשובות שביקשנו לגבי חבר בני אדם, לגבי כל מה שנאמר קודם.

משה גפני: זה שאצלכם זה מדורג ולרוכש זה לא מדורג – אני מבקש שתבדקו את זה גם כן.

משה גפני: אני לא רוצה תשובות עכשיו, תבואו עם תשובות, נצביע – נצביע בעד או נגד, יכול להיות שנצביע נגד ולא נגיע גם לפשרה.

משה גפני: זה דבר אחד.

משה גפני: דבר שני, היה בחוק ההסדרים את הסיפור של הקיזוז.

משה גפני: אם אני רכשתי דירה בעבר ואין לי את הקבלות על ההוצאות, אתם הבאתם בחוק ההסדרים שיהיה מסלול ירוק, 20%.

מיקי לוי: עם חשבוניות וקבלות 25% וללא 20%.

משה גפני: כן, מסלול ירוק זה 20%.

משה גפני: הרי באמת אין לי קבלות, רכשתי את הדירה - - -

מיקי לוי: גם אם יהיו, יהיה ויכוח.

משה גפני: כן, בדיוק, בגלל שזה לפני 10 ,20, 30 שנה, אני יודע מתי, אין לי כבר.

משה גפני: אבל עכשיו עשיתם חוק שבעצם זה הפך להיות נושא.

משה גפני: ידכם על התחתונה – אתם שיניתם, לא אני שיניתי.

משה גפני: אני לא שמרתי את הקבלות, לא היה צורך.

משה גפני: אתם הצעתם בחוק ההסדרים הצעה שפוצלה, היא לא נמצאת עכשיו ולפי דעתי צריך כן להחזיר אותה ואני רוצה להוסיף אותה כאן בחוק, שאתם תסכימו, אבל לא 20% אלא 15%.

<ישי פרלמן: בחישוב שלנו, כדי שזה יצא מאוזן, זה צריך להיות בערך 22%-23%.

משה גפני: אין לי קבלות, אין לי.

משה גפני: אתם שיניתם את החקיקה – "אתם" הכוונה השלטון, רשות המסים, משרד האוצר והכנסת – שיניתם, עכשיו מה אתם מבקשים ממני?

משה גפני: אני הוצאתי הוצאות, ההוצאות האלה מורידות משבח של הדירה בגלל שאני שילמתי גם לעורך דין, גם לקבלן, לכולם - - -

מיקי לוי: ושיפצתי את הדירה במשך השנים, גן ומטבח.

משה גפני: נכון.

משה גפני: נראה הגיוני שצריך לקזז את זה.

משה גפני: לכן, אני סבור שאם אכן פותחים את המסלול הירוק, צריך להיות גם בני אדם, צריך להתחשב, לפעמים זו משפחה מבוגרת שעשתה את השיפוצים במשך השנים, צריך לקזז את זה ב-15%.

<ניר אמסלר: אדוני היושב-ראש, המטרה גם של התיקון הזה וגם של המסלול הירוק היא כמובן להקל, אנחנו נבדוק.

מיקי לוי: אבל זה גם יקל על רשות המסים כי היא לא מסוגלת לשבת ולעבור על כל מיליוני הקבלות.

<ניר אמסלר: חבר הכנסת לוי, אני אומר, אנחנו נבדוק את הנושא הזה.

משה גפני: אני מקריא את זה בהסתייגות של הוועדה.

<יוסי אלישע: אדוני, רק לעניין המועדים – כולם מאוחדים ל-30 ימים?

<שגית אפיק: זה מהנוסח שלכם.

<שגית אפיק: זה אפילו לא נוסח שלי, שלכם.

<שגית אפיק: הנוסח שהיה ב-18 שלכם.

משה גפני: אנחנו סיימנו את הדיון בחוק הזה, תעשו עבודה, תהיו נחמדים ותשבו אתם.

<יניב כהן: אנחנו כל הזמן יושבים אתם.

משה גפני: אתם לא כל הזמן יושבים אתם.

משה גפני: הם מתלוננים שאתם לא יושבים אתם.

מיקי לוי: כדאי לכם להסכים ל-30%.

<ניר אמסלר: שגית, את מדברת על ה-15% שאת רוצה לעדכן?

<ניר אמסלר: פשוט מי שמטפל פה, למעט אולי יניב, רוב האנשים שמטפלים ואחראיים על זה לא נמצאים פה, ולכן אני ממש מבקש שלא לעשות את זה.

משה גפני: תודה רבה, אני מודה לך.

משה גפני: אני מבקש שתקריאי.

<יניב כהן: רגע, אני רוצה להעיר לעניין ה-15%: אנחנו, כמו שישי הרגע אמר, עשינו איזושהי בדיקה לראות בשומות בהן כן נדרשו הוצאות לעומת שומות בלי הוצאות, להשוות, וכמו שישי אמר, המספר אפילו היה קצת מעל 20%.

<יניב כהן: לבוא ולתת 15% למי שלא נותן הוצאות זה בעצם לתת לו הטבה לעומת מי שיש לו את ההוצאות שהוא יוצא עם שיעור מס גדול יותר.

<יוסי אלישע: אז הוא יבחר במסלול של ה-15%.

משה גפני: אני אומר לכם, אני אף פעם לא עשיתי לכם נזק.

משה גפני: אני השעיתי חוקים אבל לא עשיתי נזק.

משה גפני: תאמינו לי, זה גם לטובתכם.

משה גפני: אומר את זה גם מיקי לוי, שהיה סגן שר האוצר.

משה גפני: זה גם לטובתכם, זה גם לטובת האזרחים וזה גם לטובת שר האוצר, שהוא יוכל להגיד שהוא עשה הקלה.

משה גפני: נראה את זה בעיתון אחר כך.

משה גפני: בבקשה, תקריאי.

<שגית אפיק: "(2א) בסעיף 48, אחרי סעיף קטן (ב3) יבוא: "(ב4) (1) על אף האמור בסעיף זה, במכירת דירת מגורים מזכה, יהא רשאי המוכר, על פי בקשה שתוגש במועד הגשת ההצהרה לפי סעיף 73, לשלם על חלק השבח הריאלי אשר חל עליו מס בשיעור הקבוע בסעיף 48א(ב)(1), מס בשיעור של 15%, ללא זכאות לקיזוז, לזיכוי או לפטור מהמס; לעניין חישוב השבח הריאלי לצורך החלת סעיף זה, יקראו את ההגדרות "יתרת שווי רכישה" ו"יתרת שווי רכישה מתואמת" שבסעיף 47 כך: "יתרת שווי רכישה" – שווי הרכישה לאחר הוספת הסכומים המותרים בניכוי לפי סעיף 39(4), ובניכוי פחת; "יתרת שווי רכישה מתואמת" – יתרת שווי הרכישה למעט הסכומים המותרים בניכוי לפי סעיף 39(4), כפול במדד ביום המכירה ומחולק במדד ביום הרכישה, ובהוספת הסכומים המותרים בניכוי לפי סעיף 39(4) כפול במדד ביום המכירה ומחולק במדד ביום ההוצאה.

<שגית אפיק: (2) לשווי המכירה יתווסף הסכום המרבי של הפחת או ההפחתה שניתן היה לנכותו לפי כל דין, כאמור בסעיף 122 לפקודה.

<שגית אפיק: (3) האמור בסעיף זה לא יחול – (א) במכירת דירת מגורים מזכה שלדעת המנהל התמורה המשתלמת בעדה הושפעה מאפשרויות קיימות או צפויות לבניית שטח גדול יותר מהשטח הכולל הנמכר.

<שגית אפיק: (ב) במכירת דירת מגורים שנוצר בה הפסד במכירת זכות במקרקעין.

<שגית אפיק: "

<יוסי אלישע: שגית, אם אתם מכניסים מרכיב פחת אז המסלול כבר לא מקוצר.

<יוסי אלישע: ברגע שנכנס מרכיב הפחת המסלול כבר לא מקוצר כי צריך לבדוק אם הדירה הושכרה, לא הושכרה, היתה ריקה, ניכו פחת, לא ניכו פחת, זה כבר לא מסלול ירוק אז עדיף אולי להוריד את הפחת.

<יניב כהן: שתי הערות: לגבי כל הנושא של הניסוח, לא היה לנו זמן להסתכל אז אנחנו צריכים לראות את הניסוח המדויק; לגבי ה-15%, אמרנו כבר, הממשלה בעצם מתנגדת - - -

משה גפני: הממשלה – לא מכיר אותה.

משה גפני: מה זה הממשלה?

משה גפני: הממשלה פעם קיימת, פעם לא קיימת.

משה גפני: פעם קיימת כזאת, פעם קיימת - - -

<יניב כהן: רק עוד מילה להסביר, ברשותך: זה בעצם לתת הטבה – אותו בן אדם, עם אותה כמות הוצאות, אם הוא היה מדווח לפי המסלול הרגיל, הוא היה משלם 22%-23% ופה אתה בא לתת לו 15%.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אני רוצה להגיד כך: אנחנו לא מצביעים היום, יש כמה שאלות שאתם צריכים לתת לנו תשובות, יש את הנושא של הניסוח.

משה גפני: אנחנו נצביע, לא יהיה יותר דיון על החוק, יהיו הצבעות, או שנהיה בעד או שנהיה נגד וכו'.

משה גפני: לגבי התוספת שאני מוסיף: אתם ביקשתם – "אתם" זה הממשלה – לשים את זה בחוק ההסדרים, אמר יושב-ראש הכנסת: אני מפצל את זה, אין עכשיו את החוק הזה, הוא תלוי ועומד, הוא גם לא הועבר לאיזושהי ועדה.

משה גפני: אני בא ומתנדב יחד עם חברי ועדה ואני אומר:

משה גפני: אנחנו מכניסים את מה שביקשתם לחוק ההסדרים, הולכים לקראתכם, עושים לרשות המסים גם טובה שלא תצטרך להתחיל לבדוק קבלות וכל מה שנלווה לכך, במיוחד אחרי שיש לכם קיצורי זמנים ועד 2020 אתם בכלל תצטרכו לעשות את זה מהר.

משה גפני: אנחנו מורידים את העול הזה מכם, נותנים מסלול ירוק.

משה גפני: מסלול ירוק – לא כל אחד בוחר.

משה גפני: יש כזה שרוצה להתמודד על הקבלות, זכותו המלאה.

משה גפני: אמרנו את זה גם בחוק עצמו – לא מעוקצך ולא מדבשך, לא רוצה קיזוז, לא רוצה כלום, היו לי הוצאות של 50%, אני רוצה להוכיח לכם, תתמודדו אתו.

משה גפני: אני בא ואומר, בהיגיון, המשמעות שיש קיזוז של 15% היא גם שאנחנו מכניסים את זה לחוק ההסדרים וגם שאנחנו מדברים על אנשים שכבר עשו את השיפוצים והוציאו את כל ההוצאות מזמן, לא עכשיו, כשידנו על התחתונה, הרי אנחנו שינינו את המצב.

משה גפני: לו אני הייתי רשות המסים, לו אני הייתי משרד המשפטים, הייתי מסכים להכניס את זה בחוק ההסדרים.

משה גפני: זו טובת העניין.

משה גפני: שר האוצר ייהנה מהתיקון הזה מכיוון שזה יעשה כותרת טובה.

משה גפני: לכן, הרי אני לא מצביע על זה, רק הקראנו את זה, אני רוצה להצביע ברגע שתהיינה הצבעות ואני מבקש מכם, תעשו גם על זה שיעורי בית.

משה גפני: אני מתכוון לטובת העניין, גם לטובתכם וגם לטובת אותם אנשים.

משה גפני: זה הכול.

משה גפני: בזה סיימנו את העניין, יותר אין דיון על החוק הזה.

משה גפני: אנחנו רוצים תשובות מכם.

משה גפני: שבו אתם, תנו לנו תשובות ונחליט מה מצביעים – בעד, נגד, נמנעים, נראה מה שנעשה בהצבעות.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.