ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 281, 2016-11-07 12:20

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: היום ה- 7 לנובמבר 2016, ו' בחשוון תשע"ז, נושא הישיבה הכללת יוצאי אתיופיה בתכנית החומש.

יעקב מרגי: יש לנו היום דיון נוסף, בכלל הצגה של תכנית החומש אבל נתנו דגש מיוחד, דיון נפרד לתכנית החומש בהשכלה הגבוהה ליוצאי אתיופיה.

יעקב מרגי: לא לחינם שמנו את זה בדיון נפרד כדי לבדל ולתת פוקוס.

יעקב מרגי: יצא ככה, לכאורה פועל יוצא, דיון המשך מהדיון הקודם שבגללו התעכבנו.

יעקב מרגי: אני אתן לנציגי הות"ת מל"ג להציג לנו את ההדגשים המיוחדים בתכנית החומש הקרובה.

יעקב מרגי: מציג את המצגת ואת האמירה?

<גדי פרנק: אני אפתח בקצרה ואז אעביר לאורנן פודם שהוא מצוות חברה וקהילה אצלנו להציג מצגת.

<גדי פרנק: ננסה להתמקד גם קצת בנתונים, היינו בסיפא של הדיון הקודם וראינו שחלק מהשאלות שעלו היו סביב נתונים וכולי, ננסה קצת לשים את הנתונים על השולחן וגם כבר להתחיל לייצר צפי של צעדים וכולי.

<גדי פרנק: לא אאריך, כדי שיהיה זמן גם למצגת וגם לדיון.

<גדי פרנק: הנושא של אוכלוסיית יוצאי אתיופיה במערכת ההשכלה הגבוהה מאוד חשוב לנו, מבין אוכלוסיית היעד שהתחלנו להתייחס אליהם בעצם בחומש הקודם, האוכלוסייה של יוצאי אתיופיה עד היום לא קיבלה מעמד נפרד בתוך מערכת ההשכלה הגבוהה כתכנית נפרדת קוהרנטית.

<גדי פרנק: היה טיפול ויש עדיין טיפול וימשיך גם טיפול מסוים במשרד הקליטה, אני אגיד על כך גם כמה מילים מיד.

<גדי פרנק: בתוך מערכת ההשכלה הגבוהה היו צעדים נקודתיים שנעשו אבל אף פעם לא הייתה תכנית קוהרנטית מהתחלה ועד הסוף כאוכלוסיית יעד נפרדת.

<גדי פרנק: החומש הזה, בעצם אני חושב, הבשורה המרכזית היא שות"ת ומל"ג החליטו ואת ההחלטה הזאת הם כבר קיבלו לפני מספר חודשים והמצגת שתראו היום היא חלק או נגזרת מהמצגת שהם ראו באותו דיון שאוכלוסיית יוצאי אתיופיה תהפוך להיות אוכלוסיית יעד ספציפית ממוקדת לצורך הנגשה.

יעקב מרגי: אפשר לומר שהיא יחסית הייתה מודרת מהשכלה גבוהה?

<גדי פרנק: אנחנו תיכף נציג את הנתונים, היא נמצאת בהשכלה גבוהה בערך, משהו כמו חצי מחלקה באוכלוסייה, נציג את הנתונים בצורה הכי שקופה, לא נסתיר לא את מה שיש ולא את מה שאין וננסה לעשות את זה לא יותר מדי באריכות.

<גדי פרנק: הקצינו לזה כבר תקציבים ספציפיים, יש פה רשימת צעדים ראשונים אבל מצד שני נגיד את הדבר השני, יש לנו עדיין דברים לעשות.

<גדי פרנק: זה לא שעכשיו אנחנו מציגים דברים שכבר נעשו.

<גדי פרנק: אנחנו מציגים תקציבים שייעדנו לזה, אנחנו מציגים רשימת צעדים ראשונים, ואנחנו נצטרך ביחד בתוך השנה הנוכחית לבנות את הצעדים לשש השנים הבאות.

<גדי פרנק: כשאני אומר ביחד, הכוונה שלנו שתוקם ועדת היגוי שהיא תנהל את כל התהליך והיא גם תקצה את התקציבים, שבה יהיו שותפים לא רק חברי מל"ג וות"ת אלא גם נציגי ציבור מקרב הקהילה, וזאת המטרה שלנו, לעשות את זה בשיתוף.

<גדי פרנק: אלה אמירות פתיחה ומכאן נלך למצגת.

<גדי פרנק: מספר מילים על חלוקת העבודה בינינו לבין משרד הקליטה, לפחות הנוכחית, כי אני מניח שזה יעלה.

<גדי פרנק: בפגישה שהייתה לפני חודשיים או שלושה בערך, בהשתתפות מנכ"ל משרד הקליטה ובהשתתפותי, סוכם לעת הנוכחית שהצעדים שנעשים במשרד הקליטה שעיקרם נוגע לצעדים הכלכליים, כלומר הסיוע גם בשכר הלימוד וגם הסיוע הכלכלי של דמי הקיום השוטפים לסטודנט, לעת הזאת זה נשאר במשרד הקליטה כדי לא ליצור יותר מדי זעזועים.

<גדי פרנק: מנגד, מל"ג ות"ת תתחיל בשלל צעדים שתיכף נדבר על חלקם, גם על החסמים וגם על הצעדים, בכל הנושאים שהם יותר קשורים לתוך האקדמיה.

<גדי פרנק: חלקם קשורים לשיעורי עזר, מניעת נשירה, הכוונה לתעסוקה כל הדברים מהסוג הזה ונדבר עליהם, בהמשך לקראת השנה הבאה או השנה לאחריה, נראה שהצעדים אצלנו כבר מתחילים להבשיל אנחנו גם ביחד עם משרד ה קליטה נבחן את האפשרות לאגם את הדברים, גם את הצעדים הכלכליים למל"ג וות"ת, אבל נעשה את זה אך ורק - - -

יעקב מרגי: יש התייחסות למכינות מיוחדות?

<גדי פרנק: אנחנו גם נתייחס לזה, בוודאי.

אלעזר שטרן: אבל מה קשור משרד הקליטה לחבר'ה שנולדו בארץ, לפני 20, 30 שנה?

<גדי פרנק: אני לא אחזור לדיונים קודמים ואינני מייצג פה את משרד הקליטה, יש פה את מירי - - -

יעקב מרגי: אתה יודע מה אמר הרבי מקוצק?

אלעזר שטרן: אני יודע הרבה דברים שהוא אמר, אין דבר שלם יותר מלב שבור.

יעקב מרגי: הוא אומר "אין דבר יותר לא שוויוני מאשר לתקצב או לטפל באנשים שחיים במציאות לא שוויונית בצורה שווה".

אלעזר שטרן: כן, זה בסדר.

אלעזר שטרן: זה כן, כל הדיון שלך עד עכשיו היה ככה.

יעקב מרגי: אני שיפרתי, שיניתי.

<גדי פרנק: ההגדרות של משרד הקליטה נוגעות גם לצורך העניין לטיפול באוכלוסייה הזאת.

<גדי פרנק: אנחנו לא מגדירים אוכלוסייה, אנחנו לצורך העניין כרגע מקבלים את המדיניות הממשלתית בנושא.

<גדי פרנק: המדיניות הממשלתית בנושא של יוצאי אתיופיה מתייחסת גם לילידי הארץ, הווה אומר דור שני ליוצאי אתיופיה, גם במסגרת הטיפול הממשלתי, ואנחנו מקבלים את זה.

<גדי פרנק: אפשר לדון את הדיון העקרוני של הגדרת האוכלוסייה, הוא דיון יותר רחב מהשכלה גבוהה.

אלעזר שטרן: לא, אני לא נכנס לדיון של הגדרת האוכלוסייה.

אלעזר שטרן: הדיון הוא על איזה כלים יש - - -

יעקב מרגי: אני אענה לשאלה שלך.

יעקב מרגי: אנחנו נשמע את משרד הקליטה, הוא לא אמור לענות על זה.

יעקב מרגי: יש את הקריטריונים מתי.

יעקב מרגי: כרגע מה שבתכנית החומש, בא לתת לאו דווקא לעולים.

יעקב מרגי: לבני העדה.

יעקב מרגי: בגלל שזיהינו, מזהים כשל, הם זיהו כשל בחרדים, בערבים, וגם בקרב בני העדה האתיופית.

אלעזר שטרן: הבנתי אדוני היושב-ראש, אבל אפרופו המל"ג, אני חושב שאתם החלטתם על הקמת ועדה מיוחדת ליוצאי אתיופיה לתכנית החומש, נכון?

<גדי פרנק: נכון.

אלעזר שטרן: והוועדה הזאת לא הוקמה עוד?

<גדי פרנק: הוועדה הזאת תקום בחודש הקרוב, היא צריכה לבוא למל"ג ולות"ת לאישור.

<גדי פרנק: אני אומר, יש לנו כבר חברי מל"ג ות"ת שמוכנים להשתתף, אנחנו צריכים עוד, ועדה כזאת מהסוג הזה בדרך כלל אצלנו מורכבת גם מחברי מל"ג וות"ת שהם מייצגים את הצד האקדמי וגם מנציגי ציבור.

<גדי פרנק: התחלנו לדון או לבקש מכמה נציגי ציבור מהעדה האתיופית להשתתף בוועדה כזאת, אנחנו נשלים את זה אני מניח שבשבוע –שבועיים הקרובים, עד סוף החודש הזה אנחנו מצפים ש הוועדה תוקם ותתחיל לפעול.

אלעזר שטרן: בסדר, רשמנו את זה.

אלעזר שטרן: היושב ראש אני מניח שרשם את התאריך שניתן פה.

יעקב מרגי: תראה, הבחורה הזאת יושבת מהבוקר רק בשביל הדברים האלה.

אלעזר שטרן: כן.

אלעזר שטרן: כמו שאני מכיר את היושב ראש זה גם יעלה ב סיכום, התאריך שאמרת.

<גדי פרנק: אוקיי.

<גדי פרנק: אז בואו נתחיל עם המצגת.

<גדי פרנק: (הצגת מצגת)

<אורנן פודם: תודה על הבמה.

<אורנן פודם: אני מצוות שנקרא "חברה קהילה ומכינות" באגף תקצוב במועצה להשכלה גבוהה.

<אורנן פודם: אני מניח שחלק מהנתונים מוכרים לכולם, בכל מקרה נעבור עליהם בקצרה, אם יש שאלות ורצון להתעכב על נושאים - - -

יעקב מרגי: אם אתה יוצא מתוך הנחת עבודה כזו, הדיון הזה מיותר.

יעקב מרגי: כשבאים לדיון הנחת העבודה היא שלא יודעים כלום.

יעקב מרגי: אל תדלג על כלום.

יעקב מרגי: אם נראה שאתה מתמרח, נאיץ בך.

<אורנן פודם: אין בעיה.

<אורנן פודם: נתחיל עם קצת סקירה כללית על האוכלוסייה, נתקרב להשכלה גבוהה כשנדבר על המועמדים ועל המתקבלים ללימודים.

<אורנן פודם: נסתכל על ההתפלגות של הסטודנטים גם של תחומי הלימוד וגם באיזה מוסדות הם לומדים.

<אורנן פודם: חסמים עיקריים שמיפינו בשלב ראשון, יכול להיות ש הוועדה תמפה אחר כך חסמים נוספים, יעדים ועיקרי התכנית.

<אורנן פודם: כל הנתונים מלפני כשנה, שקיבלנו מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

<אורנן פודם: גודל האוכלוסייה הוא כ- 138,000 איש, 1.7% מהאוכלוסייה.

<אורנן פודם: מדובר באוכלוסייה צעירה, כך שבגילאים הרלבנטיים של השכלה גבוהה הם אפילו יותר מ- 1.7%, הם בערך 2.4% מהאוכלוסייה.

<אורנן פודם: הפיזור הוא בכלל המחוזות, בכלל הארץ, הישובים הבולטים זה נתניה, ראשון לציון, באר שבע, אשדוד.

<אורנן פודם: מבחינת אחוז התושבים הישובים הם קריית מלאכי, קריית גת, עפולה, יבנה, חדרה.

<אורנן פודם: הנתונים האלה חשובים לנו לאחר כך בגיבוש התכנית כדי לדעת איפה לשים את מרכז הכובד בגיוס תלמידים ובהכוון להשכלה גבוהה.

<אורנן פודם: מבחינת הכנסה והוצאה, אנחנו רואים שיש פה פערים מאוד גדולים, מה שישר מביא אותנו אחר כך לראות שיש חסם כלכלי שיכול להיות שהוא גם מונע מסטודנטים בכלל להגיע להשכלה גבוהה ולשרוד בה ולהתקדם אולי גם לתארים מתקדמים.

<אורנן פודם: אני מגיע לאזור ההשכלה הגבוהה – מבחינת נתוני קבלה בתשע"ד ניגשו כ- 2,500 תלמידים בכיתות יב', שיעור הזכאים לתעודת בגרות 56% לעומת 75% בכלל האוכלוסייה, כך שכבר כאן יש לנו איזה שהוא פער, מה שיחייב אותנו להיות בקשר גם עם משרד החינוך - - -

מירב בן ארי: סליחה, אתה אומר ש- 75% זכאים במדינת ישראל לתעודת בגרות?

<אורנן פודם: כן.

מירב בן ארי: זה לא נכון דרך אגב, אני רק אומרת שאנחנו ישבנו פה בוועדה ואמרו לנו 50 ו - - -

<אורנן פודם: ממי שמגיע כבר ל-יב'.

יעקב מרגי: את יודעת איפה התמיהה מתחילה?

יעקב מרגי: התמיהה מתחילה, וטוב שמשרד החינוך איתנו כאן- - -

מירב בן ארי: אני צודקת, אנחנו ישבנו כאן ושמענו, 56% מכלל האוכלוסייה.

<יעל סימן טוב: לא, זה שיעור ההשתתפות בהשכלה גבוהה.

<יעל סימן טוב: 57% זה שיעור ההשתתפות.

מירב בן ארי: אני יודעת לקרוא.

מירב בן ארי: שיעור זכאים לתעודת בגרות עומד על 56% מקרב הניגשים ממוצא אתיופי, לעומת 75%.

מירב בן ארי: אני אומרת לא לבזבז את הזמן, בבקשה תבדוק את הנתון הזה.

יעקב מרגי: לא, לא.

יעקב מרגי: אי אפשר לדלג על שורה ראשונה.

יעקב מרגי: אתם שמים לב לניסוח, תקנו אותי.

יעקב מרגי: בתשע"ד ניגשו לבחינות הבגרות כ- 2,500 תלמידים בכיתות יב' ממוצא אתיופי.

יעקב מרגי: עכשיו תקשיבו טוב, כשאתה מביא לי נתון כזה, אני כוועדה מצפה שאתה תאמר לי מה, אני איש מספרי.

יעקב מרגי: הנתון הזה יתום, ערטילאי, אם אתה לא נותן לי כמה תלמידים יש בשכבת יב' ממוצא אתיופי.

יעקב מרגי: יכול להיות שזה אחוז זניח בכלל בגלל שהמורים לא מגישים אותם לבחינות בגרות.

יעקב מרגי: אני צריך את הנתון הזה.

<פוריה קלעי: הנה, כתוב לך במשפט השני 56%.

יעקב מרגי: מקרב מה 56%?

<פוריה קלעי: מקרב הזכאים לבחינות בגרות.

יעקב מרגי: מתוך ה- 2,500 כך אני מבין.

<פוריה קלעי: לא.

יעקב מרגי: אז עורך המסמך יסביר את עצמו.

יעקב מרגי: להבא, לא לנסות לעזור לי כי זה רק מקשה יותר.

יעקב מרגי: כאן אני בכוונה התעכבתי בשלב הזה, גדי תהיה איתי כי אתה תכנון ותקצוב.

יעקב מרגי: אני חושב שכשמזהים נקודת כשל, יש אמירה.

יעקב מרגי: אתה זוכר את הדיונים שלי, חייבת שתהיה לכם אמירה במיוחד אם לקחתם את זה ושמתם את זה כהחלטה בפרונט איפה אתם מתערבים כבר בשלב המקדים, בשלב התיכון, הקדם אקדמי?

יעקב מרגי: פה זה אומר דרשני.

יעקב מרגי: לכן אם אני אקבל את הנתון תוך כדי הדיון אני רוצה את הנתון הזה, כמה תלמידים מקרב בני העדה האתיופית בשלב יב' כשניגשים מתוכם רק 2,500.

<אורנן פודם: דבר ששכחתי לומר בהקדמה, שהגשנו בקשה מאוד גדולה של נתונים ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה רק על הנושא הזה ואלה נתונים ראשוניים בלבד.

יעקב מרגי: הם מתקשים לתת את כל הנתונים?

<אורנן פודם: זה לוקח זמן.

יעקב מרגי: אני אגלה לך סוד מדינה.

יעקב מרגי: אל תעביר אותו הלאה, למשרד החינוך יש את הנתונים האלה ולא צריך ללכת ללמ"ס.

<אורנן פודם: בסדר גמור.

<אורנן פודם: באמת מה שיוצא מפה זה קודם כל שחייב להיות קשר רציף עם משרד החינוך.

<אורנן פודם: אנחנו לא פועלים בואקום, כמובן שיש פה חסמים שעוד מגיעים מלפני ואחת הסוגיות באמת שתעלה לדיון הוועדה ואני אצטרך שם את עזרת הוועדה להחליט, זה האם אנחנו מתערבים כבר בשלב התיכונים כמו שאנחנו עושים בתכניות אחרות, האם אנחנו תופסים אותם לאחר הצבא בגלל הפער הגדול הזה שבין יב' לתחילת האקדמיה, זו אחת השאלות שתגיע מיד לשולחן הוועדה.

יעקב מרגי: מה אתה הולך לעשות עם מה שאתה מזהה במסמך הזה?

יעקב מרגי: כשאתה מזהה במסמך הזה ששיעור בעלי תעודת בגרות העומדים בתנאי הסף של ההשכלה הגבוהה הוא נמוך ב- 50% לעומת כלל האוכלוסייה, זה דבר שצריך התערבות.

<גדי פרנק: תיכף נפרוט את כל החסמים ואז את כל הצעדים.

<אורנן פודם: התפלגות סטודנטים בתשע"ה למדו 2,946 סטודנטים יוצאי אתיופיה בכל המוסדות.

<אורנן פודם: שיעור הסטודנטים יוצאי אתיופיה מתוך כלל הסטודנטים בישראל הוא 1.1% שזה 1.2% בתואר ראשון וכמובן שבתארים מתקדמים הנתונים יורדים דרסטית מ- 0.5% בתואר שני, עד שבתואר שלישי, הדוקטורט זה כבר מספרים בודדים.

<אורנן פודם: נראה שאנחנו חייבים גם לשים דגש גם על מה שקורה אחרי תואר ראשון, גם על כל התארים המתקדמים.

<אורנן פודם: כמו שאמרנו בהתחלה, שיעור יוצאי אתיופיה מכלל אוכלוסיית ישראל הוא 1.7% אבל בקבוצת הגיל הרלבנטית הם 2.4% ואנחנו נסתכל דווקא על הנתון הזה, הנתון המחמיר יותר, ולא לשאוף ל- 1.7% אלא להתקרב ל- 2.4%.

<אורנן פודם: 70% מהנשים בקרב הסטודנטים לתואר ראשון, כך שהנשים גם פה מובילות.

יעקב מרגי: אז יש חסם גדול בקרב ה- - -

<אורנן פודם: נכון.

<אורנן פודם: מאינטואיציה ראשונית, אנחנו יכולים להגיד שיכול להיות שמדובר על נושא כלכלי, שהם יותר הולכים לעבוד.

יעקב מרגי: הקטע הכלכלי להגעה להשכלה גבוהה, זה לא החסם.

יעקב מרגי: נכון שבעלי הכנסות נמוכות, לכאורה בגרפים זה יוצא תמיד ככה, אבל לא בגלל החסם הכלכלי.

יעקב מרגי: כשתלמיד ולא משנה מאיפה הוא, שבא ממשפחה בעלת הכנסה נמוכה, מגיע להכרה שהוא צריך ורוצה ללמוד בהשכלה גבוהה הוא יכול להשיג את זה במדינת ישראל.

יעקב מרגי: יש לי את הצורך, בקרב אותן אוכלוסיות עם הכנסה נמוכה, שכבר בשלבים המקדימים לדחוף אותם קדימה, להציב להם יעד ולעודד אותם, להביא להם את זה להכרה שזה - - - -

<גדי פרנק: אנחנו מסכימים פה.

יעקב מרגי: משרד החינוך, אתם מקשיבים לי?

יעקב מרגי: אני מקווה שאני לא מכלה את זמני.

<אורנן פודם: מבחינת גידול ייצוג הסטודנטים בתואר ראשון לאורך ה- 15-16 שנים האחרונות, אפשר לראות שבחמש השנים הראשונות של העשור הקודם הייצוג כמעט הכפיל את עצמו ולאחר מכן הרבה יותר מתון.

יעקב מרגי: קודם הם היו בתת ייצוג ולאט לאט אנחנו מתקדמים, עדיין ייצוג נמוך.

<אורנן פודם: עדיין בתת ייצוג, אבל כן.

<אורנן פודם: מבחינת סוג המוסדות אנחנו רואים, יכול להיות שבאופן קצת מפתיע, דווקא באוניברסיטאות הייצוג שלהם הוא יחסית רחב, גם במכללות הפרטיות הייצוג יחסית יותר רחב ממה שחשבנו, במכללות לחינוך ייצוג נמוך ובמכללות המתוקצבות דווקא גם, ייצוג שציפינו לראות קצת יותר גדול, ויכול להיות ששם יהיה דגש מיוחד.

יעקב מרגי: ניסיתם ללמוד למה?

<אורנן פודם: בגלל שיחסית אלה מספרים קטנים, זה בעיקר תכניות שקיימות באוניברסיטאות.

<אורנן פודם: בבר אילן יש תכנית מאוד מקיפה, בתל אביב - - -

יעקב מרגי: אז אתה יודע להצביע.

יעקב מרגי: כי אם הייתי אומר בגלל שכר הלימוד אנחנו רואים מגמה, אי אפשר להסיק את זה מה - - -

<גדי פרנק: תיכף תראה גם את הפרופורציות פר מוסד, תראה שיש מוסדות שמתמקדים בזה במיוחד ולכן הצליחו, יש מוסדות שפחות.

<גדי פרנק: באוניברסיטאות, יש שתיים-שלוש אוניברסיטאות שהלכו על זה חזק, במכללות יש שתיים-שלוש מכללות אבל יש הרבה מכללות ש - - -

יעקב מרגי: אפרופו הדיון הקודם, מכללות לחינוך.

<פוריה קלעי: איזו שנה אתה מציג פה?

<אורנן פודם: תשע"ה.

<אורנן פודם: אז עוד פעם, מתוך כלל הסטודנטים בחלוקה לתארים, בתואר ראשון כמו שראינו באוניברסיטאות הייצוג שלהם כמעט מתקרב לייצוג שלהם בכלל האוכלוסייה.

<אורנן פודם: באוניברסיטה הפתוחה שזה דווקא מקום שיכול להיות מקום שיותר מנגיש, הנתון יחסית מאוד נמוך, 0.6% מתוך כלל הסטודנטים שלהם.

<אורנן פודם: מכללות מתוקצבות, ששם כבר אמרנו קודם שיש איזו שהיא בעיה - - -

יעקב מרגי: אם הבנתי נכון, פועל יוצא של הגרף הזה, אילו היו עוד תכניות בשאר המוסדות, יכולנו להגיע ליעד יותר גבוה?

<גדי פרנק: היעד שלנו בדיוק מכוון לשם.

<גדי פרנק: תיכף תראה את היעד, בסופו של דבר כל המצגת הזאת תסתכם בזה שהיעד שלנו בסוף השש שנים האלה להיות ב- 2%, כלומר קצת לעלות אפילו מעל האחוז שלהם באוכלוסייה ולהתקרב לאחוז שלהם בקבוצת הגיל.

<גדי פרנק: כי בקבוצת הגיל של הצעירים הם יותר מאשר באוכלוסייה המבוגרת.

<פוריה קלעי: למה יש לך פעמיים אוניברסיטאות?

<גדי פרנק: שמאל זה תואר ראשון וימין תואר שני.

יעקב מרגי: אז אתם רוצים לעמוד באוכלוסיית הגיל.

<גדי פרנק: כן.

<אורנן פודם: אפשר לראות בגרף שהחלוקה פה היא לתואר ראשון, תואר שני ודוקטורט, והמצב בתארים המתקדמים הוא מאוד לא טוב, תת ייצוג מאוד מאוד חריג.

יעקב מרגי: תפסיקו להוציא את ה נשמה יהיה לכם יותר בתארים מתקדמים.

<גדי פרנק: אני יכול להגיד למה זה חשוב.

<גדי פרנק: כשאתה מדבר על הנגשה נורא קל לדבר על תואר ראשון, זה הבסיס של ההנגשה.

יעקב מרגי: שער הכניסה מה שנקרא.

<גדי פרנק: נכון.

<גדי פרנק: הבעיה שלנו שבסופו של דבר אם לא עושים צעדים יותר אקטיביים גם בתואר שני ובדוקטורט אנחנו מוצאים את עצמנו עם חסר גדול גם בעולם אנשי הסגל, זה חשוב לך גם בעולם של ROAL MODELS, מודלים לחיקוי שאתה רוצה שאנשים ישאפו אליהם וגם אפילו אנחנו אומרים, אנחנו עכשיו בונים ועדת היגוי, היינו מאוד רוצים שיהיו לנו פרופסורים יוצאי אתיופיה שיהיו בתוך וזה מאוד קשה.

<גדי פרנק: אנחנו חושבים שזה משהו שאנחנו צריכים להתמודד איתו, אנחנו לא יכולים להתמודד רק עם שאלת ההנגשה ברף של תואר ראשון.

<פוריה קלעי: אני חושבת שזה בגלל שמשרד הקליטה מממן עד גיל 28 וזה הרוב תואר ראשון.

<קריאה: תואר שני עד גיל 40 אנחנו נותנים.

יעקב מרגי: נראה את הסיבות אחר כך.

יעקב מרגי: בוא תציג, אני מבקש לא להפריע להציג.

<אורנן פודם: התפלגות בתוך המוסדות, אפשר לראות את בר אילן, הפתוחה, אריאל, חיפה, תל אביב אלה מוסדות שיש בהם יחסית מספר גבוה של סטודנטים יוצאי אתיופיה, בטכניון ובבן גוריון פחות.

<אורנן פודם: תיכף כשנגיע לתחומי הלימוד גם נראה למה בטכניון יש פחות, זה בכלל בעיה בהנדסה ולאו דווקא בטכניון.

יעקב מרגי: למה בבן גוריון?

<אורנן פודם: בבן גוריון, שזה גם מאוד מדאיג, כי באזור שם יש אוכלוסייה גדולה של יוצאי אתיופיה ובבן גוריון אנחנו פחות רואים את זה.

<אורנן פודם: תיכף נראה שדווקא במכללות שבדרום יש יותר, אבל עדיין אין ספק שבן גוריון הוא אחד המוקדים שנרצה להשפיע עליהם יותר כדי שיקלטו סטודנטים.

<דוד מהרט: 9% מהסטודנטים של בן גוריון הם תושבי הדרום, כל השאר הם - - -

<אורנן פודם: מבחינת המכללות אפשר לראות שדווקא בדרום, ספיר ואשקלון יש יחסית ייצוג, מרכז אקדמי לב שיש לו תכניות ייחודיות גם, יחסית יש לו הרבה סטודנטים וכן הלאה וכן הלאה, עד שיש מכללות שממש אפשר לראות שיש שם 3, 4, 6 סטודנטים בתשע"ה.

<אורנן פודם: תיכף נגיע גם למקצועות אז זה קצת יכול להסביר את המוסדות האלה.

<אורנן פודם: מכללות שאינן בתקצוב, קודם כל חשוב להדגיש שבמכללות האלה זה לא שבאמת משלמים שכר לימוד כמו של 30,000 כפי שיש שם, זה לרוב תכניות שיש שם.

<אורנן פודם: בקרית אונו יש תכנית, במכללה האקדמית נתניה שגם יש הרבה סטודנטים בעיר הזאת, גם שם יחסית - - -

יעקב מרגי: כשאתה אומר תכניות, גם בשכר הלימוד הם - - -

<אורנן פודם: כן.

<אורנן פודם: אלה תכניות מובנות.

<אורנן פודם: נגיע לתחומי הלימוד, כי זה תחום שגם, אנחנו לא רוצים רק להביא אותם למערכת, אנחנו רוצים שהם אחר כך ישתלבו בתעסוקה ושיהיו במקצועות לימוד מגוונים, אז אפשר לראות שיש ייצוג מאוד גדול במדעי החברה במינהל עסקים, חינוך, ובמקצועות שהם יותר הנדסה, מדעים מדויקים, מתמטיקה, רפואה, כמעט ואין סטודנטים יוצאי אתיופיה.

<אורנן פודם: תכניות קיימות – קודם כל בעיקר זה מה שמינהל הסטודנטים ואני מניח שבטח עוד מעט מירי קצת יותר תפרט, שכר לימוד ומלגות שמינהל הסטודנטים נתן ונותן עד היום, יש מעטפת במכינות, דיברנו קודם על הבגרות, זה משהו שעוד נרצה לחזק אותו.

<אורנן פודם: יש ירידה במספר התלמידים במכינות ואנחנו נרצה מאוד מאוד לעודד אותם ללכת למכינות כי זה המקום להשלים בגרויות, זו התחנה האחרונה של ההנגשה של ההשכלה הגבוהה.

עמר בר-לב: למה יש ירידה?

<אורנן פודם: אנחנו לא לגמרי יודעים, כי מבחינת מספר אבסולוטי של סטודנטים, לא ירד.

<אורנן פודם: הם כאילו מגיעים גם בלי המכינה.

עמר בר-לב: אז זה חיובי, אולי פחות צריכים מכינות.

<אורנן פודם: אנחנו לא בטוחים שזה משהו חיובי, אנחנו כן היינו רוצים לחזק - - -

יעקב מרגי: המכינות קדם אקדמיות של הקרן להכוונת חיילים משוחררים - - -

<אורנן פודם: זה לא של הקרן.

יעקב מרגי: בסדר, שילוב.

יעקב מרגי: תיתן לנו כמה מילים על זה כי בזבזנו על זה הרבה מלל והרבה יזע.

יעקב מרגי: איפה זה עומד, אני לא יודע?

<גדי פרנק: אנחנו נרחיב אחר כך.

<אורנן פודם: כן.

<אורנן פודם: אז בכלל בתחום המכינות הייתה עד היום מעטפת ותמשיך להיות מעטפת ייחודית בגובה 6,100 ₪ של מעונות, עם שיעורי עזר, נסיעות, באמת לעודד אותם ללכת למכינות כי המכינות היום זו הזדמנות להשלים בגרויות יותר בקלות, מסלולים ייעודיים, לעודד אותם יותר לתואר הראשון, בעיקר אנחנו רוצים גם שהם ילכו למסלולים של הנדסה ותעודת הבגרות שלהם לא מספיקה, אז המכינות הן מקום טוב לזה.

יעקב מרגי: בהתייחס לזה שאתה מציין שכ- 50% מקרב בעלי זכאות לתעודת בגרות זו לא תעודת בגרות שמתקבלת במוסדות להשכלה הגבוהה, אני חושב שזה מתבקשת שם עבודה.

<אורנן פודם: אין ספק.

<אורנן פודם: יש עוד הרבה תכניות, אני מקווה שלא פספסתי פה עמותות וארגונים.

<אורנן פודם: אז קודם כל יש את התכניות של המוסדות, יש מוסדות שעובדים עם מכון פוירשטיין, לתכניות כמו העברית ובר אילן, לאוניברסיטת תל אביב יש תכנית גדולה, אריאל, רופין, גם המכללות הפרטיות אמרנו, הבינתחומי, אונו, מכללת אורנים לחינוך גם יש שם תכנית מיוחדת וכמובן שיש הרבה גופים שיש להם תכניות, גם בצורת מלגות, גם בצורת שיעורי עזר, גם בצורת פסיכומטרי ייחודי, אז הם גם קיימים והתחלנו כבר לשמוע את חלקם, ניפגש איתם ונצטרך למפות ולראות מי נותן מה כדי לנצל את זה בצורה המיטבית.

<אורנן פודם: אני אסכם את החסמים.

<אורנן פודם: קודם כל באמת בחינות הבגרות, אנחנו רואים שכבר עוד לפני שאנחנו נכנסים לעולם האקדמיה יש שם פער מאוד מאוד גדול, 50% לעומת כלל האוכלוסייה.

<אורנן פודם: הבחינה הפסיכומטרית, חסם גם מאוד מעכב, מדברים על פער של כ- 140 נקודות מהציון הממוצע באוכלוסייה הכללית, יש את פוירשטיין שיש לו איזה שהוא מסלול עוקף, כרגע זה במספרים קטנים, אנחנו בודקים עם פוירשטיין אפשרות להרחיב את זה - - -

יעקב מרגי: גם אחרי שצמצמת את הבחינות הפסיכומטריות, מה שהיה עם כל המושגים הכלל עולמיים והתאמתם את זה, עדיין פער של 140 נקודות?

<אורנן פודם: כן.

<גדי פרנק: עוד פעם, כשאתה הולך על מי שכן הולך על המסלול של הפסיכומטרי, זה הפער הקיים.

<גדי פרנק: לכן מה שהתחיל אורנן להגיד לגבי פוירשטיין, אנחנו מנסים למצוא מסלולים חלופיים שהם לא יהיו מוכוונים רק לאוכלוסייה של יוצאי אתיופיה, גם - - -

יעקב מרגי: מה זה עוזר לך אם האוניברסיטאות יש להן חופש פעולה לקבוע את תנאי הקבלה?

<גדי פרנק: כי לפחות בחלק מהאוניברסיטאות אנחנו רוצים ללכת על המסלול הזה.

<אורנן פודם: בבר אילן וגם בעברית מקבלים לפי אבחון של פוירשטיין ואנחנו באמת באיזה שהם מגעים איתם אבל צריך לזכור שהבחינה הפסיכומטרית היא כרגע חסם.

<אורנן פודם: אנחנו רואים שיש פערי ידע בשפה העברית והאנגלית, בעיקר בניסוח אקדמי.

יעקב מרגי: פה לא נתת לי יחסית לאוכלוסייה הכללית.

יעקב מרגי: מעניין אותי לדעת, גם באוכלוסייה הכללית זה חסם?

<אורנן פודם: בוודאי, אבל פה זיהינו שזה חסם שבהרבה מקרים הוא גורם לנשירה וזה משהו שאנחנו בתכנית הרב שנתית נהיה חייבים להתייחס אליו.

<אורנן פודם: היעדר מידע, ייעוץ והכוונה קדם אקדמיים, הרבה מהאוכלוסייה היא דור ראשון להשכלה, לא ממש יודעים למי לפנות, איזה תחומים, איך לבחור, וזה משהו שאנחנו, אולי הדבר הראשון וכבר התחלנו בצעדים לפתור את החסם הזה ואני תיכף אגיד איך.

<אורנן פודם: עוד חסמים – דיברנו על ירידה מאוד גדולה במספר תלמידי המכינה, ירידה של כמעט 200 סטודנטים, 200 תלמידים ממה שהיה לפני כמה שנים, ונרצה כמובן לעודד אותם ללכת למכינות כי אנחנו חושבים שהמכינות זה מוצר הנגשה מאוד טוב.

<אורנן פודם: חסם כלכלי הוא גם אחד החסמים, כמובן שנצטרך להתייחס אליו.

<אורנן פודם: תארים מתקדמים וסגל, גם התייחסנו קודם, מאוד מאוד חשוב שיהיו דמויות, שיהיו פרופסורים ושיהיה בכל רמות התארים ייצוג - - -

יעקב מרגי: גם אקדמאי מובטל הוא שגריר רע לרצון הזה שלנו.

יעקב מרגי: לכן הקטע הזה של שילוב בני העדה, החלטת ממשלה שאני לא יודע למה היא זוחלת ביישם שלה.

<אורנן פודם: כן.

<אורנן פודם: קושי השתלבות בתעסוקה זה משהו שנצטרך לראות איך אנחנו עושים אותו, כמובן בשיתוף משרד הכלכלה.

<אורנן פודם: המטרה שלנו היא לא רק להביא אותם להשכלה גבוהה אלא באמת שהם ישתלבו בשוק התעסוקה.

<אורנן פודם: היעדים, קודם כל כמובן זה להגדיל את מספר הסטודנטים והשיעור שלהם מתוך כלל הסטודנטים, אנחנו מדברים על יעד של כ- 2%.

יעקב מרגי: תוך כמה זמן?

<אורנן פודם: לתכנית החומש שש שנים, שזה יעד שהוא מאתגר מאוד, אבל לשם אנחנו שואפים.

יעקב מרגי: אם אני עושה ישיבת מעקב בסוף השנה, אחרי שנה אני יכול לקבל 1.5%?

<אורנן פודם: אנחנו מקווים מאוד.

<גדי פרנק: אתה מותח אותנו רחוק, אבל בוא נגיד שגם כשפעלנו באוכלוסיות יעד אחרות, ההתחלה הייתה קצת יותר איטית אבל בסופו של דבר גם יעדים טובים, וגם סימנו יעדים של טווח בינוני.

<גדי פרנק: כלומר לעבוד בדברים כאלה בטווחים של שנה- שנתיים זו לא עבודה רצינית, מצד שני הרבה פעמים עושים בממשלה תכניות לעשור או עשרים שנה, אין זמן להשיג את ההישגים האלה.

<גדי פרנק: אנחנו חושבים שחמש- שש שנים זה זמן סביר, וכן אם להגיד את האמת, אנחנו חושבים שבאמצע תוכנית החומש, כלומר בערך שנתיים-שלוש מהיום אפשר יהיה כבר לבדוק ולראות אם אנחנו על הקו הנכון או לא על הקו הנכון.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: צמצום הנשירה?

<אורנן פודם: צמצום הנשירה כמובן, זה אחד מהנתונים שאנחנו מחכים לו, מה אחוז הנשירה לעומת כלל האוכלוסייה, אבל כמובן כמה שיותר לצמצם את הנשירה, גם במכינה וגם בלימודים האקדמאיים לתואר ראשון, וגם בתארים מתקדמים.

יעקב מרגי: לפי החסמים שציינת, כמעט מדע מדויק שיש נשירה.

<גדי פרנק: גם נשירה וגם אני אגיד יותר מזה, הרבה פעמים אתה יכול לעשות יעד של הגדלת כמות הלומדים, אבל זה בא בדרך כלל ביחד עם זה שיש לך יותר נשירה כי אתה מכניס אוכלוסייה יותר גדולה פנימה, כמעט הגדרתית אתה מקבל נשירה.

<גדי פרנק: אנחנו בדרך כלל שמים את הנושא הזה של יעד גם לשים לב על הנשירה, שלא יהיה מצב שרק דחפנו אנשים ואזהם נופלים לנו במהלך הדרך.

יעקב מרגי: ולבחון.

יעקב מרגי: ברור, אין לנו עניין.

<אורנן פודם: גיוון תחומי הלימוד של הסטודנטים, גם, משהו שדיברנו עליו, אנחנו מאוד רוצים שיגיעו למקצועות לימוד מאוד מגוונים: רפואה, הנדסה, מתמטיקה, פיזיקה ולא רק שייכנסו למדעי החברה והרוח וניהול, אנחנו רוצים שהם יגיעו לכלל תחומי הלימוד, שיש בהם תעסוקה ושמביאים למוביליות חברתית וכמובן הגדלת מספר שיעור הסטודנטים בתארים מתקדמים ואנשי סגל.

<אורנן פודם: כמו שגדי אמר קודם, כשאנחנו מגיעים עכשיו למנות את הוועדה אנחנו רואים כמה חסרים לנו פרופסורים ודוקטורים - - -

יעקב מרגי: אני אשאל שאלה לא בניסוח אקדמי.

יעקב מרגי: איך אתה הולך לעשות את כל זה?

<אורנן פודם: טוב שאתה שואל.

<אורנן פודם: אני אגיד קודם על עיקרי התכנית שזה הדברים בגדול.

<אורנן פודם: תהיה לנו ועדה כמו שגדי אמר, עד סוף החודש אנחנו מקווים למנות אותה, עד סוף השנה היא תיפגש, ותהיה לה הרבה עבודה, חלק מהמועמדים לוועדה נמצאים פה ותהיה להם המון עבודה, כי הם אלה שיתוו את הכיוון להם יש את הידע, להם ולשאר החברים שיהיו מהאקדמיה, זה דברים ראשוניים שצועקים - - -

יעקב מרגי: אתם תיעזרו בוועדה הזאת באנשי ציבור בני העדה?

<גדי פרנק: כן.

<גדי פרנק: חלק מהיושבים פה בסבירות גבוהה יהיו בתוך הוועדה.

<אורנן פודם: כן.

<אורנן פודם: אז כמו שדיברנו על הכוון למידע, יש לנו תכנית להנגשת השכלה גבוהה שקוראים לה 'הישגים'.

<אורנן פודם: היא פועלת במרכזי צעירים היום, אנחנו נפעל בתוך האוכלוסייה עוד לפני שהם בכלל סטודנטים, בעיקר עם חיילים משוחררים, באמת לתפוס אותם ולעזור להם לבחור את המקצוע הנכון, בכלל להבין למה חשוב ללכת ללמוד בהשכלה הגבוהה.

<אורנן פודם: זה משהו שכבר אפילו התנענו קצת וזה אחד הדברים הראשונים,

יעקב מרגי: תיכונים.

יעקב מרגי: אל תבחן, תפעלו.

יעקב מרגי: כבר עכשיו בשלב הזה, חייבים לגבש.

<אורנן פודם: צריכים לחשוב איך אנחנו מגיעים לתיכונים כי זה לא תיכונים שלמים של יוצאי אתיופיה, הם נמצאים בין.

<אורנן פודם: אנחנו צריכים לראות איך אנחנו עושים את זה.

יעקב מרגי: בערים האלה שעליהם התבססת, בישובים, נקודות הריכוז, תמצא כמה תלמידים.

<אורנן פודם: נכון.

<אורנן פודם: אז אני אומר, הנושא של התיכונים כמובן שהוא על השולחן, אנחנו צריכים לראות איך אנחנו עושים את זה, צריך לזכור שיש פה פער מאוד גדול בין כיתה יב' לתחילת הלימודים של 4-5 שנים לפעמים ופה מאוד נצטרך את הוועדה לראות איך אנחנו מיישמים את הנושא של הכוון ומידע כבר בשלב מאוד מוקדם אפילו אולי כבר כשהם בוחרים מגמת לימוד, כשזה כיתה ט'-י', שבאמת יגיעו בסוף לאן שאנחנו - - -

יעקב מרגי: בוודאי.

יעקב מרגי: ב-יא' הרכבת יצאה מהרציף.

<אורנן פודם: מעטפת לתלמידי המכינה, כמובן לחזק אותם במכינות, ללוות אותם לאורך כל הלימודים, שיעורי עזר, סיוע כלכלי, כל מה שצריך בתקופת המכינה.

<אורנן פודם: בתקופת תואר ראשון גם ננסח כמובן עם הוועדה את המודל שייתן להם גם שיעורי עזר כדי באמת גם לתמרץ את המוסדות, לצמצם את הנשירה ולקלוט כמה שיותר סטודנטים יוצאי אתיופיה ולהביא אותם גם לתחומי לימוד שאולי הם לא חשבו עליהם ומתאימים להם יותר.

<אורנן פודם: מלגות לסטודנטים – דיברנו.

מירב בן ארי: התמריץ הוא לתלמיד או למוסד?

<אורנן פודם: למוסד.

<אורנן פודם: אנחנו עשינו את זה באוכלוסיית יעד אחרת וזה פה כאופציה, הוועדה תחליט בדיוק איך זה יהיה.

<אורנן פודם: באוכלוסיות יעד אחרות נתנו למוסד פול של כסף כדי לתת להם שיעורי עזר וסיוע.

יעקב מרגי: עשו את זה עם הבדואים, עם האוכלוסיות הערביות?

<אורנן פודם: כן.

<אורנן פודם: הכנסנו בזה כל מיני מקדמים כמו מניעת נשירה, אחוז נשירה שלהם, כמו גיוון תחומי לימוד כדי גם מצד אחד לתמרץ את המוסדות.

מירב בן ארי: זאת אומרת מצד אחד אתה מתמרץ במילגה לסטודנט, מצד שני אתה מתמרץ את המוסד ואומר לו - - -

<אורנן פודם: בדיוק.

<אורנן פודם: אני מתמרץ את המוסדות.

יעקב מרגי: אין להם עניין לפתוח כיתות ולפתוח חוגים.

<גדי פרנק: הם צריכים להראות צעדים קונקרטיים שהם עושים.

<גדי פרנק: בגלל שיש אחוז גבוה, הם צריכים להראות שהם נותנים שירות מיוחד לאוכלוסייה.

<אורנן פודם: על מלגות הסטודנטים דיברנו.

<אורנן פודם: בשלב ראשון, עוד פעם, כנראה שזה יהיה בשלב ראשון במשרד הקליטה.

<אורנן פודם: זה משהו שכרגע קורה יחסית ואנחנו חוששים שאם הוא יקרה אצלנו בשנה הנוכחית שאנחנו מתחילים את כל התכנית - - -

יעקב מרגי: גם כאן הדעות חלוקות, אם זה צריך להיות במשרד הקליטה.

<אורנן פודם: כרגע לטווח קצר בלבד.

<אורנן פודם: לאו דווקא יש פה איזה שהוא רציונל מאחורי זה שזה נשאר שם, זה יותר טכני.

<אורנן פודם: אצלנו זה יהיה לצאת למכרז אני מניח, זה לא משהו שאנחנו יודעים לעשות היתרון היחסי שלנו - - -

יעקב מרגי: אבל הרציונל הוא שבסוף זה יוטמע וילך.

<אורנן פודם: מסכימים.

<אורנן פודם: היתרון היחסי שלנו הוא באמת יותר בהנגשה ובקשר מול המוסדות, פחות בלהעביר - - -

יעקב מרגי: אתם יודעים לעשות השכלה, הם יודעים לקלוט.

יעקב מרגי: בתקווה.

<אורנן פודם: אני ממשיך.

<אורנן פודם: הכנה לתעסוקה – נצטרך לגבש פה תכנית עם משרד הכלכלה איך אנחנו מכינים אותם לתעסוקה, אולי בסימסטר האחרון שלהם ללימודים לעזור להם להשתלב בתעסוקה, וכמובן מלגות לתארים מתקדמים שיהיו מאוד מושכים ואטרקטיביים כדי באמת להביא אותם עד לסגל אקדמי לאורך כל השלבים, תואר שני, דוקטורנטים וסגל אקדמי.

יעקב מרגי: שיהיו תזוזות בסגל, ייכנסו בחרכים, ובסדקים.

<אורנן פודם: כן.

<אורנן פודם: תקציב התכנית הרב שנתית, אלו המספרים במליוני שקלים.

יעקב מרגי: כמה זה עולה לנו?

יעקב מרגי: זו השאלה.

יעקב מרגי: גדי, כמה זה הולך לעלות לנו, הפרק הזה בחומש?

<אורנן פודם: בסך הכל לאורך כל התקופה זה יגיע לכמעט 100 מליון ₪ שאנחנו בגלל שאנחנו כבר בתחילת השנה, 9 מליון, אנחנו עולים בהדרגה.

עמר בר-לב: למה זה ככה, למה לא יורד בהדרגה, מתחיל מהפוך?

<גדי פרנק: ככל שאתה מוסיף עוד אוכלוסייה.

עמר בר-לב: אני מבין את המשחקים אבל מצד שני, זה על העץ ולא ביד.

<אורנן פודם: לא.

עמר בר-לב: אז בוא נחזור רגע לשאלה הראשונה.

יעקב מרגי: התשובה היא פשוטה, אני לא מבין למה אתם מסתבכים.

יעקב מרגי: השכלה גבוהה היא לא חד שנתית.

יעקב מרגי: אם אתה מתחיל בתשע"ז, בתשע"ח יש לך את הבוגרים של תשע"ז וגם את הנוספים, וזה הולך ועולה.

עמר בר-לב: לא, הבנתי את זה.

<גדי פרנק: כמו שההשכלה הגבוהה עובדת בתקציבים ונראה את זה בעוד שעה, תקציבים רב שנתיים מראש.

<גדי פרנק: אנחנו לא עובדים עם תקציבים דו שנתיים כמו כל יתר המשרדים, אנחנו מראש חתומים עם משרד האוצר על תקציב שש שנתי.

<גדי פרנק: כלומר, התקציב הזה חתום כבר עם משרד האוצר כולו.

<גדי פרנק: זה לא שהשנתיים הראשונות שיש לך בתקציב והיתר הם על העץ.

<גדי פרנק: כל התקציב הזה חתום כבר עם משרד האוצר.

עמר בר-לב: את התשובה הזאת הבנתי.

עמר בר-לב: עכשיו אני הולך ככה, אני מבין - - -

יעקב מרגי: לא, רגע.

יעקב מרגי: אם נניח שהיה לך רציונל מקצועי הפוך?

<גדי פרנק: אז היינו בונים את זה הפוך.

יעקב מרגי: תודה.

עמר בר-לב: סליחה, מה זה הרציונל המקצועי ההפוך?

יעקב מרגי: אם מבחינה מקצועית השילוב המיטבי היה שצריך בתשע"ז את העשרים ובתשפ"ב את התשע, הם היו בונים את זה מול האוצר ככה.

יעקב מרגי: זה לא בגלל שהאוצר נתן ככה.

יעקב מרגי: זה לא אילוץ.

יעקב מרגי: זה נימוק מקצועי.

עמר בר-לב: השאלה שלי, האם אין פה שום התפתחות של הקהילה לאורך הדורות?

עמר בר-לב: מה שאתם בעצם אומרים פה שאם מה שמתנה את זה רק הכמות, אני מסתכל על זה אחרת.

עמר בר-לב: אני חושב שאם יש מקום לעשות תהליכים באוכלוסייה שהיא ממילא בתוך הארץ, אז מה שצריך לעשות עכשיו, לקחת את הגרעין הזה, לא רק שהוא אחרי זה יוביל ולהשקיע עכשיו יותר, אלא גם אולי להבין שבתשפ"ב, הוותק של האוכלוסייה יהיה כזה שההשקעה תצטרך להיות נמוכה יותר פר קפיטה.

יעקב מרגי: רגע, זה מוקדם מאוד.

יעקב מרגי: לא יצוייר שבתכנית החומש הזאת הם הצליחו ביעדים, אין ספק שתשפ"ג ותשפ"ד זה יהיה במגמת ירידה.

יעקב מרגי: זה החזון של - - -

עמר בר-לב: לכן אני שואל, אני חושב שאם עכשיו תצליחו להכניס לאוניברסיטאות סטודנטים ממוצא אתיופי בחוגים טובים, בציונים גבוהים ולבדו חלק מהעבודה של התמיכה, ולכן כשאתה מסתכל פר קפיטה ההמשך רק ואתה לא אומר אוקיי, זה המצב עד עכשיו, אני יוצר מודלים גם, יוצר קטרים, אלא רק אותו דבר כאילו, במיוחד כשזה עוד רחוק.

<גדי פרנק: בגלל שהיית כמה דקות בחוץ, אמרנו את הדברים האלה.

<גדי פרנק: גם הצבנו יעדים מאוד ספציפיים, והיושב ראש ראה, הצבנו יעדים שהם בעצם לעלות מעבר לשיעור באוכלוסייה אפילו, וגם דיברנו ספציפית על תארים מתקדמים וסגל.

<גדי פרנק: אז אנחנו מתכוונים לזה, מקצועית אנחנו לא מאמינים עדיין שאני יכול לשרטט את הירידה של התקציב בסוף.

<גדי פרנק: מאוד יכול להיות, כמו שאמר היושב-ראש, ששנתיים-שלוש אחרי תכנית החומש הזאת אפשר כבר יהיה גם לראות ירידה בתקציב כי כבר נגיע למצב הזה.

<גדי פרנק: אנחנו לא חושבים כרגע מקצועית שאנחנו צריכים - - -

יעקב מרגי: יש לך בדיוק דקותיים למצגת.

יעקב מרגי: תאיץ את הקצב.

<אורנן פודם: זה השקף האחרון, מבחינת התנעת התכנית, אני אומר גם תכניות אחרות לוקחות לנו הרבה זמן, אנחנו רוצים לעשות את זה באופן יסודי ולא לירות מהמותן, לכן לוקח פה זמן אבל אני מבטיח לבוא לוועדה עם תכנית הרבה יותר מפורטת, עם סכומים, עם הוועדה שהיא באמת זו - - -

יעקב מרגי: זה פועל יוצא של הסיכום מאחר שתשע"ז יצאה לדרך.

יעקב מרגי: עכשיו זה רק בהליך התנעה, אין ספק שאנחנו נקיים במהלך השנה הזאת שוב, אחרי שוועדת ההיגוי תוקם, אני רוצה סוף סוף לראות את ג'ג'או מרוצה סוף סוף ואופטימי.

יעקב מרגי: אנחנו נקיים דיון, ניתן לכם חצי שנה עם ועדת ההיגוי לראות שבאמת שתשע"ח לא תהיה שנה אבודה.

יעקב מרגי: האוצר, הזמן עובד לטובתם, הנה, 2016 הלכה לאיבוד.

<אורנן פודם: גם בתשע"ז אני אומר כבר יהיה משהו , כמו שאמרנו, עד סוף 2016 וכמו שגדי אמר כבר עד סוף החודש הזה תקום כבר ועדת ההיגוי, נאשר את התכנית המפורטת וכבר אנחנו מתחילים צעדים אפילו לפני הקמת הוועדה כמו באמת לתגבר בישובים האלה רכזים של השכלה גבוהה.

יעקב מרגי: אני לא מוותר על שיתוף פעולה בתיכונים, אם אתם מאמינים בזה ורוצים להצליח, אם אין גדיים אין תיישים.

יעקב מרגי: אין יש מאין.

יעקב מרגי: אז תחשבו על זה וזה לא 'תיבחן האפשרות' אלא צריך לקבוע את זה בקביעה בוועדת ההיגוי וכל מי שישתתף בה.

עמר בר-לב: ולמה לא תיקח את זה גם הלאה, לעניין ההשמה?

יעקב מרגי: ודאי.

עמר בר-לב: לא, אתה אומר לפני זה ואתה צודק.

עמר בר-לב: אתה אומר, לא תטפל בתיכון, לא יהיה.

יעקב מרגי: אמרתי.

יעקב מרגי: לא היית פה כשאמרתי, שאקדמאי מובטל מקרב בני העדה הוא שגריר רע.

יעקב מרגי: היית פה כשאמרתי?

עמר בר-לב: לא.

יעקב מרגי: אם אין השמה הוא שגריר רע.

יעקב מרגי: יבוא הדור הבא ויגיד "הנה, הוא למד, מה יצא לו מזה?".

<גדי פרנק: פה דיברו על הכנה לתעסוקה וזה יהיה בשיתוף עם משרד הכלכלה.

יעקב מרגי: אין ספק שאם מדברים על שילוב מוצלח ולהביא את היעדים, צריך הכנה עוד לפני, כבר בשלבי התיכון המתקדם, כולל השמה, כולל מקצועות שבאמת יהיה מה ל עשות איתם ועם אופק.

יעקב מרגי: אם לא , זה לא יצליח.

עמר בר-לב: הדבר היחיד שאני מציע, אמרת שנעשה ישיבת מעקב.

עמר בר-לב: אני באתי מועדת הקליטה גם בנושא של האלימות וכן הלאה וקודם היינו כאן בדיון אצלך בנושא המגשרים ואנחנו רואים ש, אתה יודע, דיון על המגשרים כמעט היה דומה לדיון שהיה לפני כמה חודשים על המגשרים לכן ההמלצה שלי אליך, יושב-ראש הוועדה, אתה אומר שעכשיו מתחילה לפעול ועדת ההיגוי, אז לא לחכות חצי שנה, לקראת דצמבר שיבואו הנה - - -

יעקב מרגי: דצמבר זה לא מעשי.

יעקב מרגי: ניתן להם - - -

עמר בר-לב: ינואר, פברואר, לבוא בשביל לראות שבאמת לא השנה הבאה הולכת לאיבוד כמו שאתה אומר, והם אמרו אפילו השנה הזאת הם מצפים להישגים.

עמר בר-לב: אז בוא בפברואר לראות האם באמת יש כאן איזו שהיא התקדמות כי אחרת חבל על הדיבורים.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: אלעזר?

אלעזר שטרן: אני חושב שחובת ההוכחה פה היא יותר קשה דווקא בגלל התנאים לביטול האינטגרציה או יותר נכון לביטול ההפרדה וחיזוק האינטגרציה.

אלעזר שטרן: דווקא בגלל זה המבחן פה מאוד חשוב וגם המדידה כאן.

אלעזר שטרן: ואני לא רוצה להגיד אם הלכנו מהר מדי, אני חושב שדווקא הביטול הגורף של האינטגרציה - - -

יעקב מרגי: אם אין צעדים נלווים, בוודאי.

אלעזר שטרן: נכון.

אלעזר שטרן: זאת אומרת זה דורש מעקב ואני ראיתי גם בעיניים שלי לאורך זמן תוצאות טובות מאוד אם אתה יודע איפה גבולות של טיפוח האוכלוסייה בפני עצמה ואיפה החשיבות והיה לזה יתרון.

אלעזר שטרן: דבר שני, אני חושב שכמו כל אוכלוסייה שאנחנו מחליטים לטפח אותה ולהשקיע הנושא של ההשמה, למרות שאמרת לי שכבר דיברת על זה, הוא קריטי.

אלעזר שטרן: זאת אומרת אנחנו הרבה מאוד פעמים במדדים שלנו סופרים כמה בעלי השכלה אקדמית ולצערי הרב אני יכול להגיד שהרבה מאוד פעמים הייתי מעדיף טכנאי בלי השכלה אקדמית מאשר השכלה אקדמאית.

יעקב מרגי: פרנסה.

אלעזר שטרן: זה מה שאני אומר.

אלעזר שטרן: זה השמה.

אלעזר שטרן: ולכן אני חושב שהמדדים פה צריכים להיות יותר מורכבים בגלל שהכי קל לנו לספור בעלי תארים ראשונים ואנחנו פחות סופרים את המתפרנסים מהתארים שלנם ולכן דווקא באוכלוסייה הזאת שיש קשר ישיר בין רמת ההכנסה לבין היכולת של הדורות הבאים להשתלב, הנושא של ההשמה הוא חשוב ושגם המל"ג שיסתכלו כל הזמן על מה הם מודדים ועל מה הם בוחנים כבר בעיניים של ההשמה.

אלעזר שטרן: תודה.

מירב בן ארי: קודם כל אני מברכת על התכנית הזאת, אני חושבת שהתכנית טובה.

מירב בן ארי: אנחנו שנתיים כבר כמעט עובדים עם המל"ג, זו פעם ראשונה שיש תכנית.

מירב בן ארי: אפשר להגיד בציניות ולבוא ולהגיד ששום דבר לא מספיק טוב, אבל יש כאן התחלה של משהו.

מירב בן ארי: כן אני חושבת שמשהו שצריך לקחת בחשבון זה תנאי קבלה למוסד, דיברתם על הפסיכומטרי, דיברתם על תעודת הבגרות, אני יצאתי לבדוק את הנתון הזה, הוא נתון לא נכון בעיני, גם משרד החינוך.

מירב בן ארי: אני חושבת שהבעיה המרכזית בקרב צעירים יוצאי אתיופיה זה בכלל ההנגשה.

מירב בן ארי: ראינו את זה עכשיו לדוגמה במכינות הקדם צבאיות, שיש עכשיו תכנית נהדרת של משרד החינוך שבאה ונותנת כסף למכינות בתמורה לכל צעיר יוצא אתיופיה.

מירב בן ארי: זה מה שאנחנו כל הזמן מדברים על הערבוב בתוך המכינות הקיימות.

מירב בן ארי: לא לעשות מכינה ליוצאי אתיופיה אלא ללכת לכל ראשי המכינה ולתת להם כסף בשביל שצעיר יוצא אתיופיה ישתלב במכינה קיימת.

מירב בן ארי: אז אותו דבר, בגלל זה ששאלתם על התגמול, שאלתי אתכם אם זה גם לצעיר וגם למוסד, אבל אחת הבעיות שדיברנו עליהן במכינות זה ההנגשה, זה זה שאותו צעיר יוצא אתיופיה שגר ברחובות או בנתניה, כמו אצלי שעשר שנים ניהלתי מרכז לנוער בסיכון ואף ילד שלי לא הלך למכינה.

מירב בן ארי: אף ילד שלי לא הלך לשנת שירות והם ילדים נהדרים והיו להם תכונות מנהיגות נהדרות, אבל אף אחד לא בא ודיבר איתם.

מירב בן ארי: פה בעיני זה סופר חשוב הנקודה הזאת של ההנגשה.

מירב בן ארי: עד כמה אותו צעיר יוצא אתיופיה שסיים את הצבא יידע על התכנית, יידע שיש לו כלים להגיע, אני כן משווה את זה למכינות כי אני פשוט בדיונים עכשיו על העניין של ההנגשה, עד כמה אנחנו מונגשים.

מירב בן ארי: אני מאוד בעד לשלב, אני בראש הזה באמת עם זיוה בעניין של שילוב ולא בידול.

מירב בן ארי: אין ספק שצריך לתת כלים לאותו צעיר יותר מצעיר אחר שבוא נגיד, מסלול החיים פחות מופלה או מה שנקרא יותר נגיש בשבילו מצעירים יוצאי אתיופיה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: פרופסור בן ששון, בבקשה.

<מנחם בן ששון: ראשית ברכות לוות"ת מל"ג.

<מנחם בן ששון: מכינות הן כלי קריטי, שם יש תשומת לב, שם עוסקים בדידקטיקה וגם אם במקומות מסוימים זה לא הולך, זה קריטי.

<מנחם בן ששון: יש דבר אחד שאני מציע לחשוב עליו אצלכם, אני מניח שהוועדה הייתה עולה על זה בלעדיי, זה נוער שוחר מדע כגורם מקדם.

<מנחם בן ששון: נוער שוחר מדע הוא גוף אינטגרטיבי קהילתי שהוא יקדם בעוד דברים, מיותר להגיד, זה ברור.

<מנחם בן ששון: חלק מהתלמידים שם מקבלים גם נקודות זכות באוניברסיטה אחר כך, אז זו השקעה טובה.

<מנחם בן ששון: דבר נוסף, אנחנו לפחות באוניברסיטה הצבנו אתגר לארגון בוגרי האוניברסיטה העברית, יש כמה עשרות אלפים בישראל שהפרויקט שלהם הוא הקמת קרן מלגות צמיתה לשנים לקליטת תלמידים יוצאי אתיופיה באוניברסיטה.

מירב בן ארי: מה זאת אומרת, הם שמים כסף כאילו?

<מנחם בן ששון: כן.

<מנחם בן ששון: עומר, אתה בוגר האוניברסיטה?

<מנחם בן ששון: אז קיבלת את המכתב שלי.

<מנחם בן ששון: זה הדבר השלישי, והדבר האחרון הוא ליווי.

<מנחם בן ששון: ואני אומר ליווי, פעם אחר פעם, וזה למדתי מג'אג'ו שהוא נתן לי את תכנית העבודה באוניברסיטה, כחלק מהותי מתכנית העבודה באוניברסיטה היה הליווי, והליווי הוא - - -

יעקב מרגי: הוא היה סטודנט ישיר שלך?

<מנחם בן ששון: הוא עדיין סטודנט שלי.

יעקב מרגי: לא, ישיר.

<מנחם בן ששון: לא, לצערי בשנים האחרונות הוא לא לומד הסטוריה של עם ישראל בימי הביניים.

<מנחם בן ששון: אז אלה ארבעת הנקודות שביקשתי להוסיף.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עדי יונס.

<עדי יונס: אני רכז תכנית יוצאי אתיופיה במרכז האקדמי "לב" התכנית קיימת כבר קרוב לעשרים שנה ורובם לומדים הנדסה.

יעקב מרגי: מה ממוצע הסטודנטים במחזור בקרב יוצאי אתיופיה?

יעקב מרגי: כמה בכל מחזור בני העדה בממוצע?

<עדי יונס: בכל מחזור 20 סטודנטים.

יעקב מרגי: כמה יש במחזור?

מירב בן ארי: מתוך כמה?

<עדי יונס: מתוך 1000 תלמידים.

מירב בן ארי: יש לך 20 מתוך 1000 ואתה מס' 3 במכללות.

<עדי יונס: התכנית שלנו היא תכנית שמלווה - - -

<גדי פרנק: 20 מתוך 1000 זה 2%, זה בערך היעד שלנו.

יעקב מרגי: יונס, תן לנו גם בקטע הזה של אחוז הנושרים.

<עדי יונס: הליווי הוא ליווי צמוד, התכנית הוקמה לפני כעשרים שנה באמת עם אנשים טובים מחוץ לארץ, תורמים, ומבחינת הליווי הוא צמוד, מבחינת מעונות, יש חדר אוכל צמוד שגם נותנים להם שם שלוש ארוכות ולכן הליווי הוא ליווי שסטודנט שבא למרכז האקדמי לב בא ללמוד ולא להתעסק בדברים אחרים ולכן ההצלחה היא הצלחה טובה מאוד.

<עדי יונס: אחוז הנשירה במכינות הוא בדרך כלל אולי 10%, ומי שנכנס לאקדמיה זה גם כן, 7% נשירה.

יעקב מרגי: שזה גבוה או נמוך יחסית לאחרים?

<עדי יונס: זה נמוך.

יעקב מרגי: בגלל הליווי האישי?

<עדי יונס: כן.

מירב בן ארי: כן, זה נמוך יחסית לאקדמיה.

מירב בן ארי: עושים מכינה?

<עדי יונס: יש גם מכינות.

מירב בן ארי: בתוך לב?

<עדי יונס: כן.

יעקב מרגי: דוד מהרט, בבקשה.

<דוד מהרט: שלום.

<דוד מהרט: ראשית אני רוצה להגיד לפרופסור בר ששון שגם אני בוגר האוניברסיטה העברית.

<דוד מהרט: אני רוצה להתייחס לארבעה דברים.

<דוד מהרט: בסופו של דבר לאיכות הבגרות יש השפעה קריטית לגבי המסלול שאדם יכול ללמוד, לגבי פוטנציאל התעסוקה שלו.

יעקב מרגי: שאיפות גם.

<דוד מהרט: כן.

<דוד מהרט: עכשיו משפט אחד על היסטוריה.

<דוד מהרט: היה בשלהי שנות השבעים במדינת ישראל רפורמה של חטיבות הביניים, יצרו את חטיבות הביניים כי אמרו יבואו אוכלוסיות חלשות, תהיה אינטגרציה וכולי.

<דוד מהרט: מה שקרה, שהילדים שבאו מהשכונות המוחלשות שהיו גם בבתי הספר היסודיים שלהם מוחלשים, כשבאו לחטיבת הביניים אמנם היו תחת קורת גג אחת של בית ספר, אבל אלה שבאו מהשכונות החזקות היו בכיתות ז'1 , ז' 2 וכו' שהובילו לבגרות איכותית, כבר משם מתחילה הסללה, אלה שבאו מהשכונות המוחלשות היו בכיתות ז' 5, ז' 6, כשבסופו של דבר מוצאים אותם עם בגרות לא איכותית שלא מאפשרת.

<דוד מהרט: לכן צריך שתהיה פה עבודה משולבת.

עמר בר-לב: זה עדיין קיים, האפלייה הזאת שאתה אומר?

יעקב מרגי: זה לא אפלייה, זה פועל יוצא של אי טיפול נקודתי.

<דוד מהרט: יש תיכון במרכז הארץ, שאני לא אנקוב בשם, בעיר מאוד מאוד מבוססת וחזקה.

<דוד מהרט: כשאתה מבקש את הנתון של בני הקהילה בתיכון הזה יגידו לך שיש כ- 40% מבני הקהילה.

<דוד מהרט: תבקש מהם את ההתפלגות שלהם בכיתות, אתה תמצא כיתות ש- 99% מהם הם בני הקהילה והכיתה הזאת, בוגרים של הכיתה הזאת הם אלה שלא יוצאים מהמערכת עם בגרות איכותית, יוצאים עם 21 יחידות בגרות שזה לא נותן לך שום דבר באוניברסיטה.

<דוד מהרט: לכן מה שאמר בן ששון, ואני באמת פה הנחתום שאולי במקרה הזה על עיסתו, אני מקדם תכנית שנקראת שילוב של נוער שוחר מדע לחשיפה למקצועות המדעיים המתמטיקה והאנגלית צריכה להתחיל בגיל מאוד מאוד צעיר, ואני פותח סוגריים ואומר לא במסגרות ששמענו עליהם קודם בדיון הקודם, שבעיקר שם היפ הופ וכדורגל זה מה שנותנים לבני הקהילה.

<דוד מהרט: זו נקודה אחת.

<דוד מהרט: דבר נוסף הוא נושא המכינות.

<דוד מהרט: המכינות היו המסגרת המתקנת את העיוות ואת חוסר ההישגיות של בני הקהילה בבתי הספר התיכוניים.

<דוד מהרט: מה שעשתה מדינת ישראל, לפני כמה שנים הוציאו את זה למכרז, העבירו את זה לאיזו חברה בע"מ ובסופו של דבר הפרויקט הזה התמוסס.

<דוד מהרט: בגילוי נאות אני אגיד שהפרויקט הזה, המכינות קדם אקדמיות היה שני במסגרת האגודה לקידום החינוך, גילוי נאות, אני עובד האגודה לקידום החינוך.

<דוד מהרט: הייתה כתובת, היה גיוס של סטודנטים, הייתה הליכה לשטח.

<דוד מהרט: היום אני בתור מנהל מרכז ההיגוי, כשצעיר וצעירה אומרים לי 'אני רוצה ללמוד במכינה' אני לא יודע לאן להפנות אותם.

<דוד מהרט: כלומר העניין הזה התאדה ונתקע איפה שהוא.

יעקב מרגי: לפני הסיכום נתייחס לזה, גם הצבאיות לא אמרת לי.

מירב בן ארי: לא, הצבאיות לא קשור.

יעקב מרגי: לא מכינות צבאיות, קדם אקדמיות.

<גדי פרנק: אני אתייחס לעובדה שהיו שנתיים-שלוש של בלאגן.

מירב בן ארי: כן .

מירב בן ארי: היו לנו פה מלא דיונים על המכינות.

<דוד מהרט: אבל שמונה שנים הלכו לאיבוד.

<דוד מהרט: הדבר השלישי, לא אחזור עליו, אמרתם – עניין התעסוקה.

<דוד מהרט: כשצעיר וצעירה בני הקהילה רואים את האח והאחות הולכים לאקדמיה ללמוד ובסופו של דבר באים עם BA, אבל מה שהם עושים זה לאבטח את הקניונים, ואגב, זה המקום היחיד שאני בן הקהילה מקבל פרוטקציה כי לא בודקים לי, אני אומר 'סלמבה מרינייה' ומכניסים אותי חופשי.

<דוד מהרט: אבל אני אומר את זה בצחוק, כי זה מדכא את הצעירים והצעירות.

<דוד מהרט: האח והאחות שהיו מודל לחיקוי בסופו של דבר כאקדמאים, ואגב, גם כשהם משתכרים, בסופו של דבר גם כשהם מוצאים עבודה, תבדקו את הנתונים של הלמ"ס, ההכנסה שלהם מאוד נמוכה.

<דוד מהרט: דבר אחרון , בקשר למינהל הסטודנטים, אני חושב שהעניין הזה של הסיוע הכלכלי אני וג'ג'או גם בפעמים הקודמות דיברנו, אני חושב שטוב שהות"ת והמל"ג נכנסו לעבודה בתחום האקדמיה מול המוסדות האקדמיים.

<דוד מהרט: אבל העניין של הסיוע הכלכלי הוא, באנו קודם על שוברים וגם העברתי לך מסמך אתמול, בדיוק הדוגמה של שובר.

<דוד מהרט: היום בן הקהילה, אפילו המוסד שלומדים בו לא יודע שמי שמממן להם שכר לימוד - - - כי הכסף ישר נכנס לחשבון הבנק של הסטודנט.

<דוד מהרט: אפילו המוסד לא יודע.

<דוד מהרט: לכן אני אומר, אם זה יעבור לות"ת יש סכנה מאוד גדולה שאחרי שנה- שנתיים מישהו אולי יילך לבג"צ ואז העניין יתבטל ואז באמת צעירים וצעירות בני הקהילה לא ילכו.

יעקב מרגי: צריך לחשוב על הדברים האלה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ג'ג'או.

<ג'ג'או בימרו: תודה.

<ג'ג'או בימרו: אני סטודנט באוניברסיטה העברית.

<ג'ג'או בימרו: אני לומד לתואר שני כבר לקראת הסוף, בפקולטה לחקלאות ברחובות.

<ג'ג'או בימרו: קודם כל אני רוצה להגיד שאני מאוד שמח שכל המהלך הזה קורה.

<ג'ג'או בימרו: התחלנו אותו בערך לפני שנה, הדברים התקדמו די מהר, בפתיחות שהייתה כמעט מפתיעה אפילו.

<ג'ג'או בימרו: בנוגע למילה "שילוב" - - -

יעקב מרגי: פעם שעברה הבעת עמדה נחרצת, אם אני זוכר, לגבי מינהל הסטודנטים.

<ג'ג'או בימרו: כן.

<ג'ג'או בימרו: אני אגע בזה עוד שניה.

<ג'ג'או בימרו: לגבי המילה 'שילוב', מדברים פה על שילוב של הקהילה האתיופית, שילוב לחברה הישראלית.

<ג'ג'או בימרו: אני לא מבין.

<ג'ג'או בימרו: אני זה החברה הישראלית.

<ג'ג'או בימרו: אני צריך להשתלב לתוך עצמי?

<ג'ג'או בימרו: יש כל מיני אתגרים בחברות מגוונות, האוכלוסייה הזאת והזאת, כל אחד צריך לקבל את הטיפול או את היחס המתאים, אני לא יודע איך לקרוא לזה.

<ג'ג'או בימרו: כמו שבמל"ג עשו עם האוכלוסייה הערבית והחרדית והם עושים את זה בצורה די טובה, ממה שראיתי, ואני מאמין שמזה גם נלמד - - -

יעקב מרגי: איך היית קורא לזה, סמנטיקה, איך היית קורא לזה?

מירב בן ארי: איך היית פועל לשילוב?

<ג'ג'או בימרו: אני לא אוהב את המילה "שילוב".

<ג'ג'או בימרו: נקודה.

מירב בן ארי: תקשיב, גם זיוה יודעת על תפיסת העולם, אנחנו כל הזמן מדברות על זה, על באמת להיות חלק.

מירב בן ארי: אני מנסה לחשוב אבל רגע, צריך להגיד לאותו נער אצלי שנולד בארץ, פעם החבר'ה הראשונים היו קוראים להם אברהם, עכשיו דניאל ודור.

מירב בן ארי: אפילו השמות התחלפו מאברהם ויצחק שהתחילו אצלי.

מירב בן ארי: אבל עדיין הייתי צריכה כל הזמן לחשוב על כן איך לשלב, שלא תבין, מבחינתי הם ישראלים לכל דבר אבל הרגשתי שהרבה פעמים, אגב, בגלל גזענות שלנו של החברה, הם תקועים.

מירב בן ארי: בגלל הגזענות שלנו כחברה ישראלית אתה רואה את זה במקומות עבודה, בהשכלה, באוטובוס.

מירב בן ארי: אנחנו מדברים על זה כל הזמן.

מירב בן ארי: אני כן מרגישה שיש לנו אחריות לבוא ולתת כלים יותר טובים.

יעקב מרגי: הרגישות שלך מתבקשת, אבל שלא תתבלבל, לכן אמרתי לך זה עניין של סמנטיקה, זה קורה להרבה אנשים שמצליחים באוכלוסיות כאלה, שהאוכלוסיות מהם הם באו לא הצליחו, שאחר כך מתקוממים.

יעקב מרגי: אין לי הגדרה אחרת.

יעקב מרגי: כל עוד המדדים שמוצגים לנו והפערים הם גדולים, אין לי הגדרה אחרת.

<מנחם בן ששון: אני יכול להעיר הערה קצרה?

<מנחם בן ששון: על הכתפיים שלך ההערה בסדר כי על הפריפריה הרי גם - - - אז אני אציע הצעה.

<מנחם בן ששון: אנחנו בתהליכים של גיבוש החברה הישראלית, אז אתה לא מגבש אחד לעומת השני אלא אנחנו מדברים על קונגלומרט.

יעקב מרגי: אני עליתי ב-1962, לא נולדתי כאן.

יעקב מרגי: ואת זה שמעתי מאז.

יעקב מרגי: תמשיך.

<ג'ג'או בימרו: התפיסה שלי לפחות, לגבי הצעירים יוצאי העדה, היא שהם באמת ידחפו את עצמם וישתמשו בכל הכלים שעומדים לרשותם.

יעקב מרגי: התנאים האובייקטיביים שלא מאפשרים לו לדחוף את עצמו.

יעקב מרגי: יש בכל חברה - - -

<ג'ג'או בימרו: אז אני אומר למרות זאת.

<ג'ג'או בימרו: למרות שלא מקבלים אותם בבתי ספר ולמרות שהמורים מכים אותם בבתי הספר, הדרישה מהם זה כן להצליח להצטיין ולהגיע לאוניברסיטאות ולמכללות.

יעקב מרגי: אין לי שום תפקיד כמדינה?

<ג'ג'או בימרו: בטח שיש לך תפקיד.

יעקב מרגי: על זה אנחנו דנים.

<ג'ג'או בימרו: בשביל זה אנחנו פה עם המל"ג.

<ג'ג'או בימרו: לפני זה היה את הדיון בעניין משרד החינוך, שזה עוד לפני זה, ששם יש הרבה כשלים.

<ג'ג'או בימרו: ראינו את זה, זה חוזר על עצמו שוב, העניין של השילוב ותכניות מיוחדות ומבדלות, לא ניכנס לזה.

<ג'ג'או בימרו: עכשיו אנחנו מ דברים ברמה של סטודנטים ומעלה וטיפה לפני זה ושם אני רואה עבודה שצפויה להיות מאוד טובה עם המל"ג ובעניין של מינהל הסטודנטים, משרד הקליטה, עד היום אני לא מצליח להבין איך הנושא הזה היה תקוע במשרד הקליטה.

<ג'ג'או בימרו: זה גוף שמבחינה מקצועית הוא לא רלבנטי להשכלה הגבוהה.

<ג'ג'או בימרו: איך עד היום המל"ג לא לקחו את הנושא הזה, זו שאלה.

יעקב מרגי: הוא ענה לך.

יעקב מרגי: גדי נתן לך בהקדמה, גדי מתעסק בהשכלה גבוהה והוא יודע לייצר השכלה גבוהה.

יעקב מרגי: משרד הקליטה הוא במעטפת של הסיוע הכלכלי בלבד.

יעקב מרגי: שמעת גם את החשש של דוד מהרט.

<ג'ג'או בימרו: אני שמעתי את החשש הזה ואני חושב שהוא לא מוצדק.

<ג'ג'או בימרו: זו הראייה שלי.

עמר בר-לב: דוגרי, אנחנו יודעים שהתשובה היא גם לפעמים מלחמות שמשרד לא מעביר תקציב בקלות למשרד אחר.

יעקב מרגי: לא, הם מוכנים.

<מירי כהן-אדלשטיין: שאל חבר הכנסת לפני כן מה מקור ההחלטה.

<מירי כהן-אדלשטיין: מקור ההחלטה הוא הסטורי.

<מירי כהן-אדלשטיין: מינהל הסטודנטים תמיד מימן שכר לימוד לסטודנטים עולים, זה נוהל שהוא מעל חמישים שנה, ובא המשרד אי שם בשנות התשעים ואמר שיש פה אוכלוסייה שאנחנו רוצים לתת לה אקסטרה.

<מירי כהן-אדלשטיין: ועברו השנים, ואני מזכירה שלא היה מי שייקח.

<מירי כהן-אדלשטיין: עד לפני שנה-שנתיים שהתחלנו בכלל לדבר על זה, לא היה מישהו שבא ואמר 'אנחנו מממנים שכר לימוד ליוצאי אתיופיה כולל ילידי הארץ לתואר ראשון ושני' ודרך אגב, אנחנו כן מקיימים מעטפת טיפולית, נאמר פה שלא אבל זה כן קורה, שיעורי עזר מממונים על ידינו כיום, יש פה איזו שהיא עשייה שמתבצעת כולל קורסים של אנגלית לפטור, יש פה משהו שקורה.

<מירי כהן-אדלשטיין: כמובן שהתפקיד של משרד העלייה והקליטה באופן היסטורי הוא לטפל בעולים ולכן הסיוע מוכוון לעולים ועל כן לנו אין את הכלים שיש למל"ג ות"ת כדי לתמרץ את המוסדות, כדי לתמרץ בכלל את כל המערכת הזאת בשביל לעשות פתרונות הוליסטיים.

<מירי כהן-אדלשטיין: זו עמדת המשרד, אנחנו מברכים על ההחלטה הזאת, נעביר בשמחה, כולל תקציב, ובלבד שיהיה מי שייקח, ובלבד שאף אחד לא ייפגע בדרך וזה מאוד מאוד חשוב.

<ג'ג'או בימרו: אני שמח על הניתוק הזה אגב ממשרד הקליטה ואני מקווה שזה יילך ויתעצם.

<ג'ג'או בימרו: דבר אחרון, פשוט להגיד שההשכלה היא המפתח להרבה מאוד דברים, הרבה חסמים, הרבה מקרי גזענות ואפלייה ועוני וכל הבעיות האלה שדנים עליהן פה ובעוד ועדות אחרות, השכלה יכולה להיות המפתח העיקרי לפתור את הדברים האלה ואני חושב שהתכנית הזאת חשובה ברמה לאומית לא רק לחברה האתיופית, ליוצאי אתיופיה, אלא לכלל החברה הישראלית.

<ג'ג'או בימרו: תודה.

<זיוה מקונן-דגו: לגבי הנתונים, קיבלתי את הנתונים ממשרד החינוך.

<זיוה מקונן-דגו: ב- 2014 למדו 2,691 תלמידים בכיתה יב' ומתוכם ניגשו לבגרות 2,381, שזה 89% זאת אומרת הרצון של תלמידים בכלל יוצאי אתיופיה, וחשוב לדעת שהקהילה הזאת חשובה לה ההשכלה והדחיפה - - -

יעקב מרגי: הנתון מפתיע אותי.

יעקב מרגי: כל הכבוד.

יעקב מרגי: מאיפה הנתונים האלה?

<זיוה מקונן-דגו: של משרד החינוך.

<זיוה מקונן-דגו: מבחינת הזכאים לתעודת בגרות זה רק 61%, כלומר 1,445 בלבד ולבגרות איכותית, 840 שזה 31% בלבד.

<זיוה מקונן-דגו: זאת אומרת הסוגיה הזאת של הרצון של תלמידים וההורים שלהם להגיע לתעודת בגרות מלאה שואפת ל- 100%, דהיינו 89%, לעומת זאת כשאנחנו רואים את הבגרות האיכותית, היא נמוכה מאוד.

<זיוה מקונן-דגו: כשאנחנו מדברים על בגרות לכניסה לאוניברסיטה, אנחנו מדברים על מתמטיקה 3 יחידות בלבד.

יעקב מרגי: בנתונים האלה לא צויין אחוז הזכאי לתעודת בגרות משמעותית, נקרא לזה לצורך העניין היה גבוה יותר מכפי שיעורם באוכלוסייה.

יעקב מרגי: יכול להיות שהיינו מגיעים לנתון מאוד מכובד בקטע של השכלה גבוהה.

יעקב מרגי: וזו נקודה שצריך להעיר עליה.

<זיוה מקונן-דגו: הדבר המשמעותי ביותר שאני רוצה להדגיש אותו, הוא הזכאות לבגרות בבתי הספר.

<זיוה מקונן-דגו: אם הדיון הקודם היה על תכניות מבדלות וכו' והפרויקט הלאומי שדיברנו עליו, הפרויקט הלאומי האתיופי שמשרד החינוך עכשיו מתקשר איתו, לגבי תלמידים יוצאיי אתיופיה, הוא אומר מספר יחידות הלימוד במתמטיקה ומציג את ההישגים שלו ל- 2013-2014, שימו לב: ניגשו ל-5 יחידות במתמטיקה שני תלמידים בלבד מהתכניות שלו ומשרד החינוך מתקצב ב-9 מליוני שקלים את התכנית הזאת.

<זיוה מקונן-דגו: אם המל"ג בא ואומר, ואני באמת מברכת, לפני שנתיים וחצי נפגשנו וגדי אמר לי תשמעי, שהמשרד יעביר לנו ניקח.

<זיוה מקונן-דגו: אז אני מאוד שמחה ומברכת שאתם לוקחים את ה אחריות והאחריות הזאת באמת אני חושבת שהיא תביא שינוי.

<זיוה מקונן-דגו: לא בגלל שמשרד הקליטה היה רע, פשוט משרד הקליטה אין לו את הכלים, וזו האחריות שלכם.

<זיוה מקונן-דגו: הסוגייה המשמעותית היא שלא נחזור על אותו הדבר גם במל"ג.

<זיוה מקונן-דגו: שעכשיו בגלל שאתם רוצים לעטוף את האתיופים, עכשיו תחנקו אותנו ותעשו לנו תכניות נפרדות.

מירב בן ארי: לא, אנחנו נעקוב אחרי זה.

מירב בן ארי: בגלל זה שאלתי לאן הולך הכסף.

<זיוה מקונן-דגו: המהלך שמשרד הקליטה מבקש להעביר אותו, אני חושבת שאתם צריכים לקבל את הכל כי צריך לראות ולתכלל.

<זיוה מקונן-דגו: והדבר השני, באמת, 100 מליון שקלים בשביל מעטפת זה נשמע לי קצת הרבה - - -

יעקב מרגי: שש שנים.

יעקב מרגי: בבקשה.

<ליאת הלבץ: תודה.

<ליאת הלבץ: אנחנו קודם כל כמובן מברכים, היינו שותפים למהלך הזה ואנחנו שמחים שזה סוף סוף הבשיל והגיע ליום הזה.

<ליאת הלבץ: אני חייבת רק להוסיף ששווה באמת לבחון, דיברנו פה על המעבר ממינהל הקליטה אחרי שנה, אחרי שנתיים, ויש באמת שיתוף פעולה עם מינהל הקליטה, כרגע יש את השיח, השאלה היא באמת מה יקרה אם יהיו חילופי שר, חילופי תפקידים בתוך המשרד.

יעקב מרגי: זו שאלה שצריך לדון בה בפקולטות לגבי משילות ורציפות.

<ליאת הלבץ: צריך לחשוב כבר עכשיו בתוך התכנית איך מבטיחים את הבדיקה הנכונה של המעבר של הכסף ממינהל הקליטה.

יעקב מרגי: חכי לסוף ותשמעי.

יעקב מרגי: בבקשה.

<פוריה קלעי: אני מייצגת פה את הכשרת המורים לבני הקהילה האתיופית ואני רוצה לבקש מכם, איפה הנושא של מכללות להכשרת מורים?

יעקב מרגי: הם ייקחו לתשומת ליבם בוועדת ההיגוי.

<פוריה קלעי: זה פוטנציאל גם מבחינת התפתחות הקהילה, חשוב לכל עם ישראל וגם מבחינת ההעסקה זה מקום העסקה שיכול להיות מבחינת תעסוקה טובה.

יעקב מרגי: אין ספק.

יעקב מרגי: בדיון הקודם דיברנו על הקטע של שילוב והשמה של בוגרים, מורים מקרב בני העדה, הלוקה בחסר.

<פוריה קלעי: כי אנחנו לא מופיעים פה.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: כשישולבו כולם הוא יבלע אתכם.

יעקב מרגי: אני מסכם את הדיון, מודה לכל מי שהשתתף בדיון.

יעקב מרגי: הוועדה שמחה לשמוע שהות"ת התייחס לחסמים המאפיינים את בני יוצאי העדה האתיופית וההשכלה הגבוהה ושיינתנו דגשים לטיפול בחסמים אלו.

יעקב מרגי: הוועדה רשמה לפניה שהמל"ג יקים בחודש הקרוב ועדת היגוי.

יעקב מרגי: כמו כן רשמה לפניה שהמל"ג ות"ת ישלב בוועדת ההיגוי מבני נציגי העדה.

יעקב מרגי: אני חושב שנכון לעשות את זה.

יעקב מרגי: הוועדה תקיים ישיבת מעקב ברבעון הבא לעקוב מקרוב על הצעדים שננקטו ומה שמצפה לנו בשנת תשע"ח בכל המדדים האלה והחסמים שציינתם בפני הוועדה.

יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.