ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 276, 2016-11-07 10:00

דוד אמסלם: בוקר טוב לכולם.

יעל גרמן: בוקר אור.

דוד אמסלם: איפה חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'?

<תומר רוזנר: הוא לא חייב להיות.

<תומר רוזנר: יש נציגים אחרים.

<גלעד קרן: אתה גם אחד היוזמים.

<תומר רוזנר: אתה גם היוזם.

<תומר רוזנר: אתה יכול לקיים את הדיון.

דוד אמסלם: לא, זו לא הבעיה.

דוד אמסלם: אני יכול לקיים דיון גם בלי שאני היוזם.

דוד אמסלם: אבל - - -

<תומר רוזנר: - - -

<לאה קריכלי: ארבע דקות ייקח לו.

אוסאמה סעדי: מה זה?

אוסאמה סעדי: זו הצעת חוק פרטית?

<לאה קריכלי: כן.

דוד אמסלם: כן.

יעל גרמן: ודאי.

טלב אבו עראר: של מי?

טלב אבו עראר: של היושב ראש, חבר הכנסת דוד אמסלם.

יעל גרמן: לא.

יעל גרמן: של מר ינון מגל.

טלב אבו עראר: כן?

יעל גרמן: שכבר לא נמצא בכנסת.

דוד אמסלם: טוב, רבותיי, בוקר טוב לכולם.

אוסאמה סעדי: זה עבר בטרומית?

<תומר רוזנר: כן, כן.

<קריאה: כן.

אוסאמה סעדי: אז זו הקריאה הראשונה.

טלב אבו עראר: זה עבר קריאה ראשונה?

<תומר רוזנר: הכנה לקריאה ראשונה.

דוד אמסלם: הכנה לקריאה ראשונה.

אוסאמה סעדי: הכנה, הכנה.

דוד אמסלם: עבר טרומית.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – אי מתן אשרה ורישיון ישיבה לקורא לחרם על ישראל), התשע"ה-2015.

דוד אמסלם: אני כבר אעביר את זכות הדיבור לחברי הכנסת, אבל לפני כן אני רוצה לספר איך אנחנו מתקדמים בדיון.

דוד אמסלם: אני ב-10:20 אמור לעזוב כאן לוועדת הכנסת בגלל שיש לנו את חוק ההסדרים.

דוד אמסלם: מי שימשיך את הדיון זה חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', שהוא בעצם אחד היוזמים המרכזיים של החוק הזה, ואחרי זה אני אבוא לכאן חזרה, אחרי שאני אסיים את ועדת הכנסת, ונעשה את ההצבעה – אם נוכל, היום.

דוד אמסלם: ואם לא, אז נדחה את זה ליום אחר.

דוד אמסלם: אז בבקשה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: כן.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת.

אוסאמה סעדי: אני חושב שאנחנו כבר רגילים לחקיקה שהיא אנטי דמוקרטית ואפילו לא חוקתית, אבל החוק הזה כבר, אני חושב, אדוני היושב ראש, עדיף בכלל לא לקדם אותו, ואני אסביר מדוע.

אוסאמה סעדי: בחוק הקיים היום – ואפשר גם לבקש חוות-דעת משפטית – יש סמכות לשר הפנים לאסור כניסתם של אנשים מסוימים.

אוסאמה סעדי: יש לו סמכות, יש לו שיקול דעת, והוא משתמש בזה.

אוסאמה סעדי: ויש אנשים שמגיעים עד לנתב"ג ומחזירים אותם.

אוסאמה סעדי: והסמכות הזאת קיימת.

אוסאמה סעדי: שיקול הדעת קיים בחוק – חוק הכניסה לישראל בסעיף 2.

אוסאמה סעדי: אז מה אתם רוצים פה?

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: בוא תחכים אותנו.

דוד אמסלם: אני לא מכיר את זה.

דוד אמסלם: הסמכות של שר הפנים לא מוגבלת?

דוד אמסלם: זאת אומרת בכל נושא או שהחוק מגביל אותו לאיזשהו משהו?

אוסאמה סעדי: לא, לא, לא, לא.

אוסאמה סעדי: נהפוך הוא - - -

יעל גרמן: אפשר לתקוף את זה בבית המשפט - - -

אוסאמה סעדי: נהפוך הוא.

דוד אמסלם: כל דבר אפשר לתקוף.

דוד אמסלם: זאת אומרת, לשר הפנים יש שיקול דעת - - -

אוסאמה סעדי: כן, כן, כן.

אוסאמה סעדי: נו, תבדקו את זה.

<תומר רוזנר: כן.

אוסאמה סעדי: תבדקו את זה.

<תומר רוזנר: שיקול הדעת של שר הפנים הוא רחב מאוד, אפילו מעבר למקובל.

<תומר רוזנר: - - - שבנושא הכניסה לישראל והיציאה ממנה והענקת אזרחות וכולי, שיקול הדעת של השר הוא רחב.

<תומר רוזנר: הרחב ביותר האפשרי.

אוסאמה סעדי: אז למה צריך חוק כזה?

אוסאמה סעדי: אתה מצמצם את זה פה.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר לכם: אתם אפילו, זה לשר לעניינים אסטרטגיים.

אוסאמה סעדי: אתם מצמצמים - - -

דוד אמסלם: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אני רוצה לשמוע.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: היועץ המשפטי תומר רוזנר, מה שאומר חבר הכנסת אוסאמה סעדי, שבעצם הסמכויות ניתנות לשר - - -

אוסאמה סעדי: נכון.

דוד אמסלם: עכשיו, הוא אומר שאפילו ההצעה הזאת מצמצמת את הסמכות של השר - - -

אוסאמה סעדי: נכון.

אוסאמה סעדי: נכון.

<תומר רוזנר: היא מחייבת את - - -

מיכל רוזין: זה היה סוג של הפרת חוק, שאיכשהו קידמו אותה.

<תומר רוזנר: לא, לא.

<תומר רוזנר: כאן הצמצום של שיקול הדעת הוא במובן הזה שאם תתקבל הצעת החוק הזו, לשר הפנים יהיה אסור לתת.

<תומר רוזנר: ברירת המחדל תהיה שאסור לתת למי - - -

דוד אמסלם: אחרת, לא יהיה לו.

דוד אמסלם: הבנתי.

<תומר רוזנר: לא יהיה לו שיקול דעת.

דוד אמסלם: מה שאתה אומר שבעצם אנחנו לוקחים לו את שיקול הדעת, - -

<תומר רוזנר: נכון.

אוסאמה סעדי: נכון.

דוד אמסלם: - - וזה הופך להיות אוטומט.

<תומר רוזנר: חובה.

אוסאמה סעדי: נכון.

דוד אמסלם: חובה.

אוסאמה סעדי: וזה אי אפשר.

אוסאמה סעדי: במשטר חוקתי אתה לא יכול בחוק להגביל את שיקול הדעת ואת הסמכות של שר, במיוחד שר הפנים, להשתמש וליישם את שיקול הדעת שלו.

אוסאמה סעדי: לכן, אני אומר: לאיפה אתם גוררים אותנו?

אוסאמה סעדי: ברגע שיש את החוק ויש את שיקול הדעת הרחב.

אוסאמה סעדי: אנחנו, אדוני היושב ראש, כל הזמן תוקפים את חוק הכניסה לישראל מרוב שהוא מעניק שיקול דעת רחב ביותר לשר הפנים.

אוסאמה סעדי: והולכים לבתי משפט, שבתי המשפט אומרים: הלכה פסוקה כבר שהשתרשה פה, שהסמכות ושיקול הדעת של שר הפנים הם כל כך רחבים שבתי המשפט, במקרים; אתה יודע מה, אדוני היושב ראש: מעטים המקרים שבתי המשפט התערבו בשיקול הדעת של שר הפנים.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה לקרוא, ברשותך, את ההצעה, היועץ המשפטי תומר רוזנר.

<תומר רוזנר: כן.

דוד אמסלם: אני אקריא אותה.

דוד אמסלם: חוק הכניסה לישראל, התשי"ב-1952, בסעיף 2 בסופו יובא: לא יינתנו לאדם שאינו אזרח ישראל או תושב קבע במדינת ישראל אשרה ורישיון ישיבה מכל סוג שהוא, אם הוא או החברה, הארגון או העמותה שהוא נציגם קוראים לחרם על ישראל, כהגדרתו בחוק למניעת פגיעה במדינת ישראל באמצעות חרם - - -

יעל גרמן: הופכים את המצב - - -

אוסאמה סעדי: אז הופכים את הסדר.

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין.

דוד אמסלם: אני שמעתי את היועץ המשפטי תומר רוזנר.

דוד אמסלם: זאת אומרת, מצד אחד, סעיף 1 בעצם אוסר כאילו, - -

<תומר רוזנר: כן.

דוד אמסלם: - - אבל מצד שני, סעיף (ה) שוב פעם מחזיר לו את שיקול הדעת.

<תומר רוזנר: נכון, אבל אתה משנה את נקודת המוצא.

<תומר רוזנר: זאת אומרת, נקודת המוצא היא לא, אלא אם כן יגידו כן.

דוד אמסלם: זאת אומרת, זה משהו סמנטי.

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: יש בזה משמעות.

<תומר רוזנר: יש בזה משמעות - - -

דוד אמסלם: אני רוצה להבין.

<תומר רוזנר: המשמעות היא שברירת המחדל של שר הפנים היא לא לתת.

<תומר רוזנר: אם הוא רוצה לתת, עכשיו הוא צריך להסביר.

<תומר רוזנר: במצב היום, הוא יכול לא לתת והוא צריך להסביר.

<תומר רוזנר: שיקול הדעת שלו הוא הרבה יותר.

<תומר רוזנר: נקודת המוצא שלו שהוא חופשי ממשקולת.

<תומר רוזנר: זאת אומרת, כשהוא בא להחליט עכשיו, במצב של היום, אם לתת או לא לתת, יש לו שיקול דעת: כן לתת, לא לתת – בודק כל מקרה לגופו.

<תומר רוזנר: כאן אומרים לו: קודם כל, ברירת המחדל היא לא לתת.

<תומר רוזנר: אם אתה רוצה לתת אתה קודם כל צריך לעמוד בתנאים שנקבעו בתקנות ולהפעיל שיקול דעת במקרה שזה מקרה מיוחד.

אוסאמה סעדי: אבל זה העניין שמצמצם את שיקול הדעת, ואנחנו טוענים כל הזמן נגד שיקול הדעת הזה.

אוסאמה סעדי: אתם עכשיו רוצים לבוא ולהכניס את זה לתקנות.

אוסאמה סעדי: מה זה התקנות?

אוסאמה סעדי: היום יש שיקול.

דוד אמסלם: מה שאני הבנתי מהיועץ המשפטי תומר רוזנר זה כזה דבר: שבמצב הנוכחי השר רשאי.

דוד אמסלם: הוא יכול להגיד שהוא אוסר, והוא צריך לנמק למה הוא אוסר.

אוסאמה סעדי: לא, לא מנמק.

<תומר רוזנר: הוא לא צריך לנמק.

דוד אמסלם: או לא לנמק.

אוסאמה סעדי: לא מנמק.

אוסאמה סעדי: זה בדיוק הפואנטה, שהוא לא צריך לנמק.

יוסף ג'בארין: - - - אם הולכים לבית המשפט - - -

אמיר אוחנה: צריך - - -.

אמיר אוחנה: כי אחרת, הוא - - - לבית המשפט העליון - - -

דוד אמסלם: עזוב בית משפט.

אוסאמה סעדי: אבל גם בית המשפט יגיד שיש מידע חסוי - - -

דוד אמסלם: אני בשלב ההבנה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אנחנו בשלב ההבנה.

דוד אמסלם: המצב היום, לפי מה שאני מבין מהיועץ המשפטי תומר רוזנר, שכדי בעצם שבן האדם לא ייכנס, השר באופן פוזיטיבי צריך לפעול.

<תומר רוזנר: נכון.

דוד אמסלם: כדי לאסור עליו את הכניסה.

<תומר רוזנר: לא, לא, לא.

<תומר רוזנר: לא, לא.

<תומר רוזנר: זה אחרת.

אוסאמה סעדי: הוא צריך לתת לו אשרה.

דוד אמסלם: מה שאתה אומר.

<תומר רוזנר: לא, לא, לא.

אוסאמה סעדי: צריך לקבל ויזה.

<תומר רוזנר: אדם הרוצה להיכנס לישראל צריך לבקש אשרה.

<תומר רוזנר: מה שקוראים ויזה.

<תומר רוזנר: והשר צריך להחליט אם הוא נותן לו את הוויזה או לא.

<תומר רוזנר: זאת אומרת, זה לא שהוא עומד בפתח, דופק, ואז השר צריך להגיד לו: לא.

דוד אמסלם: הבנתי.

<תומר רוזנר: הוא לא יכול להגיע לכאן לפני שהשר נותן לו אשרה.

דוד אמסלם: יפה.

דוד אמסלם: אז זאת אומרת, בכל מקרה, בן האדם שמגיע לישראל מגיש אשרה.

<תומר רוזנר: בלי אשרה הוא לא יכול להיכנס.

דוד אמסלם: ואז כזה דבר - - -

יוסף ג'בארין: לא.

יוסף ג'בארין: יש מדינות שלא צריך אשרה.

דוד אמסלם: לא, לא.

יוסף ג'בארין: שהוא מגיע.

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: עדיין הוא צריך אישור כניסה.

יוסף ג'בארין: כשהוא מגיע פיזית.

אוסאמה סעדי: צריך אישור כניסה.

דוד אמסלם: אישור כניסה.

אוסאמה סעדי: אישור כניסה.

אוסאמה סעדי: אם אין ויזה, הוא צריך אישור כניסה.

יוסף ג'בארין: כשהוא מגיע פיזית.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה להבין את הניואנסים.

דוד אמסלם: כי אתה שאלת שאלה טובה ואני רוצה להבין אותה.

דוד אמסלם: אז המצב היום הוא בעצם שבן אדם הגיש בקשה לכניסה - - -

<תומר רוזנר: או שהוא מגיע ממדינה שלא צריך.

<תומר רוזנר: כן.

דוד אמסלם: לא חשוב.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: לא חשוב.

דוד אמסלם: בוא נעזוב את זה.

דוד אמסלם: הוא מגיש בקשה.

דוד אמסלם: אז השר יכול - -

<תומר רוזנר: לתת או לא לתת.

דוד אמסלם: - - לתת או לא לתת.

דוד אמסלם: נכון?

אוסאמה סעדי: כן.

דוד אמסלם: בלי לנמק.

<תומר רוזנר: כן.

<תומר רוזנר: - - -

אוסאמה סעדי: חייב לו לתת.

אוסאמה סעדי: ואם הוא נותן - - -

דוד אמסלם: לתת או לא לתת.

דוד אמסלם: לא משנה.

דוד אמסלם: השר מדבר עם עצמו.

דוד אמסלם: אני עכשיו לא נותן.

דוד אמסלם: אסור לי לתת.

דוד אמסלם: אבל אני עכשיו, מותר לי לחשוב אולי כן לתת.

דוד אמסלם: אבל פה הוא צריך לנמק.

דוד אמסלם: זה מה שאתה אומר.

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: גם כאן הוא לא צריך לנמק, אבל - - -

דוד אמסלם: אז הלכה למעשה מה ההבדל?

<קריאה: - - -

אוסאמה סעדי: אבל את זה תשאלו את היוזמים.

דוד אמסלם: מעבר ל-– הלכה למעשה, מה ההבדל?

<קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: את זה תשאלו את היוזמים.

אוסאמה סעדי: לא אנחנו.

יוסף ג'בארין: ההבדל הוא שמרחיבים את הסמכויות שלו.

יוסף ג'בארין: כי במקרים כאלו יכול להיות שלשר אין סמכות כזו, כי הוא חרג מסמכותו.

<תומר רוזנר: מי אמר את זה?

<תומר רוזנר: מי אמר?

יוסף ג'בארין: אני אומר לך.

יוסף ג'בארין: כי זה לא עמד במבחן.

יוסף ג'בארין: זה עמדה פוליטית, למשל.

<תומר רוזנר: - - -

אוסאמה סעדי: הוא אוסר.

אוסאמה סעדי: אוסר את זה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', אתה שמעת מה שאמר - - -?

דוד אמסלם: תענה לנו על העניין הזה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אוסאמה סעדי העלה סוגיה יסודית שאני לא ידעתי.

דוד אמסלם: אז בואו נשמע את חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

דוד אמסלם: הוא בעצם המנוע מאחורי החוק הזה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<תומר רוזנר: נכון.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, המושג הזה של הבניית שיקול דעת של רשות מנהלית, זה משהו שהכנסת עושה אותו הרבה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא רוצים לנעול.

בצלאל סמוטריץ': כי בסוף, המציאות היא מורכבת ויש מקרים חריגים.

בצלאל סמוטריץ': ולפעמים יש איזה מקרה הומניטרי, שמישהו בשנה שעברה קרא לחרם, אבל עכשיו הסבתא שלו מאושפזת - - -

דוד אמסלם: הלכה למעשה, מה ההבדל?

יעל גרמן: החוק.

בצלאל סמוטריץ': היום שיקול הדעת של שר הפנים הוא מאה אחוז שלו.

בצלאל סמוטריץ': הוא עושה מה בראש שלו.

בצלאל סמוטריץ': הוא יכול להחליט שהוא נותן והוא יכול להחליט שהוא לא נותן.

בצלאל סמוטריץ': ואנחנו מציעים - - -

דוד אמסלם: ובהצעה?

אוסאמה סעדי: אתה מצמצם לו.

אוסאמה סעדי: אתה מצמצם לו.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מנחים אותו עכשיו לא לתת.

בצלאל סמוטריץ': זו ברירת המחדל - - -

דוד אמסלם: ואז יש לו שיקול דעת לתת.

<תומר רוזנר: כן.

בצלאל סמוטריץ': כן.

בצלאל סמוטריץ': אז רגע.

בצלאל סמוטריץ': לא - - -

<קריאה: נכון.

יוסף ג'בארין: במקרים חריגים.

דוד אמסלם: אז הוא מדבר עם עצמו.

דוד אמסלם: אמרתי.

דוד אמסלם: קודם, הוא היה מה שהוא רוצה.

דוד אמסלם: הוא היה אומר: תשמע, מותר לי, אבל אני יכול לאסור.

דוד אמסלם: ועכשיו הוא אומר: נאסר לי, אבל מותר לי להתיר.

מיכל רוזין: - - -

יעל גרמן: במיוחד שזה מקרים יוצאי דופן.

בצלאל סמוטריץ': יש בזה גם נפקא-מינה אחר כך בבג"ץ.

בצלאל סמוטריץ': - - - בג"ץ.

בצלאל סמוטריץ': נניח תיקון 113 לחוק העונשין שעשינו, כן?

בצלאל סמוטריץ': הבניית שיקול הדעת בענישה.

בצלאל סמוטריץ': לא באנו ואמרנו עכשיו לשופט: אתה חייב לתת עונש כזה, כי בסוף זה מורכב - - -

יוסף ג'בארין: זו סוגיה אחרת - - -

אוסאמה סעדי: אתה לא סומך על השיקולים של שר הפנים?

אוסאמה סעדי: אני רוצה להבין.

אוסאמה סעדי: אתה לא סומך על השיקולים של שר הפנים?

בצלאל סמוטריץ': לא אמרתי שאני סומך - - -

אוסאמה סעדי: שר הפנים, אתה יודע שהוא לא עובד מיוזמתו.

בצלאל סמוטריץ': - - -

אוסאמה סעדי: הוא בדרך כלל מקבל הנחיות והוראות מהשב"כ, ואז הוא פועל.

אוסאמה סעדי: מה.

אוסאמה סעדי: אז אתם לא - - - על מערכת הביטחון?

דוד אמסלם: אני רוצה לקחת פאוזה קטנה בגלל השאלה ששאלת.

דוד אמסלם: הממשלה פה?

אוסאמה סעדי: איפה שר הפנים?

מיכל רוזין: אולי נשמע את היועץ - - -

דוד אמסלם: מה עמדת הממשלה?

יעל גרמן: ואולי נוסיף עוד - - -?

דוד אמסלם: עוד מעט, עוד מעט.

דוד אמסלם: לא, לא, לא.

דוד אמסלם: אני עוד לא מתקדם.

דוד אמסלם: לא לא אולי.

דוד אמסלם: יש פה שאלת יסוד.

דוד אמסלם: קודם כל, אני רוצה לפתור אותה, ואחרי זה - - - בבקשה.

<נועם כהאן: נועם כהאן.

<נועם כהאן: אני היועצת המשפטית של רשות האוכלוסין וההגירה.

<נועם כהאן: שר הפנים תומך בהצעת החוק.

<נועם כהאן: צריך להבין שגם היום, במצב החוקי הקיים, יש אפשרות לשר הפנים להפעיל שיקול הדעת ולסרב כניסה של פעילים.

<נועם כהאן: מה שהצעת החוק הזאת עושה, היא בעצם - - -

יוסף ג'בארין: הוא מיישם אותה גם.

יוסף ג'בארין: כל הזמן.

יוסף ג'בארין: כן.

<נועם כהאן: זה עוד לא ממש רץ בפועל לגבי פעילי חרם - - -

דוד אמסלם: לא חשוב, לא חשוב.

דוד אמסלם: זה לא משנה לי אם הוא עשה.

יוסף ג'בארין: - - -

דוד אמסלם: אם הוא מיישם או לא, זה לא חשוב.

<נועם כהאן: צריך להבין שמה שאמרו כאן

<נועם כהאן: קודם על - - - ועל - - - שההחלטות יכולות להיות לא מנומקות, זה לא מדויק.

<נועם כהאן: מפני שכל החלטה של רשות מנהלית צריכה להיות מנומקת.

<תומר רוזנר: נכון.

זוהיר בהלול: מנומקת – סכנה לציבור.

זוהיר בהלול: אז מה?

זוהיר בהלול: מה מנומקת?

<נועם כהאן: ולכן - - -

זוהיר בהלול: איזה - - -

אוסאמה סעדי: אבל הוא לא יכול לנמק את זה שזה פעיל חרם ואני לא רוצה אותו – בלי חוק?

אוסאמה סעדי: זה מה שהוא עושה היום.

אוסאמה סעדי: למה צריך חוק?

אמיר אוחנה: והאם זה קרה.

אוסאמה סעדי: זה כל הזמן קורה.

אוסאמה סעדי: חבר הכנסת אמיר אוחנה, זה כל הזמן קורה.

אוסאמה סעדי: זה כל הזמן קורה.

אוסאמה סעדי: מה זה?

דוד אמסלם: אנחנו בשלב ההבנה, רבותיי.

אני אסביר: הצעת החוק הזאת בעצם מביאה את הדבר הזה גם לחקיקה ראשית ואומרת שאם יחוקק מה שהוסבר כאן קודם על ידי המציעים – להתנות את שיקול הדעת בצורה כזאת שמחייבת את שר הפנים לפעול למניעת הכניסה של הפעילים האלה, ורק במקרים חריגים, הומניטריים, לשיקול דעת שר הפנים, הכניסה הזאת תאושר על אף המצב הקיים - - -

דוד אמסלם: אני לא הבנתי עדיין את מה - - -

מיכל רוזין: - - -

אוסאמה סעדי: למה חוסכים?

אוסאמה סעדי: אבל הם מגבילים שיקול דעת.

אוסאמה סעדי: זה אסור.

<קריאה: אסור.

מיכל רוזין: אסור.

אוסאמה סעדי: זה אסור.

מיכל רוזין: זה היה במירכאות.

<קריאה: - - -

אוסאמה סעדי: זה אסור.

אוסאמה סעדי: אני מתפלא על היועץ המשפטי של שר הפנים.

אוסאמה סעדי: נו, באמת.

מיכל רוזין: אני גם מתפלאת שהוא - - -

אוסאמה סעדי: איך - - -?

אוסאמה סעדי: באים להגביל את שיקול הדעת שלכם ואתם אומרים: כן?

דוד אמסלם: אני עדיין לא הצלחתי להבין את הנפקא-מינה להלכה.

<קריאה: - - -

יוסף ג'בארין: ולמה צריכים את זה - - -?

<נועם כהאן: - - - אנחנו נמצאים בתקופה שבה - - -.

<נועם כהאן: ולכן אם זה קבוע בחקיקה ראשית, אז הדבר הזה - - - ולהחלטות של שר הפנים.

<קריאה: שיקול דעת - - -

אוסאמה סעדי: אבל זה מופיע.

אוסאמה סעדי: זה מופיע בסעיף 2.

יוסף ג'בארין: כי לא סומכים עליו.

יוסף ג'בארין: מה, כי לא סומכים על שר הפנים?

אוסאמה סעדי: זה מופיע בסעיף 2.

<נועם כהאן: - - -

אוסאמה סעדי: זה לא מופיע בסעיף 2?

מיכל רוזין: אולי כי הוא לא מספיק קיצוני.

מיכל רוזין: הוא לא מספיק מכליל.

מיכל רוזין: הוא לא מספיק חוסם.

דוד אמסלם: חשוב לי.

דוד אמסלם: אני עדיין לא הבנתי.

אמיר אוחנה: אני חושב שיש לי תשובה.

דוד אמסלם: רק שנייה.

יעל גרמן: זה ברירת מחדל.

דוד אמסלם: - - האם השאלה, מבחינת השר, נפקא-מינה להלכה?

דוד אמסלם: עזוב מה יחשבו.

<נועם כהאן: אז אני - - -

דוד אמסלם: האם היום השר יכול לעצור את אותו פעיל ומחר, עם החוק הזה, הוא יכול לעצור את אותו פעיל – כן או לא?

<נועם כהאן: כן.

<נועם כהאן: זה באמת לא משנה את נקודת המוצא.

<נועם כהאן: ויותר מזה, אני חושבת שנכון להגדיר שאנחנו פועלים פה בשני מסלולים מקבילים.

<נועם כהאן: אנחנו מנסים לקדם את המהלך הזה גם במצב החוקי הקיים היום.

<נועם כהאן: אנחנו לא יודעים איך הוא יצלח את הערכאות השיפוטיות ואת - - -

מיכל רוזין: אבל אתם עוד לא יודעים שהוא לא צולח.

<נועם כהאן: - - -

אוסאמה סעדי: את מה?

אוסאמה סעדי: מה הוא לא יצלח?

אוסאמה סעדי: את הצעת החוק הזאת?

מיכל רוזין: שרת המשפטים, באמת.

מיכל רוזין: אדוני היושב ראש, חבר הכנסת דוד אמסלם, שרת המשפטים טוענת לחקיקת יתר, חקיקה מיותרת.

מיכל רוזין: ובסוף מביאים משהו שעושה לשני הכיוונים.

מיכל רוזין: באמת, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', אתם עושים צחוק מאיתנו – חברי הכנסת.

מיכל רוזין: מאמר שלם היא כתבה על חקיקה מיותרת - - -.

מיכל רוזין: באמת.

<קריאות: - - -

דוד אמסלם: אני, בסופו של דבר, יכולתי את הדיון שכל אחד ידבר שלוש דקות.

דוד אמסלם: אלא מה קרה?

דוד אמסלם: כשחבר הכנסת אוסאמה סעדי פתח את הדיון, הוא העלה, לדעתי, בעיית יסוד רצינית.

דוד אמסלם: זה לא עוד דבר קטן.

דוד אמסלם: לכן, רציתי לברר.

דוד אמסלם: יכול להיות שכל הדיון הזה, יכול להיות שחבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' ישמע אותו.

דוד אמסלם: אני לא ידעתי על מה שהוא אמר, אבל אם חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' יודע, חשבתי שהוא אולי ישמע והוא יתייחס לזה.

דוד אמסלם: זה היה חשוב לי לסגור את הפינה הזאת.

דוד אמסלם: אבל בואי נתקדם.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם דווקא עם חברי הכנסת.

דוד אמסלם: אחרי זה נעבור לדיון המקצועי.

טלב אבו עראר: מכובדי היושב ראש, אני לא רוצה להאריך בדברים, אבל אני מציע לכם לא לחשוש על המדינה הזו מהפלסטינים או מהערבים.

טלב אבו עראר: תחששו על המדינה הזו מכמותו של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' ומר ינון מגל.

טלב אבו עראר: אגיד לך למה - - -

דוד אמסלם: זה הדיון?

דוד אמסלם: ואתה מוטרד מזה?

דוד אמסלם: ואתה מוטרד מזה או לא?

טלב אבו עראר: - - - אני לא מוטרד בכלל.

טלב אבו עראר: אני אף פעם לא הייתי מוטרד, אבל אני מוטרד ממך.

טלב אבו עראר: אתה, שאני שמעתי אותך, האזנתי לך בריאיון שהיה לפני שלושה ימים.

דוד אמסלם: על מה?

טלב אבו עראר: בקול.

טלב אבו עראר: זיהיתי את הקול שלך.

טלב אבו עראר: בריאיון ברדיו.

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: זה הדיון?

טלב אבו עראר: זה הדיון.

דוד אמסלם: אז אני אמרתי משהו אחר.

טלב אבו עראר: - - - זה אנטי דמוקרטי.

טלב אבו עראר: זה אנטי דמוקרטי.

טלב אבו עראר: זה בכלל לא חוקי.

טלב אבו עראר: בכלל, תשמע, הרי בעשור האחרון, כל החוקים - - -

דוד אמסלם: דוד בן גוריון היה מפא"יניק.

דוד אמסלם: הוא לא היה בית"רי.

דוד אמסלם: דוד בן גוריון אמר פעם: חשוב מה היהודים עושים, פחות מה הגויים אומרים.

דוד אמסלם: ככה קמה המדינה הזאת.

טלב אבו עראר: - - - חשוב?

דוד אמסלם: חשוב מה היהודים עושים, לא מה הגויים אומרים.

טלב אבו עראר: אבל בסופו של דבר, בסופו של יום, כל מי שמגיע לו זכות, הוא גם יקבל.

טלב אבו עראר: חבל על הזמן.

טלב אבו עראר: הפלסטינים – כל האדמה שלהם תחזור אליהם.

טלב אבו עראר: במיוחד הפרטית.

דוד אמסלם: זה הנושא?

טלב אבו עראר: זו התשובה שלך.

טלב אבו עראר: זו התשובה שלך שאמרת מה אמר דוד בן גוריון.

טלב אבו עראר: זה בדיוק ככה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת טלב אבו עראר, מה אתה רוצה להגיד לנו?

דוד אמסלם: לגבי החוק.

טלב אבו עראר: אני רוצה להגיד שבעשור האחרון אתם בדיוק פועלים על פי נוסחתו של ראש הממשלה בנימין נתניהו: מה שלא בא בכוח, בא ביותר כוח.

טלב אבו עראר: היהירות הזו, המדיניות היהירה הזו לא תעזור לאף אחד.

טלב אבו עראר: לכן, צריך לשאול את עצמנו, כאן, במדינה הזו: למה קוראים לחרם על ישראל?

טלב אבו עראר: למה?

טלב אבו עראר: למה?

טלב אבו עראר: כי ממשיכים בהתנחלויות.

טלב אבו עראר: לא מקשיבים לעולם, מה הוא אומר.

טלב אבו עראר: עמונה – החלטת בג"ץ.

טלב אבו עראר: צריך להעיף משם.

דוד אמסלם: חבר הכנסת טלב אבו עראר, אבל זה לא קשור עכשיו.

טלב אבו עראר: לי זה קשור.

דוד אמסלם: חבר הכנסת טלב אבו עראר, אני מחבב אותך - - -

טלב אבו עראר: אבל למה?

טלב אבו עראר: אחת הסיבות לחרם, מהי?

טלב אבו עראר: מהי?

טלב אבו עראר: מהי?

דוד אמסלם: מה זה קשור?

טלב אבו עראר: עניין ההתנחלויות.

דוד אמסלם: תתייחס.

דוד אמסלם: אתה שמעת?

דוד אמסלם: אני הקראתי את הצעת החוק?

דוד אמסלם: יש לך הערה למה שקראתי?

טלב אבו עראר: אני מתייחס.

טלב אבו עראר: אז אני אתייחס.

טלב אבו עראר: החוק הזה אנטי דמוקרטי, מבייש.

טלב אבו עראר: צריך - - -

דוד אמסלם: אין בעיה.

טלב אבו עראר: תודה.

דוד אמסלם: בבקשה, חברת הכנסת יעל גרמן.

דוד אמסלם: בבקשה.

יעל גרמן: כן, תודה.

יעל גרמן: אני רוצה לומר שאני חושבת שהחוק הזה מיותר גם בגלל מה שחבר הכנסת אוסאמה סעדי אמר, אבל הרבה יותר מזה.

יעל גרמן: אנחנו, כולנו, מתרעמים ורוצים להילחם נגד החרם.

יעל גרמן: אני חושבת שהחרם זה ביטוי אנטישמי חמור מאוד, ואנחנו צריכים באמת להילחם נגד זה.

יעל גרמן: אבל האם הצעת החוק הזו תמנע את החרם?

יעל גרמן: התשובה היא חד משמעית: לא ולא.

יעל גרמן: היא לא תמנע מאלה שנמצאים בחוץ לארץ להמשיך ולהשמיץ אותנו - - -

דוד אמסלם: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', בוא, תמשיך את הדיון.

יעל גרמן: אז אולי רק תסיים ותשמע את מה שאני התחלתי לומר.

דוד אמסלם: - - -

יעל גרמן: אדוני ממלא היושב ראש, אני מאוד-מאוד מקווה שאוזניך קשובות ואתה באמת משתדל להיות לפחות במצב של ניוטרל.

יעל גרמן: אני אתחיל מההתחלה.

יעל גרמן: הצעת החוק הזו מיותרת.

יעל גרמן: היא מיותרת, קודם כל, בגלל מה שאמר חברי, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יעל גרמן: היא מיותרת מפני שבאמת יש לנו יותר מדי הצעות חוק.

יעל גרמן: אמרתי חברתי כאן בקריאה שרק לאחרונה שרת המשפטים באה ואמרה שיש לנו חוקים רבים מדי.

יעל גרמן: אז זה בוודאי חוק מיותר.

יעל גרמן: אבל הוא גם חוק מיותר מפני שהוא לא עונה על מטרתו.

יעל גרמן: מה מטרתו?

יעל גרמן: הוא כותב:

יעל גרמן: הצעת חוק זו באה למנוע מאנשים ומנציגים של חברות, עמותות וארגונים הקוראים לחרם על ישראל לפעול בתוך שטחי מדינת ישראל לקידום רעיונותיהם.

יעל גרמן: סליחה, חברים.

יעל גרמן: אם הצעת החוק היא באמת למנוע את החרם, היא בוודאי לא תמנע אותו בחוץ לארץ.

יעל גרמן: כי האנשים בחוץ לארץ יכולים להמשיך, לדאבוני, וימשיכו לעשות זאת - - -

בצלאל סמוטריץ': אבל זה לא מה שכתוב.

בצלאל סמוטריץ': קראת משהו אחד ואת מסבירה משהו אחר.

יעל גרמן: לא.

יעל גרמן: אני רוצה לומר שאנחנו נגד החרם.

יעל גרמן: אז על החרם בחוץ לארץ, הצעת החוק הזו לא עונה.

יעל גרמן: גם על החרם, גם על קידום רעיונות החרם, פה, בישראל, היא לא עונה.

יעל גרמן: מפני שישנם כאלה שהם תושבי ישראל, אזרחי ישראל, שהם בעד החרם, והם ימשיכו לפעול בעד החרם בתוך ישראל גם אחרי הצעת החוק הזו.

יעל גרמן: זאת אומרת, זה לא ימנע את קידום - - -

בצלאל סמוטריץ': אז החיים הם שחור-לבן?

בצלאל סמוטריץ': או שפתרנו הכול או שלא נפתור כלום?

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מתקדמים, מה שאפשר.

בצלאל סמוטריץ': מה לעשות.

יעל גרמן: לא.

יעל גרמן: מיד אני.

יעל גרמן: לאט-לאט, אדוני היושב ראש.

יעל גרמן: תקשיב.

יעל גרמן: עכשיו, מה אתה מבקש?

יעל גרמן: למנוע?

יעל גרמן: אתה מבקש למנוע שאותם אלה שפועלים בחוץ לארץ, לא יוכלו לבוא הנה לישיבת קבע או לכל דבר אחר ולפעול מפה.

יעל גרמן: איך אתה מבקש לעשות את זה?

יעל גרמן: על ידי הטלת חרם.

יעל גרמן: עכשיו, אני שואלת אותך:

יעל גרמן: אנחנו בעד חרם או נגד חרם?

יעל גרמן: אנחנו הרי נגד חרם.

יעל גרמן: האם היית רוצה שמפני שמדינת ישראל מתחילה לעשות חרמות, על דבר הכי צודק שבעולם, אבל עדיין אנחנו מכריזים פה על חרם, חרם על אנשים.

יעל גרמן: בדרך כלל על עיתונאים; על אנשים שחושבים שמה שהם אומרים זה נכון.

יעל גרמן: הם רק רוצים לבוא הנה מיד; האם אתה חושב שזה באמת יגרום לכך שהרעיונות האלה לא יתפשטו?

יעל גרמן: אולי תחשוב לרגע שאם אנחנו נכניס את החרם לחוק, אולי חס וחלילה יחשבו בחלק מן המדינות גם את החרם להכניס לחוק?

יעל גרמן: אולי סימון המוצרים, שהיום הוא לא חוק, יהפוך לחוק?

יעל גרמן: אולי החרמות שעושים על מדינת ישראל – יבינו שבמדינת ישראל יש חוקים נגד ה-BDS.

יעל גרמן: אז אולי גם במדינות האחרות יחשבו פתאום, ונצא שמהחוק הזה אנחנו מזיקים ומרעים את מצבנו.

יעל גרמן: ולבסוף, יש עוד נימוק מאוד-מאוד קטן.

יעל גרמן: נימוק קטן.

יעל גרמן: אולי יש סיכוי שאדם, שהוא שונא את מדינת ישראל ומטיף בעד החרם ויבוא הנה; כמו, למשל, עיתונאי.

יעל גרמן: כי בדרך כלל הרי זה נגד עיתונאים.

יעל גרמן: מי מבקש ישיבת קבע?

יעל גרמן: עיתונאים.

יעל גרמן: אולי הוא יבוא הנה ויראה וייפגש וידבר.

יעל גרמן: אולי הוא ישנה את דעתו.

יעל גרמן: מכל הסיבות האלה החוק הזה מיותר, ואני מציעה שלא יחוקק.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת מיכל רוזין.

כדברי פתיחה: אבל יש פה פשוט הצעת חוק, שהתחילה כהצהרת חוק.

כדברי פתיחה: ואנחנו מכירים את זה.

כדברי פתיחה: חברי הכנסת רוצים להראות שהם עושים בעניין החרם.

כדברי פתיחה: ומה אתה יכול לעשות?

כדברי פתיחה: כי אתה לא מקבל תקציב BDS, שיש תקציב מאוד גדול לשר לביטחון הפנים לפעול, לא רק בתוך גבולות מדינת ישראל, אלא גם בעולם.

כדברי פתיחה: אלא רוצים להראות שהם עושים משהו.

כדברי פתיחה: אז הם מגישים הצעת חוק, חותמים מלא אנשים.

כדברי פתיחה: כי הנה-הנה, אנחנו יכולים להראות שאנחנו נגד מי שפועל בעד חרם על מדינת ישראל.

כדברי פתיחה: יש פה לא רק חקיקה מיותרת, כמו ששרת המשפטים כתבה מאמר שלם, על איך הכנסת מחוקקת את עצמה לדעת.

כדברי פתיחה: ומי שמחוקק את עצמו לדעת זו הממשלה, ואפשר להראות את זה השוואית.

כדברי פתיחה: בכל העולם, זו הממשלה שמגישה הכי הרבה, הכי הרבה, הכי הרבה - - -

רועי פולקמן: תתמכו בהצעה לצמצום - - -?

רועי פולקמן: כי הגשנו לכם - - - וסירבתם.

מיכל רוזין: אני לא יודעת מי זה סירבתם.

מיכל רוזין: אתה לא מדבר בשמי, אבל בסדר.

רועי פולקמן: - - - במחנה הציוני - - -

מיכל רוזין: המחנה הציוני זה לא אני.

מיכל רוזין: בוא נשים את זה על השולחן.

רועי פולקמן: אוקיי - - - אבל בכל זאת, את חלק - - -

מיכל רוזין: גם אתה חלק.

מיכל רוזין: ויש דברים שאתה אומר – אני לא.

מיכל רוזין: אני לא אגיד לך: אתה ליכוד ואתה זה.

רועי פולקמן: זה לגיטימי.

רועי פולקמן: זה לגיטימי.

רועי פולקמן: זו אמירה לגיטימית.

מיכל רוזין: ולכן מי שמחוקק את עצמו לדעת זו הממשלה והקואליציה וחברי הקואליציה, עם חקיקות מיותרות.

מיכל רוזין: עכשיו, זה לא רק שזה מיותר.

מיכל רוזין: יש פה את הסמכות כבר.

מיכל רוזין: הסמכות ניתנה.

מיכל רוזין: מה שאתם עושים זה נזק תדמיתי, קודם כל, למדינת ישראל.

מיכל רוזין: הנה, מדינת ישראל שוב מצמצמת, שוב מחוקקת חוקים אנטי דמוקרטיים, שוב מחוקקת חוקים שיגבילו - - -

מיכל רוזין: אני אומרת תדמיתית.

מיכל רוזין: תדמיתית בעולם - - -

יעל גרמן: במצב הקיים - - -

דב חנין: לא רק זה.

דב חנין: זו הבעת אי אמון בשר הפנים.

דב חנין: יש משהו שאנחנו לא יודעים?

דב חנין: למה אי אמון בשר הפנים?

מיכל רוזין: המצב הקיים מאפשר לשר למנוע כל בן אדם.

יעל גרמן: וזה לגיטימי.

מיכל רוזין: דרך אגב, לא בגלל רק חרם.

מיכל רוזין: כל בן אדם מלהיכנס למדינת ישראל.

מיכל רוזין: וגם החוק עומד לצידו וגם אם יהיו עתירות.

מיכל רוזין: ששוב, מביאים הצעת חוק לענות על עתירות שלא קיימות ולא היו עד היום.

מיכל רוזין: אז מה אנחנו רוצים?

מיכל רוזין: להמשיך כלפי העולם, להראות את כל החקיקות?

מיכל רוזין: שוב, שאני התנגדתי ואתה לא: כמו העמותות וההדחה.

מיכל רוזין: אז עכשיו מביאים עוד הצעת חוק.

מיכל רוזין: אתה עכשיו תשלוט איך זה יוצג בעולם?

מיכל רוזין: בעיניי, זה מיותר מכל כיוון אפשרי.

מיכל רוזין: גם עניינית.

מיכל רוזין: מילא ענייני.

מיכל רוזין: לפחות בהדחה, בעמותות טענתם שיש ענייניות.

מיכל רוזין: פה אין ענייניות.

מיכל רוזין: יש פה הצהרה לשמה.

מיכל רוזין: זה דבר ראשון.

בצלאל סמוטריץ': - - - שיקול דעת.

בצלאל סמוטריץ': הוא לא מבטל, הוא רק מנחה.

בצלאל סמוטריץ': הוא מבנה שיקול דעת, וזה דבר שאנחנו עושים בחוק כל הזמן.

מיכל רוזין: הוא מבנה שיקול דעת ברמה שתיצור יותר עתירות לבית המשפט.

דב חנין: לא.

דב חנין: הוא מצמצם את שיקול הדעת.

<קריאה: - - -

יעל גרמן: עיתונאים - - -

מיכל רוזין: - - עיתונאים ואנשים שפעילים בזכויות אדם, שהרצון, ההיפך, להביא אותם, להראות להם משהו אחר, לשמוע טיעונים אחרים.

מיכל רוזין: ותאמינו לי שכשהם שומעים טיעונים אחרים, ולא רק מרחוק, הדברים משתנים.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת אמיר אוחנה.

אמיר אוחנה: תודה, אדוני.

אמיר אוחנה: קודם כל, עלו טיעונים כבדי משקל מצד חבריי לאופוזיציה.

אמיר אוחנה: ואני ממש לא מבטל אותם.

אמיר אוחנה: אני רוצה להתייחס אליהם.

אמיר אוחנה: אחד, הנושא של החוק מיותר או לא נחוץ וכולי.

אמיר אוחנה: גם אם זה נכון, שאפילו על פי המצב החוקי כיום, שר הפנים יכול לשלול את כניסתו של פעיל BDS, עדיין, על פי המצב אפשר לעתור לבית המשפט העליון ולהגיד: מי אמר?

אמיר אוחנה: איפה כתוב שפעיל BDS זו עילה טובה לפסול כניסתו של אדם?

אמיר אוחנה: איפה זה כתוב?

אמיר אוחנה: ואז לתקוף את ההחלטה של השר, ואולי ההחלטה תתבטל.

אמיר אוחנה: אבל כאשר אנחנו מעגנים בחוק את העילה הזו, אז אי אפשר יותר לבוא ולטעון איפה זה כתוב שפעיל BDS לא יכול להיכנס.

אמיר אוחנה: זה כתוב.

אמיר אוחנה: והוא פועל במסגרת סמכותו כחוק.

אמיר אוחנה: ואם בית המשפט העליון רוצה לחוקק תחת הרשות המחוקקת, זה סיפור אחר.

אמיר אוחנה: אבל יש עילה בחוק.

אמיר אוחנה: זה דבר אחד.

יוסף ג'בארין: אגב, לא כתוב שהוא פעיל BDS.

יוסף ג'בארין: כאילו בחוק.

יוסף ג'בארין: זה הרבה יותר רחב.

יוסף ג'בארין: לא, לא כתוב.

<קריאה: - - - חרם.

אמיר אוחנה: אני מתנסח בלשון חופשית, אבל פעיל חרם.

יעל גרמן: פעיל חרם.

יעל גרמן: הוא לא חייב להיות פעיל BDS.

יעל גרמן: נכון.

אמיר אוחנה: עכשיו, לגבי הטענה שזה לא - - - (בשל תקלה באמצעי ההקלטה, קטע קצר של הדברים אינו כלול בפרוטוקול) - - - אנשי המוסד לחסל אותך, אבל את המינימום של אתה לא תוכל לבוא לביתנו, אנחנו יכולים להגיד.

אמיר אוחנה: וזה מה שהחוק הזה אומר.

יעל גרמן: יש ויש.

יעל גרמן: יש ויש.

אמיר אוחנה: מה הרוב?

יוסף ג'בארין: ומה הבעיה בזה?

אמיר אוחנה: אנחנו הולכים אחרי הרוב.

יוסף ג'בארין: יש לך בעיה שהם ייראו את מה שקורה בשטחים הכבושים?

יוסף ג'בארין: זו הבעיה שלך, שהם ייראו?

אמיר אוחנה: לא.

אמיר אוחנה: הבעיה שלי זה לא שיבואו וייראו.

אמיר אוחנה: שיבואו וייראו - - -

יוסף ג'בארין: - - -

אמיר אוחנה: הבעיה שלי שהם אחר כך - - - ומשדרים - - -

יוסף ג'בארין: - - - והם ייראו מה שקורה - - -

אמיר אוחנה: כל אחד יכול לבוא ולהיכנס לישראל ולראות מה שהוא רוצה.

אמיר אוחנה: אבל כאשר הוא הולך לקרוא על חרם על מדינת ישראל – פה זה נעצר.

אמיר אוחנה: אוקיי?

אמיר אוחנה: פה זה כבר לא לראות וללמוד.

אמיר אוחנה: לקרוא לפעולות אקטיביות נגד מדינת ישראל.

אמיר אוחנה: וצריך רק לראות את ההפגנה באירלנד של תומכי החרם, שקוראים לישראל רוצחת ומדינת אפרטהייד וכולי.

אמיר אוחנה: ומה הם אומרים?

אמיר אוחנה: תראו את הספרים של שוברים שתיקה, תקראו אותם.

אמיר אוחנה: אלה דברים חשובים מאוד.

יוסף ג'בארין: אם הוא קורא לחרם על עזה?

אמיר אוחנה: הם אומרים.

אמיר אוחנה: הם - - -

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת יוסף ג'בארין, נו.

יוסף ג'בארין: - - -

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת יוסף ג'בארין, אני - - -

אמיר אוחנה: זה, זה מה שאנחנו מנסים לעשות בחוק הזה.

יוסף ג'בארין: ואם הוא קורא לחרם רק על ההתנחלויות?

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת יוסף ג'בארין, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אמיר אוחנה: זה מה שאנחנו - - -

יוסף ג'בארין: אני שואל.

בצלאל סמוטריץ': לא, אל תשאל.

בצלאל סמוטריץ': עוד מעט יהיה לך תור לדבר.

בצלאל סמוטריץ': בוא נעשה דיון מתורבת.

יוסף ג'בארין: אי אפשר לשאול אצלך שאלה?

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': אפשר דיון מתורבת.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא שואל, אתה מתפרץ.

יוסף ג'בארין: - - - אם הוא קורא לחרם רק על - - -?

אמיר אוחנה: בעיניי אין הבדל.

יוסף ג'בארין: בעיניך אין הבדל.

יוסף ג'בארין: זהו.

יוסף ג'בארין: בדיוק.

אמיר אוחנה: נכון.

אמיר אוחנה: זה מה שאני אומר.

אמיר אוחנה: והממשלה הזו נבחרה כי בעיניה אין הבדל.

אמיר אוחנה: נכון.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, חבר הכנסת אמיר אוחנה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת זוהיר בהלול.

זוהיר בהלול: אדוני היקר, אנחנו רוצים להיות זימבבואה, מדינתו של מוגאבה?

זוהיר בהלול: אנחנו רוצים להיות צ'אבס, מדינתו של, המדינה הוונצואלית הידועה לשמצה בעיני האחרים?

זוהיר בהלול: תאר לעצמך שמישהו בישראל, מתוקף חופש הביטוי, כותב מאמר נגד מוגאבה ולא מאפשרים לו להיכנס לזימבבואה?

זוהיר בהלול: מה הייתם כותבים?

זוהיר בהלול: עריצות, משטר טוטליטרי, מדינה אנטי דמוקרטית.

זוהיר בהלול: וזה היה על הכיפק, כי מונעים מיהודים להיכנס – בעלי דעה, מתוקף חופש הביטוי.

זוהיר בהלול: שים לב, אני ממש קורא את הדברים האלה כדי שתבין מה מורכבות העניין.

זוהיר בהלול: בדו"ח של מבקר הגבולות עלה שבחור בשם ספדינג – אני חושב שזה השם – - -

יוסף ג'בארין: גארי, גארי ספדינג.

זוהיר בהלול: כן.

זוהיר בהלול: - - עומד לנסוע לכפר בילעין.

זוהיר בהלול: ממה זה עולה?

זוהיר בהלול: מכך שבאחת התגובות להודעתו בפייסבוק, שהוא נוסע לארץ, הגיב לו חבר ושאל אותו: אם יגיע לבילעין?

זוהיר בהלול: שאל אותו החבר.

זוהיר בהלול: הוא לא ענה.

זוהיר בהלול: שמר, מה שנקרא במחוזותינו, על זכות השתיקה.

זוהיר בהלול: וזהו.

זוהיר בהלול: (בשל תקלה באמצעי ההקלטה, קטע קצר של הדברים אינו כלול בפרוטוקול) - - - בנתב"ג או במקום אחר – לקבוע שהנ"ל לא יכול להיכנס לארץ.

זוהיר בהלול: ההחלטה למנוע מאדם להביע את דעתו ובכך לגרום לו לא להגיע לארץ או להיכנס לארץ – הדבר הזה הוא המאפיין המובהק ביותר של משטר טוטליטרי.

זוהיר בהלול: אני לא יודע, אתם מאבדים את עצמכם לדעת באמצעות חקיקה בלתי מבוקרת לחלוטין.

זוהיר בהלול: ואני ממש משתמש במילים מאוד מעודנות.

זוהיר בהלול: אני אומר לכם: באמת, המדינה הכי דמוקרטית במזרח התיכון, ואכן זו המדינה הכי דמוקרטית; אני לא מתבייש.

זוהיר בהלול: אני לא מסתתר.

זוהיר בהלול: זו מדינה בעלת מאפיינים דמוקרטיים אמיתיים.

זוהיר בהלול: אבל מה שאתם גורמים, אדוני היושב ראש, לדמוקרטיה הזו – להיפגע באופן אנוש פעם אחר פעם.

זוהיר בהלול: תסלקו מן המדף את הדבר הזה כדי שנמשיך לחיות באטמוספירה - - - אתה שומע, אדוני היושב ראש?

זוהיר בהלול: זה חשוב לי מאוד.

בצלאל סמוטריץ': אני מקשיב לך, חבר הכנסת זוהיר בהלול.

זוהיר בהלול: זה חשוב לי, כי אתה מאחורי ההנעה הדורסנית הזו של חוקים שהופכים את המדינה הזו ממש לאנטי דמוקרטית.

זוהיר בהלול: אני חושב שאנחנו צריכים לשמור על צלם אנוש, כאן, במדינה.

זוהיר בהלול: לשמר את חופש הביטוי.

זוהיר בהלול: להתמודד עם אלה שקוראים לחרם נגד ישראל בשיפור המצב בישראל, בשיפור האווירה הדמוקרטית בישראל.

זוהיר בהלול: אני ממש חושב שאתם לוקחים את הסיפור הזה עד להגחכה.

זוהיר בהלול: את הסיפור הזה של חקיקה כמעט יום-יומית.

זוהיר בהלול: אתם מכניסים אותנו לתוך הצינוק הזה פעם אחר פעם, ואנחנו אפילו מאבדים את הכלים להתגונן.

זוהיר בהלול: כי על מה אנחנו מתגוננים?

זוהיר בהלול: עליך אנחנו מתגוננים.

זוהיר בהלול: כי אם אתה מאבד את עצמך לדעת באמצעות חקיקה - - -, אתה גורם לילדיך לחיות באווירה אנטי דמוקרטית.

זוהיר בהלול: זה מה שאתם רוצים?

זוהיר בהלול: שיבושם לכם.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, חבר הכנסת זוהיר בהלול.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת רועי פולקמן.

רועי פולקמן: אני אתחיל רגע מהדיבר על עודף החקיקה.

רועי פולקמן: אני תומך מאוד בצמצום החקיקה הפרטית.

רועי פולקמן: אפילו הגשתי.

רועי פולקמן: אני הגשתי, יחד עם צוות שעבד במושב הקודם, הצעה בעניין הזה.

רועי פולקמן: כי אני בהחלט - - - מי שכרגע בעיקר נגד זה היו סיעות האופוזיציה.

רועי פולקמן: אז אני כבר מרים לכם דגל: אם זה כזה חשוב לכם, אני בהחלט מסכים שצריך לייצר מידתיות של חקיקה פרטית בכנסת.

רועי פולקמן: קדימה.

רועי פולקמן: בואו תצטרפו למהלך הזה.

רועי פולקמן: שרת המשפטים דיברה על זה, כי אנחנו התעסקנו בזה בצוות משותף במושב הקודם.

רועי פולקמן: ובהחלט יש משמעויות לעודף חקיקה: גם לאיתנות הכלכלית של המדינה - - -.

רועי פולקמן: אבל אתם לא יכולים שכשאתם לא אוהבים את החוקים - - - בעודף חקיקה, ובכל שני וחמישי - - - על חוקים, שהחוקים האלה, לדעתי, חוקים לחלוטין לא מבושלים.

רועי פולקמן: לא לבוא ולהגיד אז: זה בסדר.

רועי פולקמן: אז בואו נגיע להבנה הזו - - - לכם דגל.

רועי פולקמן: יש עודף חקיקה בכנסת ישראל.

רועי פולקמן: תהיו שותפים.

רועי פולקמן: בואו נטפל בזה.

רועי פולקמן: זה אחד.

רועי פולקמן: ברמה העקרונית, מעבר - - - אני כן מסכים שהחוק הזה יש בו מרכיב סמלי.

רועי פולקמן: קראו לזה הצהרת חוק.

רועי פולקמן: לא, יש פה מרכיב סמלי.

רועי פולקמן: להגיד לכם שזו איזו דרמה בעניין הטיפול באחינו בישראל?

רועי פולקמן: לא.

רועי פולקמן: זה חוק סמלי.

רועי פולקמן: מסכים.

רועי פולקמן: - - -

יוסף ג'בארין: אבל אתה יודע שהסמכות קיימת.

רועי פולקמן: אני כן אגיד מילה אחת על הדיון העקרוני.

רועי פולקמן: בוודאי לגיטימי וצריך לעודד ביקורת על הממשל בישראל, בכל דרך אפשרית, כולל מבצלם.

רועי פולקמן: יש הבדל, בעיניי – ופה זה הדיון, בעיניי, האידיאולוגי.

רועי פולקמן: אפילו היושר האינטלקטואלי, כמו שקרא לזה הנשיא – בין דה-לגיטימציה לבין ביקורת.

רועי פולקמן: וביקורת זה לגיטימי, וצריכים שיהיו ארגוני חברה שלישית - - -.

רועי פולקמן: וגם אם הביקורת היא מעצבנת - - - זה לגיטימי.

יעל גרמן: חבר הכנסת רועי פולקמן, אין ויכוח בזה.

יעל גרמן: אין ויכוח.

יעל גרמן: השאלה אם אתה חושב שצריך חוק.

יוסף ג'בארין: כתוב דה-לגיטימציה בחוק?

רועי פולקמן: - - -

יוסף ג'בארין: - - - בחוק?

רועי פולקמן: אני לא רואה סתירה בין האמירה שאנחנו צריכים - - - כחברה שפתוחה לביקורת, ולגיטימי לבקר את השלטון ואפילו חובה לבקר את השלטון; ואם לא מבקרים את השלטון יש בעיה, וזו התקשורת וזה ארגוני החברה השלישית וזה גם מדינות העולם; לבין דה-לגיטימציה.

רועי פולקמן: ודה-לגיטימציה של מדינה זה, להבנתי - - -

יעל גרמן: אבל זה לא חוק.

יעל גרמן: השאלה - - -

יעל גרמן: וזה ימנע?

יעל גרמן: והחוק הזה ימנע את הדה-לגיטימציה?

רועי פולקמן: זה אומר, בעיניי, שנציגים של גופים שבאים ממקום של דה-לגיטימציה, קרי, של חרם, שהוא הופך את מדינת ישראל ללא לגיטימית; דרך אגב, זה הקרב הבין לאומי של ישראל היום, שיש לנו ביקורת על התנהלותה של ישראל.

רועי פולקמן: היא מדינה לא לגיטימית.

יוסף ג'בארין: מי שקורא לחרם על ההתנחלויות, רק על ההתנחלויות.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יוסף ג'בארין: אבל זו השאלה העיקרית.

בצלאל סמוטריץ': אבל עוד רגע תהיה לך הזכות לדבר.

יוסף ג'בארין: הוא אחד היוזמים - - -

בצלאל סמוטריץ': מישהו יכול לתת לחבר הכנסת יוסף ג'בארין - - - שהוא יוכל לכתוב את ההערות?

בצלאל סמוטריץ': כשהייתי בבית הספר המורה אמרה - - - לשאול את השאלות.

בצלאל סמוטריץ': אני אתן לך אחר כך לדבר, נו.

יוסף ג'בארין: תעזוב את הדמגוגיה הזו.

בצלאל סמוטריץ': לא, זו לא דמגוגיה.

יוסף ג'בארין: הוא אחד היוזמים.

יוסף ג'בארין: אז שיסביר למה הוא התכוון - - -

בצלאל סמוטריץ': אז אתה עוד רגע תשאל אותו בתורך.

רועי פולקמן: שוב, ביקורת כן - - - דה-לגיטימציה.

יוסף ג'בארין: - - -

ג'מאל זחאלקה: למה ישראל הסכימה לסמן את מוצרי ההתנחלויות?

ג'מאל זחאלקה: אז גם מר אהוד אולמרט הסכים וגם הממשלה הישראלית נכנעה.

ג'מאל זחאלקה: נכנעה.

יעל גרמן: חבר הכנסת רועי פולקמן, השאלה אם החוק הזה ישרת - - -?

יעל גרמן: מה תעשה אם מחר יחוקקו באירופה - - - שיקבע את ה-BDS?

רועי פולקמן: גם באירופה יש אינטראקציות.

רועי פולקמן: כשאדם רוצה לבקש אישור כניסה למדינה – זה ההבדל כאן - - - כי היה לי חשוב.

רועי פולקמן: אני חששתי מהמגבלה על השר - - -: מהצורה, מההתנהלות, מהמינהל התקין – לא מהרציונל של החוק הזה.

רועי פולקמן: וכאן כל השינוי היה בין ה-opting in ל-opting out.

רועי פולקמן: ברגע שאדם, גם אם הוא עם ביקורת, ואפשר להתווכח מה זה דה-לגיטימציה ומה זה ביקורת – הוא ינהל דו-שיח עם המדינה ולא הפוך.

רועי פולקמן: זאת אומרת, הוא יצטרך לבוא, לפנות למשרד הפנים ולהגיד: חברים, בגדול יש בעיה עם כניסתי.

רועי פולקמן: אני רוצה.

רועי פולקמן: אני - - -.

רועי פולקמן: אני אסביר מה מטרת ביקורי.

מיכל רוזין: זה לא עובד ככה.

רועי פולקמן: כלומר, במובן הזה אני גורם לאותו אדם שקורא לדה-לגיטימציה, גם אם הוא יבוא, והוא יוכל לקבל היתר לבוא; רק הוא יצטרך לבוא, וזה קיים בהרבה מדינות בעולם - - -

מיכל רוזין: אבל גם עכשיו, השר יחסום אותו.

רועי פולקמן: אני בא לארץ - - -

יעל גרמן: - - -

רועי פולקמן: - - -

יעל גרמן: וזה ממש לא אוטומט.

רועי פולקמן: עכשיו, לא יודע איפה - - -

יעל גרמן: זה ממש לא אוטומט.

רועי פולקמן: - - - סיבה מאוד כבדה, כמו תמיכה בטרור, שבו משרד הפנים יפעל; גם אז, שיגיע מידע מגורמי הביטחון כדי שייחסמו כניסה של בן-אדם לישראל - - -

מיכל רוזין: מה אתה מדבר?

רועי פולקמן: מה זאת אומרת?

מיכל רוזין: תגיד לי, אתה רוצה לבוא איתי לשדה התעופה?

מיכל רוזין: כל יום חוסמים אנשים, וזה בסדר - - -

יעל גרמן: - - -

רועי פולקמן: ברור שחוסמים - - -

<קריאות: - - -

מיכל רוזין: זה לגיטימי.

מיכל רוזין: מדינה יכולה להחליט מי נכנס ומי יוצא.

מיכל רוזין: בוודאי.

מיכל רוזין: מה שייך?

מיכל רוזין: ואיך הוא יידע לעשות את זה?

זוהיר בהלול: אבל אמרת שאתה - - - בהגדרות - - - ביקורת ודה-לגיטימציה.

זוהיר בהלול: אתה אומר בעצם לשונך שמאוד קשה לעשות את ההבחנה בין ביקורת.

זוהיר בהלול: שהרי זה שיש לו שיקול דעת, גם יבלבל בין ביקורת לבין דה-לגיטימציה.

רועי פולקמן: לא.

רועי פולקמן: זה נשען על חוק החרם על ישראל.

רועי פולקמן: כל ההגדרה בחוק הזה נשענת על חוק ההגדרה על החרם על ישראל, שמגדירה מה זה חרם.

רועי פולקמן: זה לא כולל ביקורת.

רועי פולקמן: לביקורת יש כאן - - - מאוד רחב - - -

זוהיר בהלול: קשה לקבוע מה זו ביקורת.

רועי פולקמן: ויש כאן את העניין של ה- opting inוה-opting out.

רועי פולקמן: חבר'ה, זה חוק שיש לו מרכיב סמלי, ולא צריך להגזים.

רועי פולקמן: מעבר לזה, זה חוק סמלי.

רועי פולקמן: אין פה - - - בשינוי מדיניות - - -

יעל גרמן: אז השאלה - - - חוקים סמליים?

רועי פולקמן: - - - תומך בצמצום החקיקה - - -

יעל גרמן: אז - - - לצמצם את החקיקה המיותרת הזו.

רועי פולקמן: - - - סמלי

בצלאל סמוטריץ': טוב.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה, אדוני.

יוסף ג'בארין: האמת היא שאני רואה בחוק הזה כעוד פרק במסע של רדיפה פוליטית.

יוסף ג'בארין: והפעם הרדיפה הפוליטית מכוונת לא רק לפעילי זכויות אדם, אגב.

רועי פולקמן: זה לא אוסר על פעילי זכויות אדם להיכנס לישראל.

יוסף ג'בארין: בטח שהוא.

יוסף ג'בארין: בטח שזה.

רועי פולקמן: למה?

רועי פולקמן: - - -

יוסף ג'בארין: מספיק שהם בעד החרם.

יוסף ג'בארין: אבל אגב, זה לא רק פעילי זכויות אדם.

יוסף ג'בארין: זה גם - - -.

יוסף ג'בארין: לא רק הארגונים שלהם.

יוסף ג'בארין: ואני לא אפתיע אותך אם אני אומר לך: כשאני נמצא בחוץ לארץ ואני פוגש את הקהילה הפלסטינית שם והקהילה האירופית וכדומה, אני פשוט קורא את זה ונחרד.

יוסף ג'בארין: מה, כל אלה, עכשיו יתחילו לרדוף אותם?

יוסף ג'בארין: שלא יאפשרו להם להיכנס לישראל - - - הפוליטיות שלהם?

מיכל רוזין: - - - זה טרור?

מיכל רוזין: איך זה?

מיכל רוזין: מה?

בצלאל סמוטריץ': אתה הופך אותם לאיזה צדיקים גדולים.

מיכל רוזין: לא, לא הופכים לצדיקים, אבל גם ההיסטריה הזאת שהוא קרא לחרם.

מיכל רוזין: אז זהו.

מיכל רוזין: אז בן האדם הוא טרוריסט.

מיכל רוזין: קצת פרופורציה בעולם.

מיכל רוזין: אשכרה, פרופורציות.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד לכם, וגם חבר הכנסת רועי פולקמן לא השיב על השאלה הזו.

יוסף ג'בארין: עמדה מאוד מקובלת.

יוסף ג'בארין: עמדה מאוד מקובלת בעולם, שכל השטחים הכבושים מ-67', כל ההתנחלויות זה בכלל במעמד לא חוקי לפי הדין הבינלאומי.

יוסף ג'בארין: ולכן מעמדה מאוד מקובלת בעולם, פשוט נגד ההתנחלויות הלא חוקיות.

מיכל רוזין: כן, כן.

מיכל רוזין: אז הוא לא ייכנס.

מיכל רוזין: כן.

רועי פולקמן: - - - זה לא החוק הזה.

יוסף ג'בארין: זה בדיוק הסיפור.

רועי פולקמן: חוק החרם לא מדבר על - - -

יוסף ג'בארין: אבל זה בדיוק הסיפור.

רועי פולקמן: הוא לא מדבר על זה.

יוסף ג'בארין: החוק הזה רודף דעות פוליטיות.

יוסף ג'בארין: השלטון בעצם רוצה לאפשר בסיס משפטי ששוב ירדוף אחרי פעילי זכויות אדם ויפחיד אותם, שלא ימשיכו בפעילות שלהם.

יוסף ג'בארין: אגב, הסמכות בחוק קיימת.

יוסף ג'בארין: שר הפנים יכול לעשות את זה גם היום.

יוסף ג'בארין: הסמכות קיימת.

יוסף ג'בארין: אז בשביל מה צריכים את זה?

יוסף ג'בארין: לא סומכים על שר הפנים?

יוסף ג'בארין: לא סומכים על ש"ס?

יוסף ג'בארין: אני לא מבין.

יוסף ג'בארין: כאילו, למה צריכים את זה?

יוסף ג'בארין: לא סומכים עליו?

מיכל רוזין: - - -

יוסף ג'בארין: הוא יכול למנוע מאזרח לא להיכנס.

יוסף ג'בארין: מתושב ומאזרח של מדינה זרה.

<קריאה: בלי החוק.

<קריאה: בלי החוק.

יוסף ג'בארין: בלי החוק הזה.

יוסף ג'בארין: אז מי צריך את זה?

יוסף ג'בארין: אני מתפלא בכלל אם באמת שר הפנים בעצמו תומך בחוק הזה, שנועד בעצם רק להגביל את סמכויותיו ולצמצם את חופש - - - שלו.

יוסף ג'בארין: אבל גם מי שרוצה לקדם את החוק הזה – זה לא הניסוח.

יוסף ג'בארין: זה ניסוח כל כך רחב.

יוסף ג'בארין: זה פשוט בלתי ייאמן הניסוח הרחב הזה.

יוסף ג'בארין: זה לא כתוב שהוא יסכן את מדינת ישראל, לא יגרום סיכון לביטחון המדינה או לביטחון הציבור.

יוסף ג'בארין: כלום.

בצלאל סמוטריץ': חרם.

יוסף ג'בארין: מה, מספיק שהוא מביע דעה פוליטית וזהו?

יוסף ג'בארין: הסוף שלו?

יוסף ג'בארין: אין דבר כזה.

יוסף ג'בארין: תדמיין לך - - -

בצלאל סמוטריץ': אם הוא קורא לחרם, זה - - -

מיכל רוזין: מה זה קורא לחרם?

מיכל רוזין: להחרים מוצרים מההתנחלויות זו קריאה לחרם?

<תומר רוזנר: כן.

<תומר רוזנר: כן.

מיכל רוזין: נו, באמת.

מיכל רוזין: - - - פרופורציות.

בצלאל סמוטריץ': יש חוק שמגדיר את זה.

בצלאל סמוטריץ': החוק הזה נחקק ב-2011.

יוסף ג'בארין: - - - מה שקורה בפועל.

מיכל רוזין: - - - פרופורציות.

מיכל רוזין: לא, הוא רוצה איכשהו להילחם בכולם.

מיכל רוזין: השכל הישר בסוף ינצח, אדוני היושב ראש.

יוסף ג'בארין: ורק אני עוד רוצה להגיד לך שהאיחוד האירופי, בהסכם האחרון לשיתוף פעולה אקדמי עם מדינת ישראל, הורייזן 2020, התנה את ההסכם בכך - -

מיכל רוזין: וישראל הסכימה וחתמה על זה.

יוסף ג'בארין: - - שהתקציבים לא יועברו לשטחים הכבושים.

יוסף ג'בארין: ואתה יודע את זה וגם חבר הכנסת דוד אמסלם יודע את זה, ומדינת ישראל הסכימה לזה - - -

יוסף ג'בארין: - - - אז לפחות תכבד את זה.

יוסף ג'בארין: תכבד את זה.

יוסף ג'בארין: אני אומר: מי שעושה חרם על ההתנחלויות בשטחים הכבושים, הוא לא עושה דה-לגיטימציה למדינת ישראל - - - וכפי שחבר הכנסת - - -

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת יוסף ג'בארין, תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב ראש, אני באופן עקרוני לא מתלהב מחרם מכל סוג שהוא, אבל יש כאן מצב שבו הקהילה הבין-לאומית וגורמים בקהילה הבין-לאומית ובחברה האזרחית, אנשים שרוצים שלום צודק, שרוצים את טובתם של האזרחים בישראל: יהודים וערבים כאחד.

ג'מאל זחאלקה: של הפלסטינים ושל היהודים הישראלים; רוצים, חושבים שהדרך להשיג שלום צודק ולגאול אנשים מייסוריהם בארץ הקודש, זה להפעיל לחץ על ממשלת ישראל.

ג'מאל זחאלקה: חרם הוא מעשה לא אלים.

ג'מאל זחאלקה: הוא קריאה לגיטימית, למרות שאני לא מתלהב ממנו.

ג'מאל זחאלקה: אני הייתי רוצה מצב שלא יהיה צורך בחרם.

ג'מאל זחאלקה: ועל זה צריך להיאבק.

ג'מאל זחאלקה: אבל יש כאן צביעות וחגיגה של צביעות.

ג'מאל זחאלקה: ואני אביא כמה דוגמאות: מה ייעשה בישראל לאותו אדם שקורא להחרים את היישובים הערביים ואת בתי העסק ביישובים הערביים?

ג'מאל זחאלקה: האם הוא הועמד לדין?

ג'מאל זחאלקה: האם יושב ראש הישיבה – לא הוועדה, הישיבה – תקף אותו?

ג'מאל זחאלקה: אמר שהוא גזען, למשל?

ג'מאל זחאלקה: או שהוא חושב כמוהו?

ג'מאל זחאלקה: מה ייעשה לאותו יהודי שבא מברוקלין, מהימין הקיצוני, שכבר משם הוא מזמר: צריך להחרים את הערבים, ואפילו לגרש אותם מהארץ?

ג'מאל זחאלקה: האם נמנעת כניסתו לישראל של יהודי מאנשי כהנא שאומר לגרש את הערבים?

דוד אמסלם: אבל אתה כבר נכנס לשיקול הדעת - - -

ג'מאל זחאלקה: לא, אני אומר לך.

ג'מאל זחאלקה: אני מביא עד - - -

דוד אמסלם: - - -

ג'מאל זחאלקה: זה מותר.

ג'מאל זחאלקה: זה מותר.

ג'מאל זחאלקה: לא.

ג'מאל זחאלקה: זה ככה, לפי החוק הזה.

ג'מאל זחאלקה: על פי החוק הזה, שאנחנו דנים בו, - -

דוד אמסלם: - - - הערבים במדינת ישראל - - -

ג'מאל זחאלקה: - - ליהודי, לאותו יהודי, לאותו אפילו מורמוני, לאותו נוצרי קיצוני, שאומר שצריך לגרש את הערבים, מותר להיכנס לאותו אדם.

ג'מאל זחאלקה: כמו מר נועם חומסקי, למשל, שרוצה להגיע לכאן והוא אומר שצריך להפעיל לחץ על ממשלת ישראל כדי להגיע לשלום צודק, שלכולם יהיו זכויות שוות בארץ – זה לא לגיטימי.

ג'מאל זחאלקה: יש כאן צביעות.

ג'מאל זחאלקה: יש כאן מלחמה בזכויות אדם.

ג'מאל זחאלקה: יש כאן מלחמה נגד השלום.

ג'מאל זחאלקה: יש כאן ניסיון לסגור כל אפשרות להגיע להסדר.

ג'מאל זחאלקה: יושב ראש הוועדה לא רוצה.

ג'מאל זחאלקה: הוא רואה את חלום הבלהות שלו, שיופעל לחץ על ידי החרם על ממשלת ישראל, שייאלץ לסלק את הצבא הישראלי מהשטחים הכבושים, לפרק את כל ההתנחלויות ולהגיע לאיזשהו הסדר.

ג'מאל זחאלקה: אתם לא רוצים שלום.

ג'מאל זחאלקה: לכן, אתם מביאים את החוק המטונף הזה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, על דבריך הנפלאים.

בצלאל סמוטריץ': עורכת הדין יפעה סגל, מנכ"לית הפורום המשפטי הבין-לאומי.

<יפעה סגל: - - - יש איזשהו - - - חדש, שבע

<יפעה סגל: צם אנחנו מדברים כאן על איזושהי הגדרה של גורם שמגיע כאיום אסטרטגי על מדינת ישראל - - - בעולם, ואנחנו צריכים להתמודד איתו.

<יפעה סגל: האם אנחנו מגדירים את הדבר הזה כאיום אסטרטגי ומקבילים אותו באמת לאיומים ביטחוניים ואיומים אחרים?

<יפעה סגל: ואז יש כלים, שמבחינה משפטית וגם מבחינת הדין הבינלאומי, הם פתוחים והם מקובלים למדינה כדי להגן על עצמה.

<יפעה סגל: אם ה-BDS הוא איום אסטרטגי, וככה אני חושבת מתייחסת אליו היום לפחות ממשלת ישראל, זאת אומרת שיש בידיה את הכלים לעשות איזשהם איזונים, כדי להגביל - - - כאלה ואחרים, ולהגן על הפעילים האלה שנכנסים.

<יפעה סגל: אין ספק שצריך לאזן את זה.

<יפעה סגל: לעשות פה איזשהו איזון.

<יפעה סגל: הפעילים האלה שנכנסים – זה לא סתם מישהו כתב בפייסבוק או אמר איזושהי מילה.

<יפעה סגל: אם מישהו נכנס בצורה אקטיבית למדינה בשביל לפעול, להשיג מידע או לזייף או לפעול כדי להגיע לאיזושהי השמדה כלכלית, אקדמית וכולי; אני חושבת שאפשר ליצור תשתית משפטית, ראויה, מאוזנת, כדי למנוע את הכניסה שלו.

<יפעה סגל: בדיוק כמו שלא היינו רוצים שמחבל עם חומרי נפץ תהיה לו גישה - - - כניסה חלקה, ככה גם אותו מחבל, מבחינה אסטרטגית, ברמת הדה-לגיטימציה, העתיד הכלכלי וכולי, לא היינו רוצים לאפשר לו את הגישה הנוחה והקלה ולהגביל את הדבר הזה בצורה מאוזנת.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': מר עמית ברק, מנהל פעילות פורום גיוס העדה הנוצרית.

<עמית ברק: בוקר טוב.

<עמית ברק: אני רוצה לתת דוגמה ממה שקורה בשטח.

<עמית ברק: יש תכנית שנקראת EAPPI.

<עמית ברק: היא שייכת למועצת הכנסיות העולמית - - - בארץ משנת 2002.

<עמית ברק: הפעילים שלה נכנסים על ויזת תייר.

<עמית ברק: הם מתחלפים כל שלושה חודשים.

<עמית ברק: הם נכנסים לארץ והם קוראים בגלוי לחרם על ישראל.

<עמית ברק: הם מתעדים את חיילי צה"ל ושוטרים.

<עמית ברק: הם מביעים תמיכה מוצהרת בהשתמטות מצה"ל.

<עמית ברק: הם מגלים הבנה לטרור, לרצח של משפחת פוגל.

<עמית ברק: הם מאשימים את הלובי היהודי בכך שזה מטשטש את העובדה שישראל שותלת סכינים אצל המחבלים.

<עמית ברק: הם מאשימים את ישראל בזה שהיא מתנכלת לנוצרים במדינה.

<עמית ברק: ולמעשה כל הפעילות שלהם הזאת היא במסווה של תיירים שנכנסים לארץ.

<עמית ברק: הם נכנסים לנתב"ג, לא מספרים את האמת ונמצאים פה ועושים את הפעילות הבלתי חוקית הזאת - - -

ג'מאל זחאלקה: - - - אתה מקארתיסט.

ג'מאל זחאלקה: אתה סתם מקארתיסט.

<עמית ברק: משתלבים בהפרות סדר, בהתפרעויות בלתי חוקיות.

<עמית ברק: מצלמים את - - -

ג'מאל זחאלקה: איך אתה אומר - - -

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - - -

ג'מאל זחאלקה: אז למה המשטרה לא עוצרת אותם?

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - - -

ג'מאל זחאלקה: אתה מעל המשטרה?

ג'מאל זחאלקה: מי אתה בכלל?

<עמית ברק: קודם כל - - -

בצלאל סמוטריץ': אל תענה לו.

בצלאל סמוטריץ': מר עמית ברק - - -

ג'מאל זחאלקה: אתה המגזר.

<עמית ברק: - - -

ג'מאל זחאלקה: אתה מקארתיסט.

ג'מאל זחאלקה: אתה נגד זכויות אדם.

בצלאל סמוטריץ': מר עמית ברק, אם אתה תענה לו, אני אקח לך את זכות הדיבור.

בצלאל סמוטריץ': אתה מדבר אלינו, אתה לא מדבר איתו.

בצלאל סמוטריץ': סליחה.

<עמית ברק: אני - - -

ג'מאל זחאלקה: תגיד אני בתור פשיסט, מקארתיסט, נגד זכויות אדם, נגד נוצרים.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר מה שאני אומר.

ג'מאל זחאלקה: אז תמשיך - - -

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה נורא-נורא רוצה שנוציא אותו ואז - - - בטלוויזיה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא ניתן לו את התענוג הזה.

בצלאל סמוטריץ': כן.

<עמית ברק: אנחנו מכירים את הפעילות שלהם מפברואר 2015.

<עמית ברק: אנחנו עובדים עליהם רצוף - - - נמצאים איתם.

<עמית ברק: אני יכול להגיד שכן נעשתה פעילות נגד.

<עמית ברק: כן נעשתה פעילות נגד, גם של המשטרה, חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, והפעילות שלהם בחודשים האחרונים התמעטה מאוד, גם בשטח וגם ברשתות החברתיות, ששם הם מפיצים את המסרים האנטי ישראליים שלהם.

ג'מאל זחאלקה: - - - מהאנשים האלה חוץ - - -

בצלאל סמוטריץ': יש לנו כאן נציג של שתי"ל?

בצלאל סמוטריץ': רשום לי מר חובב ינאי.

בצלאל סמוטריץ': נמצא פה?

<חובב ינאי: אני כאן, אבל אני לא כאן כדי לקבל - - -.

<חובב ינאי: אלה דברים - - -

בצלאל סמוטריץ': טוב.

בצלאל סמוטריץ': בסדר גמור.

בצלאל סמוטריץ': נציג האגודה לזכויות האזרח נמצא פה?

בצלאל סמוטריץ': גם לא נמצאים.

בצלאל סמוטריץ': אז אנחנו, סוף-סוף, נגיע לשמוע את עמדת גורמי המקצוע.

בצלאל סמוטריץ': משרד הפנים דיבר.

בצלאל סמוטריץ': משרד המשפטים רוצה להגיד משהו?

<אביטל שטרנברג: כן.

בצלאל סמוטריץ': איך השם?

בצלאל סמוטריץ': רק לפרוטוקול.

<אביטל שטרנברג: אני אביטל שטרנברג ממחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים.

<אביטל שטרנברג: כמו שנאמר כאן, הסמכות כבר קיימת היום.

<אביטל שטרנברג: כמו שנאמר כאן, - - - אין זכות - - - בכנסת ישראל.

<אביטל שטרנברג: אני מפנה אותם לסעיף 6 לחוק יסוד כבוד האדם וחירותו.

<אביטל שטרנברג: דהיינו, המצב המשפטי לא ישתנה מבחינת זכות הכניסה אם החוק יחוקק ואם לאו.

<אביטל שטרנברג: אכן, כפי שציין בצדק היושב ראש, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ': יש פה הבנייה של - - -, וזהו השינוי שמוצע כאן.

<אביטל שטרנברג: אבל הסמכות קיימת, ולמיטב ידיעתנו היא מופעלת מעת לעת.

<אביטל שטרנברג: אגב, היא לא טעונה הנמקה.

<אביטל שטרנברג: אני מפנה אתכם לסעיף 9 לחוק - - - החלטות והנמקות.

<אביטל שטרנברג: ההחלטות הספציפיות האלה של שר הפנים אינן טעונות הנמקה.

<אביטל שטרנברג: עכשיו, מה שרציתי עוד לומר זה עניין טכני, ואנחנו - - -: ועדת השרים לחקיקה תמכה בהצעת החוק רק עד הטרומית.

<אביטל שטרנברג: למעשה, יש לנו כרטיס נסיעה רק עד לטרומית.

<אביטל שטרנברג: אין לנו החלטה מעבר.

<אביטל שטרנברג: אנחנו נחזור לוועדת השרים לחקיקה.

דוד אמסלם: מה ההחלטה?

בצלאל סמוטריץ': לא, לא, לא, לא, אני חלוק עלייך.

בצלאל סמוטריץ': בסדר?

בצלאל סמוטריץ': אני מכיר את ההחלטה מצוין.

בצלאל סמוטריץ': ההחלטה אומרת שההצעה עוברת והיא תקודם בצמוד להצעה הממשלתית, שלא קיימת, שלא - - -

<אביטל שטרנברג: - - -

טלב אבו עראר: - - -

מיכל רוזין: נו, אז אין לנו ממשלתית פה.

<אביטל שטרנברג: מחליטים בהתאם לסעיף - - - לתמוך בקריאה טרומית בלבד בהצעת החוק.

<אביטל שטרנברג: וההמשך - - - רוב התנאים הבאים, המציעים גם כאילו חודש להצעת החוק - - - בנושא - - - בסעיף (ה) המוצע במקום - - -

<תומר רוזנר: המתינו.

בצלאל סמוטריץ': המתינו תשעה חודשים.

<אביטל שטרנברג: למעשה, פורמלית אנחנו אמורים לחזור לוועדת השרים לחקיקה, למרות ההצעה - - -

מיכל רוזין: - - - צריך.

מיכל רוזין: צריך.

מיכל רוזין: אין פה הצעת חוק ממשלתית.

מיכל רוזין: ואם זו הייתה התניה, צריך לחכות.

דוד אמסלם: אני הייתי מבקש לשמוע את ההחלטה של ועדת השרים לחקיקה בלי פרשנות.

דוד אמסלם: תקריאי אותה רק, כמו שהיא.

<אביטל שטרנברג: - - - הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – אי מתן אשרה ורישיון ישיבה לקורא לחרם על ישראל) התשע"ה-2015.

התנאים הבאים: (א) המציעים ימתינו חודש להצעת חוק ממשלתית בנושא, ויקדמו הצעתם עם הצעת חוק ממשלתית.

התנאים הבאים: (ב) בסעיף קטן (ה) בהצעת החוק, המוצע במקום "ייקבעו בתקנות", יבוא "יהיו לשיקול דעת שר הפנים מטעמים מיוחדים שיירשמו".

התנאים הבאים: מבחינה פורמלית, אנחנו, כנציגי הממשלה, - - - זה המנדט שלנו.

התנאים הבאים: קיבלנו אישור עד לטרומית.

התנאים הבאים: אנחנו אמורים לחזור, ונדאג לזה.

בצלאל סמוטריץ': - - -

בצלאל סמוטריץ': - - - ממש לא, חברים - - -

מיכל רוזין: ממש כן.

בצלאל סמוטריץ': משרד הפנים תומך.

בצלאל סמוטריץ': הייתה כאן נציגת משרד הפנים, ואנחנו שוחחנו על זה גם עם שר הפנים, אריה דרעי, ואנשיו.

בצלאל סמוטריץ': משרד הפנים תומך בקידום החוק.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו המתנו לא חודש, אלא תשעה חודשים להצעה הממשלתית שלא באה.

בצלאל סמוטריץ': ולא רק לא באה, אלא גם לא קיימת היום.

בצלאל סמוטריץ': החלטת ועדת השרים, בפירוש לא מונעת מאיתנו לקדם את החוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': אני אדבר על זה עם יושבת ראש הוועדה, חברתי, שרת המשפטים.

בצלאל סמוטריץ': ככל שאצטרך טכנית להביא – נביא.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר לכם שכרגע לא תהיה עם זה בעיה.

מיכל רוזין: רק תזכור את זה כשגם מתנים את ההצעות הפרטיות שלי או של האופוזיציה לחכות להצעת חוק ממשלתית.

טלב אבו עראר: נכון מאוד.

מיכל רוזין: זה התניות.

בצלאל סמוטריץ': - - -

מיכל רוזין: אלה ההתניות של ועדת השרים לחקיקה.

מיכל רוזין: אז צריך לחזור לוועדת השרים לחקיקה.

טלב אבו עראר: - - - רק בגלל שהוא חלק מהממשלה - - -

דוד אמסלם: אני מדבר עם משרד המשפטים.

דוד אמסלם: אני, ברשותך, רוצה עוד פעם לשמוע את הסעיף האחרון שהקראת לו.

דוד אמסלם: מה התיקון?

<אביטל שטרנברג: התיקון לסעיף קטן (ה).

<אביטל שטרנברג: הרי נאמר כאן - - - התקנות כמו של הסעיף.

<אביטל שטרנברג: נאמר: על אף האמור בסעיף קטן (ד), שר הפנים רשאי ליתן אשרה ורישיון ישיבה במקרים מיוחדים, אשר ייקבעו בתקנות.

<אביטל שטרנברג: ומה שהחליטה ועדת השרים לחקיקה, זאת הייתה בעצם ההתנעה לקראת טרומית.

<אביטל שטרנברג: שיהיו לשיקול דעת שר הפנים מטעמים מיוחדים שיירשמו.

<אביטל שטרנברג: דהיינו, לא בתקנות, אלא שיקול דעת של שר הפנים.

דוד אמסלם: בבקשה, היועץ המשפטי תומר רוזנר.

<תומר רוזנר: יש לנו שתי הערות מהותיות, כמובן.

<תומר רוזנר: ההערה הראשונה מתייחסת למונח הקורא לחרם על ישראל.

<תומר רוזנר: אנחנו מציעים להתאים את זה לנוסח של החוק.

<תומר רוזנר: החוק שממנו זה נגזר.

<תומר רוזנר: זאת אומרת שהוא מפרסם ביודעין קריאה וכולי או משתתף או מתחייב להשתתף בחרם.

<תומר רוזנר: זאת אומרת שתהיה הלימה בין ההגדרות שמופיעות כאן לבין ההגדרות שמופיעות בחוק.

בצלאל סמוטריץ': אבל למה זה לא מספיק?

בצלאל סמוטריץ': אנחנו כפופים להגדרה של החוק - - -

<תומר רוזנר: לא - - -

<גלעד קרן: - - - מה זה חרם.

<קריאות: - - -

<תומר רוזנר: לא, לא, לא.

<תומר רוזנר: החוק הזה מגדיר מהו חרם.

<תומר רוזנר: אבל מה הפעולה?

<תומר רוזנר: מה זה "קורא לחרם"?

<תומר רוזנר: יש בחוק, שזה לא מוגדר שם בחוק, אלא זה מופיע בסעיפים האופרטיביים של החוק.

<תומר רוזנר: מופיע מתי אפשר להפעיל את החוק שם.

<תומר רוזנר: וזה נאמר שם שזה מי שמפרסם ביודעין קריאה לחרם על ישראל או משתתף או מתחייב להשתתף בחרם בפועל.

מיכל רוזין: אפשר לשמוע את עמדת היועץ המשפטי של הוועדה לגבי הנחיצות בחוק הזה?

<תומר רוזנר: היועץ המשפטי לא מביע דעתו לגבי נחיצותן של הצעות חוק.

מיכל רוזין: מה זאת אומרת?

מיכל רוזין: בוועדת החוקה, חוק ומשפט - - -

<תומר רוזנר: אני לא ועדת החוקה, חוק ומשפט.

<תומר רוזנר: אני לא מחליף את חברי הכנסת להחליט אם - - - או לא.

מיכל רוזין: לא מבחינה פוליטית, מבחינה משפטית.

מיכל רוזין: האם זה ישנה את המצב, את המהות?

מיכל רוזין: כלומר, אתה מצר את שיקול הדעת של השר.

בצלאל סמוטריץ': אני מבנה את שיקול הדעת שלו.

בצלאל סמוטריץ': מה לא לגיטימי?

מיכל רוזין: אני שואלת.

מיכל רוזין: סליחה, אני מדברת עם היועץ ואני מבקשת את הייעוץ המשפטי.

מיכל רוזין: אתה מצר את שיקול הדעת.

מיכל רוזין: תודה.

<תומר רוזנר: ההערה השנייה שלי היא יותר מהותית.

<תומר רוזנר: מתייחסת לנושא של נציג ארגון, שאתם מתייחסים אליו בהצעת החוק.

<תומר רוזנר: לא ברור מה זה נציג ארגון.

<תומר רוזנר: זאת אומרת, אדם שהוא חבר במוסד אקדמי מסוים שבו התקבלה החלטת חרם, אבל הוא באופן אישי לא מזדהה עם אותה החלטה, אלא הוא חבר בארגון הזה, כן?

<תומר רוזנר: הוא חבר באוניברסיטה מסוימת, אבל הוא דווקא מתנגד לנושא הזה.

<תומר רוזנר: תהיה פה בעיה עם העניין הזה.

<תומר רוזנר: צריך להגדיר בצורה יותר מדויקת, לדעתנו, את המונח נציג חברה או ארגון.

בצלאל סמוטריץ': מה אתה מציע?

<תומר רוזנר: אני מציע להסתפק בשלב הזה בקריאה הראשונה של להתייחס לאדם באופן אישי ולא להתייחס לנושא של ארגון או זה.

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': - - - להוריד את זה.

בצלאל סמוטריץ': מה פתאום.

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': אי אפשר להוריד את זה.

<תומר רוזנר: אז תגידו למה אתם מתכוונים.

<תומר רוזנר: למה הכוונה?

<תומר רוזנר: בוא נגיד ככה.

בצלאל סמוטריץ': הכוונה הבסיסית היא שאם יש ארגון שהוא ארגון שמוביל BDS, בסדר?

בצלאל סמוטריץ': ארגון שזה עניינו עכשיו: להוביל - - - לחרם.

בצלאל סמוטריץ': הנציג של הארגון לא מגיע, כחלק מהעניין.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, הוא עצמו, אין לי כרגע ראיות, כי הוא נציג חדש.

בצלאל סמוטריץ': איך אומרים?

בצלאל סמוטריץ': הוא רק עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': אתמול הוא התקבל לעבודה בארגון.

בצלאל סמוטריץ': אבל עניינו: הוא בא לפה בשביל לקדם את החרם הזה.

בצלאל סמוטריץ': הרי על זה אנחנו מדברים.

בצלאל סמוטריץ': הרי בהערה הראשונה שלך, נכון?

בצלאל סמוטריץ': ביקשת להגדיר מתי אפשר להפעיל את החוק מול בן-אדם שהוא מפעיל, שהוא קורא.

בצלאל סמוטריץ': אז אנחנו מדברים.

מיכל רוזין: זאת אומרת שמייצרים רשימת ארגונים, לא אנשים.

מיכל רוזין: זה לא ענייני.

בצלאל סמוטריץ': ארגונים או אנשים שהם קוראים לחרם - - -

מיכל רוזין: אבל חוק הכניסה לישראל פועל לפי כניסה אישית של אדם - - -

בצלאל סמוטריץ': נכון.

בצלאל סמוטריץ': ואני לא אתן לאדם, שהוא חלק מגוף שעניינו זה לפעול נגד מדינת ישראל, והאדם הזה הוא חלק מן הגוף הזה – אני לא אתן לו להיכנס למדינת ישראל בשביל לפגוע בי.

בצלאל סמוטריץ': זה דבר נורא פשוט.

מיכל רוזין: אבל בחוק.

מיכל רוזין: האם אתה משנה את חוק הכניסה לישראל, שבו אתה תקבע מעכשיו רשימת ארגונים שנציגיהם לא יוכלו להיכנס?

מיכל רוזין: ברור שבסוף מדובר באנשים.

מיכל רוזין: אתה משנה באופן מהותי את חוק הכניסה לישראל שמבוסס - - -

בצלאל סמוטריץ': אנחנו - - -.

בצלאל סמוטריץ': נו, מה לעשות.

בצלאל סמוטריץ': מה.

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: זה לא מופיע.

מיכל רוזין: זה כבר הרחבה של החוק כאן.

בצלאל סמוטריץ': זה לא הרחבה.

בצלאל סמוטריץ': זה הנוסח שכתוב כאן, עכשיו, חברת הכנסת מיכל רוזין.

בצלאל סמוטריץ': מה.

<תומר רוזנר: אפשר.

בצלאל סמוטריץ': מוסכם עליי שאם עכשיו יש פה מרצה שבא להרצות ברפואה והאוניברסיטה שלו - - -; אגב, הוא גם לא מוגדר נציג שלה, בדרך כלל.

בצלאל סמוטריץ': אבל תדייקו את זה.

בצלאל סמוטריץ': אבל אי אפשר הוציא את זה.

<תומר רוזנר: כן.

<תומר רוזנר: בסדר - - -.

<תומר רוזנר: אנחנו נעשה את זה - - -

בצלאל סמוטריץ': ודאי שאנחנו מתייחסים - - -.

בצלאל סמוטריץ': צריך לדעת שה-BDS כמנגנון, חלקו בנוי על אנשים פרטיים וחלקו בנוי על ארגונים.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו צריכים לדעת מה - - -.

בצלאל סמוטריץ': ודאי שכוונתנו הייתה שאם בא נציג אותנטי של ארגון, שזה עניינו, הוא בא לפה כחלק מקידום התהליך הזה – לזה אנחנו לא מוכנים.

<תומר רוזנר: אז אני חושב שבאמת הצעתך, אדוני היושב ראש, להעביר את זה בצורה כזאת, בשלב הזה, שיהיה ברור שאנחנו נטפל - - - בנושא הזה.

בצלאל סמוטריץ': זה נרשם בפרוטוקול שבין הזה, אתם תציעו נוסח מדויק יותר.

בצלאל סמוטריץ': כן.

<תומר רוזנר: בנושא הראשון, אנחנו מקבלים את ההערה של לתייק את - - -

בצלאל סמוטריץ': כן.

בצלאל סמוטריץ': כן.

בצלאל סמוטריץ': את ההפעלה.

בצלאל סמוטריץ': כן.

<תומר רוזנר: אוקיי.

<תומר רוזנר: אז לגבי הזה, זה כבר יופיע בקריאה הראשונה.

<תומר רוזנר: ולגבי הדבר השני, - -

בצלאל סמוטריץ': ידוייק לקראת - - -

<תומר רוזנר: - - זה ידוייק לקראת הקריאות השנייה והשלישית.

<תומר רוזנר: אני מקווה שזה - - -

בצלאל סמוטריץ': יש הסתייגות לנציגי הממשלה מההערה של היועץ המשפטי?

<אביטל שטרנברג: אותה הערה - - -

בצלאל סמוטריץ': בסדר.

בצלאל סמוטריץ': את ההערה הראשונה.

<אביטל שטרנברג: את ההערה שהערנו גם בוועדת השרים לחקיקה, שהנוסח הוא - - -

<אביטל שטרנברג: אבל - - - לעניין הזה.

לא. להיפך: ההערה השנייה דורשת, לדעתי; אני מוכן גם לשבת איתך על זה טוב, כי אנחנו צריכים פה להגיע לאיזושהי הבנה בינינו.

<תומר רוזנר: בסדר גמור.

<תומר רוזנר: אתה צודק.

<תומר רוזנר: אתה צודק.

בצלאל סמוטריץ': דיוק – זה ייעשה, בעזרת השם, בין שתי הקריאות.

בצלאל סמוטריץ': מר אמוץ אייל רוצה לדבר?

בצלאל סמוטריץ': נרשמת גם כן.

בצלאל סמוטריץ': נציג ארגון תצפית.

<אמוץ אייל: אני רק אגיד כמה מילים על - - -.

<אמוץ אייל: אנחנו יודעים שמבחינת חקיקה בעולם, וקודם כל מסתכלים על החקיקה פה.

<אמוץ אייל: כשאנחנו מגישים לחברי קונגרס - - - על חקיקה בעולם, הם מסתכלים מה החוק הישראלי אומר.

<אמוץ אייל: האם בישראל עשו את הצעד הזה.

<אמוץ אייל: ולכן העניין של החקיקה בעולם, כשיסתכלו על ישראל ויגידו: - - - ה-BDS.

<אמוץ אייל: קודם כל, זה גם עוזר.

<אמוץ אייל: זה דבר ראשון.

<אמוץ אייל: דבר שני, רואים המלצות והגדרה מעשית של פעילים.

<אמוץ אייל: זאת אומרת, אם - - - כתנועה, הארגון הזה, ברגע שיתחילו לפעול בצורה - - - פעילות, הם מסתירים את זהותם הרבה יותר.

<אמוץ אייל: ואתה כן יכול לראות שזה אפקטיבי גם ברמה ההצהרתית.

<אמוץ אייל: אז החוק הזה, אני חושב, גם ברמה ההצהרתית יכול לעזור מול הארגונים הפעילים בעולם.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': נרשמה כאן גם הגברת עינת קורמן.

בצלאל סמוטריץ': גברתי תגיד רק מאיזה ארגון.

<עינת קורמן: הפורום המשפטי למען ישראל.

<עינת קורמן: - - - וזה תפקידה של הכנסת בקשר למדינה דמוקרטית, כבר דיברנו - - - האיזון בין הרשויות.

<עינת קורמן: וחלקה של הכנסת הוא לאזן את - - -.

<עינת קורמן: ואנחנו מברכים על הצעת החוק הזו.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': ליועץ המשפטי יש הצעה לתיקון אחד שנעשה כבר עכשיו.

<תומר רוזנר: כפי שאמרתי, אנחנו נצטרך לדייק בין הקריאה הראשונה לקריאות השנייה והשלישית מהו נציג של ארגון, אבל כדי שלא ישתמע שמדובר כאן באיזושהי הגבלה לחברה או עמותה דווקא, אנחנו נכתוב, לפחות כרגע, לקריאה הראשונה, ארגון או גוף.

<תומר רוזנר: כלומר, שזה יהיה ברור שזה יכול להיות גוף שצורת התאגדותו המשפטית היא פחות חשובה.

בצלאל סמוטריץ': בדיוק.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא ממעטים צורות נוספות.

בצלאל סמוטריץ': טוב.

בצלאל סמוטריץ': אני, ברשותכם, רוצה לקחת זכות דיבור.

בצלאל סמוטריץ': אני לא דיברתי קודם בתורי.

בצלאל סמוטריץ': לא כיושב ראש, כאחד המציעים פה.

בצלאל סמוטריץ': תראו, קודם כל אני שמח, חברת הכנסת מיכל רוזין, שלא הנפתם כאן שלטים גדולים על קץ הדמוקרטיה.

בצלאל סמוטריץ': אתם רגילים היום, יש איזו אינפלציה כזאת: כל חוק שקצת לא מוצא חן בעיניכם – זה כבר קץ הדמוקרטיה.

בצלאל סמוטריץ': ואני שואל את עצמי: כמה קיצים יכולים להיות לדמוקרטיה?

בצלאל סמוטריץ': היא כבר הרי הגיעה אל קיצה, וכל פעם אנחנו מקיצים אותה מחדש.

בצלאל סמוטריץ': אז זה דבר ראשון

מיכל רוזין: אתה מעריך שאנחנו חיים בדמוקרטיה, ולכן אתה אומר שהגיע הקץ.

בצלאל סמוטריץ': תראו, החוק הזה לא קשור בכלל לדמוקרטיה.

בצלאל סמוטריץ': נאמר כאן, גם על ידי נציגי משרד המשפטים ואמרתם גם אתם: אין זכות קנויה.

מיכל רוזין: אבל לא אמרנו את זה.

בצלאל סמוטריץ': אדם שהוא איננו אזרח ישראל או תושב קבע בישראל – אין לו שום זכות קנויה להיכנס לארץ.

בצלאל סמוטריץ': כל המדינות המתוקנות מסננות את מי נכנס אליהן ומי לא נכנס.

בצלאל סמוטריץ': כשביקשתי לצאת לארצות הברית בשביל לגייס תרומות כדי לגאול אדמות בארץ ישראל, אז הייתי צריך לעבור מסלול ייסורים גדול מאוד מול הקונסוליה.

בצלאל סמוטריץ': הייתי צריך לעבור מסלול ייסורים לא מבוטל עד שקיבלתי את הוויזה, והייתי צריך לשכנע בדיוק מה אני הולך לעשות ולמה זה צודק ולמה זה נכון.

בצלאל סמוטריץ': אין לאף אחד זכות קנויה להיכנס למדינת ישראל.

מיכל רוזין: נכון.

בצלאל סמוטריץ': אמר נכון חבר הכנסת אמיר אוחנה, וחידד מאוד את הדברים גם חבר הכנסת רועי פולקמן: יש איזשהו מנגנון בריא, ואני באמת מצר על זה שהוא לא קיים אצלכם בשמאל.

בצלאל סמוטריץ': אני מהרשימה המשותפת לא מצפה.

בצלאל סמוטריץ': להם אין מנגנון בריא של יהודי חם, ציוני, אוהב הארץ, שאוהב את אוהביו ושונא את שונאיו.

בצלאל סמוטריץ': הם מזדהים, לצערנו הרב, עם אויביה של מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': אבל אתם, השמאל הציוני, שכן אמור להיות חמוש באותו מנגנון אינסטינקטיבי בריא; שוב, אדם בריא אוהב את מי שאוהב אותו ולא אוהב את מי שלא אוהב אותו.

בצלאל סמוטריץ': ויש כאן בהחלט אמירה שאומרת: מי שנלחם נגד מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': וזה לא קשור עכשיו לביקורת על צ'אבס ועל אני לא יודע מה.

בצלאל סמוטריץ': אף אחד לא דיבר על ביקורת על מנהיג.

בצלאל סמוטריץ': אף אחד לא דיבר על ביקורת.

בצלאל סמוטריץ': דיברנו על אנשים שמשקיעים את חייהם, ולצערי הרב יש תופעה כזאת; היא לא רווחת בעולם.

בצלאל סמוטריץ': היו כאלה פה שניסו לנפח אותה; אבל יש תופעה כזאת של אנשים שעניינם בחיים זה לגרום נזק למדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': לייצר לה דה-לגיטימציה בעולם.

בצלאל סמוטריץ': להפוך אותה למדינה שעצם זכות הקיום שלה היא לא לגיטימית.

בצלאל סמוטריץ': אז יש תירוצים: פעם התירוץ הוא צוק איתן ופעם התירוץ הוא עופרת יצוקה ופעם התירוץ הוא השטחים, אבל יש להם בעיה עם עצם קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית.

טלב אבו עראר: מה זה קשור - - - קשור לעניין?

טלב אבו עראר: - - - מה זה קשור לעניין?

טלב אבו עראר: לחוק, לחוק.

טלב אבו עראר: תדבר על החוק.

טלב אבו עראר: - - -

<קריאה: - - -

טלב אבו עראר: דבר לעניין.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת טלב אבו-עראר, אני לא הפרעתי לך כשדיברת.

טלב אבו עראר: - - -

בצלאל סמוטריץ': אין סיבה בעולם, בסדר?

בצלאל סמוטריץ': אנשים בריאים ומדינה בריאה לא עוזרים למי שפועל נגדה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו פוגשים את זה בכמה חזיתות.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מקדמים עכשיו גם חוק נוסף באמת שלא ייתן את סעיף 46 למי שפועל נגד מדינת ישראל בעולם.

בצלאל סמוטריץ': מדינה מתוקנת שיש לה אינסטינקטיביים בריאים, לא צריכה לעזור למי שרוצה להילחם מולה, לבוא לכאן, להשתמש במדינת ישראל כבסיס כדי לפעול נגד מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': זה כל מה שעושים בחוק הזה.

צודקים חבריי בשמאל: חבר הכנסת דוד אמסלם, אנחנו נצביע, ברשותך, עם שתי הערות של היועץ המשפטי שהתקבלו כאן.

צודקים חבריי בשמאל: בסדר?

צודקים חבריי בשמאל: סליחה.

צודקים חבריי בשמאל: המשרד לנושאים אסטרטגיים.

צודקים חבריי בשמאל: מי הגברת?

<ליאת גלזר: עורכת הדין ליאת גלזר.

<ליאת גלזר: - - - רק נציין - - - נצטט את היושב ראש.

<ליאת גלזר: רק נציין שהשר לנושאים אסטרטגיים, גלעד ארדן, כינס - - - ההצעה הזו.

<ליאת גלזר: אנחנו חושבים שהיא יכולה לסייע למאבק ב-BDS.

<ליאת גלזר: תפעל גם של - - -.

<ליאת גלזר: כיום היא פועלת בשיתוף פעולה עם שר הפנים לגבי הסוגיה של הכניסה לישראל - - -

שלי יחימוביץ': זהו כלי נוסף בארגז הכלים של - - - ישראל במאבק - - -

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: מישהו עוד רוצה לומר משהו?

דוד אמסלם: היועץ המשפטי תומר רוזנר, אתה רוצה לומר משהו?

<תומר רוזנר: אנחנו הערנו מספר הערות שהתקבלו.

<תומר רוזנר: אני רק לטובת היושב ראש אומר שאנחנו ביקשנו להתאים את הפועל הקורא לחרם למונחים שמופיעים בחוק מ-2011, שמפנים אליו.

<תומר רוזנר: כלומר, מי שמפרסם ביודעין קריאה לחרם או מתחייב להשתתף בחרם – במקום המילים: חברה, ארגון או עמותה, אנחנו נכתוב גוף, כדי שיהיה ברור שזה חל על כל גוף.

<תומר רוזנר: ולקראת הקריאות השנייה והשלישית אנחנו ננסה לדייק יותר את העניין של גוף ונציג של גוף, כדי להבטיח שלא ייפלו ברשת האיסור הזה אנשים שלא התכוונו או שהמציעים לא התכוונו - - -

דוד אמסלם: אתה מפריע - - -

דוד אמסלם: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - - -

ג'מאל זחאלקה: - - מי שקורא לגירוש ערבים מהארץ, גם תימנע כניסתו.

דוד אמסלם: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - - -

ג'מאל זחאלקה: גם אם הוא יהודי - - -

דוד אמסלם: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, אל תהיה אלים.

ג'מאל זחאלקה: אני לא אלים.

דוד אמסלם: לא, אל תהיה אלים.

ג'מאל זחאלקה: - - - אתה צועק.

ג'מאל זחאלקה: למה אתה צועק?

דוד אמסלם: לא נתתי לך את זכות הדיבור.

דוד אמסלם: בגלל שראית טלוויזיה, פתאום אתה מחליט להפריע.

ג'מאל זחאלקה: אני רק אמרתי משפט אחד - - -

דוד אמסלם: אני קורא לך לסדר פעם - - -

ג'מאל זחאלקה: - - - לאנשים.

דוד אמסלם: אל תפריע.

ג'מאל זחאלקה: - - - לארץ.

דוד אמסלם: פעם ראשונה אני קורא לך לסדר.

ג'מאל זחאלקה: אתם צבועים.

דוד אמסלם: אני קורא לך לסדר פעם שנייה.

ג'מאל זחאלקה: אתם צבועים.

דוד אמסלם: אני קורא לך לסדר פעם שלישית.

דוד אמסלם: תוציאו אותו.

ג'מאל זחאלקה: למה - - -

דוד אמסלם: תוציאו אותו.

דוד אמסלם: אתה חצוף, אלים, בריון.

דוד אמסלם: תמיד אתה עושה את זה.

ג'מאל זחאלקה: אתה - - -

דוד אמסלם: אין לך טיפת כבוד.

דוד אמסלם: אין לך טיפת כבוד לאף בן-אדם.

ג'מאל זחאלקה: אתה מדבר אל מרכז הליכוד.

דוד אמסלם: אתה בא לפה תמיד להסית.

ג'מאל זחאלקה: מי?

דוד אמסלם: אתה לא.

ג'מאל זחאלקה: מי מגרש - - -?

דוד אמסלם: אתה מסית מספר אחת.

דוד אמסלם: את השנאה אני רואה לך בעיניים.

ג'מאל זחאלקה: - - -

דוד אמסלם: אתה - - - את מדינת ישראל.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה שלום.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה חיים.

דוד אמסלם: תצא החוצה.

ג'מאל זחאלקה: אתה רוצה מוות.

דוד אמסלם: תעוף מפה.

דוד אמסלם: אתה חצוף.

דוד אמסלם: עוד מעט תרביץ לה גם.

דוד אמסלם: (חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה יוצא ממליאת הוועדה.

דוד אמסלם: )

אלעזר שטרן: אבל יכול להיות שצריך אוזניות כשהוא נכנס, לחברי הכנסת.

דוד אמסלם: עזוב.

דוד אמסלם: פעם הבאה אני לא אתן לו להיכנס לישיבה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<תומר רוזנר: הנקודה האחרונה שסוכם עליה בישיבה, זה בסעיף קטן (ה): במקום "טעמים מיוחדים שייקבעו בתקנות", יהיה כתוב: "מטעמים מיוחדים שיירשמו".

<תומר רוזנר: כך שם יהיה ברור שמדובר בשיקול דעת של שר הפנים בעניין.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: טוב.

דוד אמסלם: רבותיי, אני, ברשותכם, כפוף לתיקונים שהקריא היועץ המשפטי.

דוד אמסלם: אני רוצה להביא את ההצעה להצבעה.

מיכל רוזין: איך אתה מצביע לפני?

מיכל רוזין: - - - שזה לא יקודם עד שתהיה - - -

דוד אמסלם: אני שמעתי.

דוד אמסלם: תראי, אני לא מחויב להחלטות ועדת השרים לחקיקה כשאני - - - שלו.

דוד אמסלם: אנחנו הכנסת.

דוד אמסלם: אז כמובן הם סוברניים.

דוד אמסלם: אני מקבל את ההערה של משרד המשפטים.

דוד אמסלם: הם יכולים להחזיר את זה חזרה לוועדת השרים לחקיקה.

דוד אמסלם: הם סוברניים להחזיר את זה, ואין שום בעיה עם זה.

דוד אמסלם: אני חושב שזה גם נכון לקדם את זה.

דוד אמסלם: נעצור אחרי זה.

דוד אמסלם: לקראת הקריאה הראשונה - - -

<תומר רוזנר: נמתין להחלטת ועדת השרים לחקיקה.

דוד אמסלם: נמתין.

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: עכשיו זה ראשונה.

דוד אמסלם: לקראת הקריאות השנייה והשלישית נמתין להחלטת ועדת השרים לחקיקה ונתקדם.

דוד אמסלם: טוב.

דוד אמסלם: מי בעד ההצעה לקריאה ראשונה, כפי שבעצם הוקראה, כפוף לתיקונים שהקריא היועץ המשפטי, שירים את ידו.

<לאה קריכלי: תשעה.

דוד אמסלם: מי נגד?

<לאה קריכלי: שלושה.

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד – 9 נגד – 3 נמנעים – אין הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – אי מתן אשרה ורישיון ישיבה לקורא לחרם על ישראל), התשע"ה-2015 (פ/1906/20), אושרה.

דוד אמסלם: תשעה בעד, שלושה נגד, אין נמנעים.

דוד אמסלם: ההצעה עברה.

דוד אמסלם: תודה רבה לכולם.