ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 505, 2016-11-22 10:15

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום פרק ז' כולו (עידוד השקעות הון), מתוך הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות 207 ו-2018), התשע"ז-2016, סעיפים 83 עד 88 (תיקונים בחוק לעידוד השקעות הון).

משה גפני: מי מציג את החוק?

<שירה גרינברג: הכנו מצגת.

<שירה גרינברג: נתחיל בהצגת החשיבות ענף ההיי-טק לכלכלה הישראלית.

<שירה גרינברג: אנחנו מדברים על ענף שמהווה כ-11 אחוזים מהתוצר, מהתמ"ג.

<קריאה: את לא סופרת את התעשיות הביטחוניות.

<שירה גרינברג: נכון.

<שירה גרינברג: בלי התעשיות הביטחוניות.

<שירה גרינברג: מבחינת הייצוא, ההיי-טק מהווה 42 אחוזים מהייצוא התעשייתי.

<שירה גרינברג: תשעה אחוזים מכלל השכירים במשק הם שכירים בענף ההיי-טק.

<שירה גרינברג: בשנת 2015, שיעור ההוצאה למו"פ האזרחי מהתמ"ג עמד על 4.3 אחוזים שזה השיעור הגבוה ביותר מבין המדינות המפותחות.

<שירה גרינברג: בישראל פועלות 5,000 חברות היי-טק, מתוספות כ-500 חברות היי-טק מדי שנה, קצב הצמיחה של הענף היה גבוה יותר בשנים הקודמות והיה באזור השבעה אחוזים, עשרה אחוזים.

<שירה גרינברג: בשנים האחרונות אנחנו מתמודדים עם צמיחה נמוכה יותר של הענף בהיקף של שלושה אחוזים.

<שירה גרינברג: הסיבה שאנחנו מגיעים היום להציג את הרפורמה היא בעקבות שינוי של כללי המיסוי הבינלאומיים.

<שירה גרינברג: התחרות הבינלאומית יצאה מצב של מדינות שיש להן מקלטי מס והדבר הזה, ארגון ה-OECD הבין שאם הוא לא יילחם בזה ברמה הבינלאומית, אנחנו לא נצליח בקרב המדינות השונות שהציבור ייהנה מתשלומי המיסוי ולכן יש שינוי כרגע בכללי המיסוי הבינלאומיים של הIP, כך שמעתה הטבות מס יוכלו להינתן אך ורק אם ה-IP יהיה רשום באותה מדינה שבה מקבלים את הטבת המס.

<שירה גרינברג: אחרת הם לא יוכלו לקבל הטבות מס.

<שירה גרינברג: המצב היום של חברות ההיי-טק, החברות הרב-לאומיות ודאי וגם חברות אחרות אבל בשיעורים נמוכים יותר, הוא שהחברות עצמן לא רשומות במדינת ישראל אלא הן רשומות בכל מיני מקלטי מס, אם זה איי קיימן, אם ברמודה, אירלנד או קפריסין וכולי.

<שירה גרינברג: המצב הזה כיום לכלכלה הישראלית, מה שקורה זה שפשוט הציבור לא רואה מיסים, כלומר, המיסוי של החברות הרב-לאומיות הוא בסביבות מאתיים מיליון שקלים במקום שהוא היה יכול להיות בהיקפים של כמה מיליארדים.

<שירה גרינברג: כפי שאמרתי, המשמעות היא שהציבור הישראלי לא רואה את המיסוי הזה ולכן עד היום הפסדנו בכך שהציבור לא ראה מיסוי אבל היום, בעקבות שינוי הכללים, יש כאן איום על כלכלת ישראל בתיאור הענף הכלכלי שתיארתי לכם בתחילת דבריי.

<שירה גרינברג: מהו האיום.

<שירה גרינברג: כרגע, ברגע שה-OECD יצר כללים שכרגע קושרים בין המקום בו רשומה החברה לבין מיסוי ה-IP, מה שהופך בעצם, על מנת לקבל את הטבות המס שהיום עומדות על 16 אחוזים מס חברות במרכז ותשעה אחוזים בפריפריה ומס דיבידנד שנע בין 15 אחוזים לעשרים אחוזים, תלוי אמנת מס כזו או אחרת בין המדינות, כלומר, באזור השלושים אחוזים, המיסוי היום הוא שלושים אחוזים, כאשר אנחנו מדברים על מדינות ה-OECD, שם למשל באירלנד זה שישה אחוזים, בשוויץ שמונה אחוזים, בהולנד חמישה אחוזים, באנגליה עשרה אחוזים, בבלגיה שבעה אחוזים.

<שירה גרינברג: כלומר, כרגע כאשר חברה חושבת היכן להקים את מרכז הפיתוח שלה, בניגוד לחשיבה שהייתה עד עכשיו בה הם אמרו שאנחנו יכולים לרשום את ה-IP שלנו במקום אחר ולשלם שיעורי מס נמוכים ופשוט להקים כאן את מרכז הפיתוח, היום כשהיא באה לעשות את השיקול הזה, לאחר שמשטר המס משתנה, מה שיקרה זה שהם עלולים להקים מרכזי פיתוח או להרחיב מרכזי פיתוח במדינות אחרות מכיוון שכעת מס החברות הוא 16 אחוזים, מס הדיבידנד נע בין עשרה לעשרים אחוזים, כך שאם הם צריכים להגיד שאנחנו עכשיו נהיה כאן ונשלם שלושים אחוזים מיסוי לעומת להיות למשל באנגליה ולשלם עשרה אחוזים מיסוי, אמנם אנחנו מאמינים שלכלכלה הישראלית ולענף ההיי-טק יש יתרונות יחסיים - - -

משה גפני: אני אישרתי לכם ועדה בכנסת ה-18 והמיסוי היה שישה אחוזים.

משה גפני: איך פתאום קפצתם?

משה גפני: קדנציה אחת לא הייתי כאן ואתם השתוללתם?

משה גפני: אנחנו הרי הורדנו את המיסוי בגלל הסיבות שהיא אומרת.

<משה אשר: אם אתה זוכר, היה בשעתו מתווה של הורדת מס חברות ל-18 אחוזים.

<משה אשר: כדי לשמור על האטרקטיביות של חוק עידוד השקעות קבעו.

משה גפני: בקדנציה הקודמת לא עשיתם כלום.

איתן ברושי: רוב המפעלים הוקמו בחוץ לארץ.

<משה אשר: בקדנציה הקודמת ביטלו את מתווה הורדת מס החברות והשאירו אותו על 24 אחוזים ואחר על 25 אחוזים.

<משה אשר: עכשיו נהיה במתווה יורד של 24 ו -23 ובהתאמה כבר הפסיקו את המתווה היורד של חוק עידוד השקעות הון.

משה גפני: יאיר לפיד אפשר לכם להעלות בחזרה את המס?

<משה אשר: הכנסת אישרה.

משה גפני: כמובן הכנסת.

משה גפני: אני הצבעתי נגד העלאת המס.

משה גפני: את מה ששירה אומרת עכשיו, אני אמרתי בקדנציה הקודמת אבל בכל אופן העלו את זה.

משה גפני: בינתיים איבדנו חברות.

<משה אשר: בכל מקרה חשוב לציין שתעשיית ההיי-טק היא מאוד ניידת והיא ניידת בצורה משמעותית גם אל מול התעשייה הגדולה.

משה גפני: יפה שעכשיו אתם מתקנים את זה.

משה גפני: אני חושב שזה חשוב.

משה גפני: אני רק רציתי להגיד שאלה שבסקרים מצביעים ל-יש עתיד, שידעו שבקדנציה הקודמת העלו את המס על ההיי-טק.

משה גפני: עכשיו אנחנו מורידים.

איתן ברושי: הם גם העלו את המס על עובדים זרים.

משה גפני: שינינו את זה.

איתן ברושי: הורדנו חלק.

איתן ברושי: עוד יש מה להוריד.

משה גפני: תמיד תסתכל על חצי הכוס המלאה.

<שירה גרינברג: כפי שהסברתי, יש לכלכלה הישראלית יתרונות יחסיים לענף ההיי-טק שזאת כמובן סמכות של חדשנות ויזמות.

<שירה גרינברג: יש לנו אקדמיה חזקה, מהנדסים חזקים, יש לנו אקו סיסטם טוב, אבל בסופו של דבר ממה שאנחנו חוששים ממנו זה במידה ובשיעורי המיסוי יהיו פערים כאלו וכעת, עם שינוי מדיניות המס המחייבת כפי שציינתי, קבלת הטבות אך ורק אם אתה רשמת את ה-IP שלך באותה מדינה בה הוא יוצר, החשש שלנו הוא שפערים כאלו עלולים לפתוח את מרכזי הפיתוח והרחבתם וכולי במדינות אחרות.

<שירה גרינברג: על כן ישבה ועדה בראשות מנכ"ל משרד האוצר, בה היו חברים מנהל רשות המסים, אני מאגף התקציבים, איצקוביץ שיושב כאן ממשרד הכלכלה, מנכ"ל משרד הכלכלה, הכלכלן הראשי באוצר.

<שירה גרינברג: הוועדה הזו סברה, לאחר הבדיקות המקצועיות שנעשו, שהאיזון הנכון, אנחנו מאמינים בעקרונות היחסיים של הכלכלה הישראלית ועל כן אנחנו איננו חושבים שצריך להפחית את שיעורי המס כפי שהם במדינות עם מיסוי נמוך מאוד בקרב מדינות ה-OECD.

<שירה גרינברג: בחרנו להיות בגבול העליון, כי אנחנו מאמינים שהציבור זכאי לקבל שיעורי מס אפשריים.

<שירה גרינברג: אנחנו מאמינים ביתרונות היחסיים שיש לכלכלת ישראל ולמשק הישראלי להציע לחברות הרב לאומיות ולכן אנחנו חושבים שבמידה ושיעורי המס ופערי המיסוי יהיו סבירים בינינו לבין מדינות שבחרו להיות בשיעורי מיסוי מאוד נמוכים, החברות עדיין יבחרו לפתוח כאן את מרכזי הפיתוח.

<שירה גרינברג: המיסוי שאנחנו בחרנו בו בוועדה הוא חברות מעל עשרה מיליארד שקלים מחזור הכנסות, מס החברות שלהן יהיה שישה אחוזים, מס הדיבידנד ארבעה אחוזים, כך שסך כל המס עד הבית יהיה עשרה אחוזים.

<משה אשר: לזרים.

<שירה גרינברג: ברור.

<שירה גרינברג: דיברתי על החברות הרב לאומיות.

<שירה גרינברג: אם זה לא היה ברור, אכן זה כך.

<שירה גרינברג: כמובן שתהיה עוד שכבת מס דיבידנד בחוץ לארץ בין החברה לבין המחזיקים שלה, אבל לפחות בינינו לבין העולם יהיו באותה סיטואציה ארבעה אחוזים.

<שירה גרינברג: כפי שאמרתי, זה מס של עשרה אחוזים עד הבית ואז אנחנו מסתכלים על ההשוואה שציינתי קודם ואנחנו נמצאים בגבול העליון.

<שירה גרינברג: על חברות עם מחזור הכנסות נמוך יותר היה מחקר שבוצע על ידי הכלכלן הראשי באוצר שהראה שחברות רב לאומיות שמובילות במחזורים הגבוהים הללו הן בעלות פריון גבוה יותר ולכן בעלות ערך לכלכלה הישראלית גבוהה יותר, ולכן ביצענו שינוי בשיעורי המס שישקפו את התועלת המשקית שבעצם מתקבלת.

<שירה גרינברג: חברות שרמת ההכנסות שלהן נמוכה, מחזור ההכנסות שלהן נמוך מעשרה מיליארד שקלים, אנחנו מדברים על שיעורי מס של מס חברות של 12 אחוזים וארבעה אחוזים מס דיבידנד.

<שירה גרינברג: זו הרפורמה על קצה המזלג כפי שאני אציג אותה בתמונה הכללית.

<שירה גרינברג: אני אעביר את רשות הדיבור לרכז מו"פ והשכלה גבוהה מאגף התקציבים, שלמה פשקוס, כדי להסביר לכם יותר בפרטי פרטים על הרפורמה הספציפית המוצעת כאן לאישורכם.

<שלמה פשקוס: בוקר טוב.

<שלמה פשקוס: כדי להבין טוב לעומק את הנושא הזה, צריך להבין את מבנה המיסוי הנוהג כיום ואת השינוי המשמעותי שכללי המיסוי הבינלאומי עושים.

<שלמה פשקוס: תכנון המס הרווח היום עד לשינוי הכללים החדשים.

<שלמה פשקוס: לכל חברה יש הרבה מאוד פונקציות, חברות גלובליות, יש הרבה פונקציות בשרשרת הערך, יש להם מרכזי פיתוח, יש להם מרכזי ייצוא ויש לנו את כל היתר – מטה, שירות לקוחות וכדומה.

<שלמה פשקוס: המבנה של המס הנוהג כיום, כל החברות האלה בקבוצה מוכרות שירותים, שירותי מו"פ, שירותי ייצוא, שירותי שירות לקוחות, שירותי מטה – לחברה אחרת בקבוצה שממוקמת באיזשהו מקלט מס.

<שלמה פשקוס: מקלט המס יכול להיות איים אקזוטיים ומקלט המס יכול להיות גם מדינות אירופאיות שנותנות שיעורי מס מאוד נמוכים כמו אירלנד, כמו שוויץ, כמו הולנד, גם סינגפור מאוד חזקה בעניין הזה.

<שלמה פשקוס: מי שמוכרת את השירותים ללקוחות זאת אותה חברה במקלט המס ואצלה נמצא רוב מוחלט של הרווח.

<שלמה פשקוס: מה שקורה זה שהחברות שמוכרות שירותים, שיעור מאוד זניח של הרווח נמצא בחברות האלה, לצורך הדוגמה, במרכזי הפיתוח בישראל, ורוב מוחלט של הרווח שהוא רמת רווחיות מאוד מאוד גבוהה נמצא באיזושהי מדינה שנותנת שיעורי מס מאוד מאוד אטרקטיביים.

<שלמה פשקוס: אם נרד שנייה למשמעות של זה על ישראל.

<שלמה פשקוס: יש לנו בערך 300 חברות רב לאומיות שפועלות בישראל.

<שלמה פשקוס: אני מדבר על חברות זרות למרות שיש גם חברות ישראליות שהן חברות רב לאומיות, רובן בהיי-טק, ועוד רגע אני אדבר עליהן.

<שלמה פשקוס: עכשיו אני מדבר על החברות הזרות.

<שלמה פשקוס: רובן המוחלט באופן גורף עובדים בשיטת תכנון המס שהצגתי עד עכשיו.

<שלמה פשקוס: יש להן מרכז פיתוח גדול בישראל, הוא מאוד משמעותי בשרשרת הערך ועדיין במבנה תכנון המס הזה הן משלמות תשלומי מס זניחים, ועוד רגע נגיע למספרים.

<שלמה פשקוס: החברות הישראליות, גם הגדולות וגם הקטנות, צריך לומר את זה לשבחן, לא מתכננות את המס הזה.

<שלמה פשקוס: לא עושות את תכנון המס הזה אלא בגדול רושמות רוב מוחלט של הרווח במדינת ישראל ולכן הן משלמות מסים בהיקפים משמעותיים.

<שלמה פשקוס: דיברה על כך מעט שירה.

<שלמה פשקוס: בואו נראה את ההשוואה שלנו שאנחנו שמים כאן ביחס למדינות מובילות בתחומים האלה בעולם.

<שלמה פשקוס: אנחנו רואים את המרחק המאוד גדול של ישראל כאשר אנחנו מדברים על שיעור מס אפקטיבי של אזור השלושים אחוזים לעומת מדינות אחרות שם עשרה אחוזים פלוס-מינוס במס אפקטיבי.

זהבה גלאון: החברות הישראליות לא נהנות מהחוק לעידוד השקעות הון?

<שלמה פשקוס: נהנות מהחוק לעידוד השקעות הון.

זהבה גלאון: מה זאת אומרת שהן משלמות מסים גבוהים?

מיקי רוזנטל: זה במספר התיאורטי.

מיקי רוזנטל: מה במספר המעשי?

<שלמה פשקוס: במספר המעשי, החברות הישראליות בגדול משלמות 16 אחוזים מס חברות, מי שיושבת במרכז, תשעה אחוזים מס חברות למי שיושבת בפריפריה, כאשר שני שלישים, אפילו קצת יותר, מחברות ההיי-טק יושבות במרכז והן משלמות 16 אחוזים.

<שלמה פשקוס: בגלל שהן חברות ישראליות, משיכת הדיבידנד שלהן, הן לא משלמות כי הן לא מושכות לחברה זרה.

<שלמה פשקוס: הן משלמות 16 אחוזים מס אפקטיבי.

זהבה גלאון: חלק הופכות לחברה זרה.

זהבה גלאון: הן עושות את הקומבינה הזאת.

<שלמה פשקוס: החברות הישראליות בגדול לא מושכות את הדיבידנד לחברה זרה.

<שלמה פשקוס: חברת האם שמרכזת את הרווחים יושבת כאן.

<שלמה פשקוס: זה ברוב המוחלט של החברות הישראליות.

<שלמה פשקוס: החברות הרב לאומיות מושכות את כל הכסף החוצה.

<שלמה פשקוס: רוב הרווח לא נמצא בכלל בישראל ולכן על המעט רווח שבישראל הן משלמות סדר גודל של שלושים אחוזים אבל יש מעט מאוד רווחים בישראל בגלל מבנה תכנון המס שהסברתי אותו לפני רע.

<שלמה פשקוס: מספרים.

<שלמה פשקוס: היום אותן חברות רב לאומיות משלמות כמאתיים מיליון שקלים מס הכנסה.

<שלמה פשקוס: זה סכום זניח.

<שלמה פשקוס: לו יצויר שלא היה את מבנה תכנון המס שהסברתי קודם, אנחנו מדברים על תשלום מס שהיה צריך להגיע למדינת ישראל של כשמונה מיליארד שקלים.

<שלמה פשקוס: אלה מספרים דמיוניים.

<שלמה פשקוס: הפערים האלה – וזה תכנון מס מאוד מקובל בעולם, זאת אומרת, הם לא המציאו את זה כאן בישראל.

<שלמה פשקוס: זה תכנון המס הרווח בעולם.

אראל מרגלית: אתה מניח שכל מי שהיום משלם לך כמרכז של קוסט פלוס, הוא יעביר את ה-IP לכאן.

<משה אשר: אם הוא היה מעביר והיה ממסה מס מלא.

<שלמה פשקוס: אני אומר שתיאורטית אם לא היה קיים תכנון המס הזה וכולם היו צריכים, זה היה.

<שלמה פשקוס: על הערכה ריאלית נדבר עוד רגע.

<שלמה פשקוס: העולם הולך לשינוי מס, לכללי מס מאוד דרמטיים כדי להילחם בתכנוני מס.

<שלמה פשקוס: ה-OECD, אחרי הרבה מאוד עבודה, פרסם כללים שנקראים ה-BBS שבדיוק נועדו להילחם בתכנוני המס.

<שלמה פשקוס: יש להם סדרה של כללים.

<שלמה פשקוס: זה יחסית מורכב, הרבה עמודים במיסוי באנגלית, אבל בגדול העיקרון הוא שחייבים לקשור את המיקום של הקניין הרוחני ואת הרווחים שבגין הקניין הרוחני של חברות טכנולוגיה להיכן שהקניין הרוחני פותח.

<שלמה פשקוס: המנגנון הוא דרך שינויים במנגנון של מחירי העברה, אותם קוסט פלוס עליהם דיברתי קודם, ודרך שינויים במדינות.

<שלמה פשקוס: מדינות לא יכולות לתת הטבות מס לקניין רוחני שלא פותח בשטחן.

<שלמה פשקוס: זה משנה כללי משחק ויקשה מאוד על תכנון המס עליו דיברנו קודם.

<שלמה פשקוס: המשמעות של זה על ישראל.

<שלמה פשקוס: ישראל היא מדינה מאוד מאוד משמעותית בפיתוח של החברות הגלובליות מחד.

<שלמה פשקוס: מאידך הקניין הרוחני, כמו שהסברתי קודם, לא רשום כאן.

<שלמה פשקוס: לכן לפני החברות עומדות שתי חלופות כאשר חלופה אחת היא להביא את כל הקניין הרוחני לישראל ולייחס הרבה יותר רווחים לישראל, וחלופה שנייה היא להוציא את הפיתוח מישראל ולשים אותו במקומות שם יש משטר מס הרבה יותר אטרקטיבי.

<שלמה פשקוס: אנחנו קוראים לזה ההזדמנות שהכללים האלה מביאים למדינת ישראל.

אראל מרגלית: אתה צריך לתת דוגמאות.

אראל מרגלית: חייבים להבין את הדינמיקה ב-15 השנים האחרונות.

זהבה גלאון: כמה חברות יצאו מכאן.

אראל מרגלית: צריך להבין את העניין של הפיתוח.

אראל מרגלית: בעצם הצ'יפים המרכזיים של אינטל כמעט בכל המעבדים ב-15 השנים האחרונות פותחו בחיפה.

אראל מרגלית: פותחו כאן בארץ ולמרות זאת חיפה היא מקום של קוסט פלוס.

<משה אשר: היא מרכז פיתוח.

אראל מרגלית: מוטורולה ירדה מגדולתה, אבל הרבה מאוד מהרכיבים הסלולריים, הפיתוחים של מוטורולה, נעשו בארץ אבל זה היה קוסט פלוס.

אראל מרגלית: כלומר, הרבה מאוד מהפיתוחים הגדולים של החברות הגדולות.

אראל מרגלית: היום MC או סיסקו וכולי, יש להן סדרות מוצרים שמפותחות בארץ, הרבה פעמים על ידי קניית חברה ישראלית עליה הם בונים את מרכז הפיתוח לאותו נושא וכיום הדברים האלה הם ברמה של קוסט פלוס ולא ברמה של רווח עליו הוא מדבר.

אראל מרגלית: צריך להבין גם על רקע מה החוק הזה מגיע.

אראל מרגלית: המצב בעולם הוא אבסורדי ויש התקוממות כי לא יתכן ש-אפל, נניח רוב המהנדסים שלה הם בארצות הברית, עושים את כל העבודה, מתבססים על האוניברסיטאות האמריקאיות, הממשלה האמריקאית משקיעה כל כך הרבה וכולי ובסוף הן מוציאות את ה-IP שלהן להונגריה ועושים איזשהו הסדר לפיו משלמים אחוז אחד.

אראל מרגלית: יש איזושהי התקוממות מאוד גדולה.

אראל מרגלית: דרך אגב, ההתקוממות הזאת היא בגלל שהמס לא משולם במקום בו המוצר מפותח.

זהבה גלאון: על זה אין ויכוח.

זהבה גלאון: השאלה היא דרכי הפעולה להתמודד עם זה.

זהבה גלאון: דרכי הפעולה המוצעות לא נותנות מענה למה שאתה אומר.

אראל מרגלית: תכף נתווכח, אבל מה שמנסים לומר זה מה ההזדמנות הישראלית שאין במקומות אחרים.

אראל מרגלית: גם באירלנד יש בעיה עם זה.

אראל מרגלית: הכוח של אירלנד הוא במרכזי לוגיסטיקה בלתי רגילים ושירותי לקוחות והם עושים עבודה, אלופי העולם.

אראל מרגלית: הכוח של ישראל הוא בטיפוח מוצרים.

אראל מרגלית: זה ביש מאין, זה בעבודה עם מרכז ההשקעות, זה בעבודה עם המדען הראשי.

<משה אשר: וחדשנות.

אראל מרגלית: זה הכוח המרכזי של ישראל.

אראל מרגלית: לכן יש כאן הזדמנות.

אראל מרגלית: יכול להיות שאת לא תאהבי את האופן שבו פותרים את זה אבל אין ספק שמבחינת IP ופיתוח טכנולוגי - - - (היו"ר רחל עזריה)

רחל עזריה: אחר כך אני אבקש שימשיכו במצגת כדי שנשמע את הדברים.

<משה אשר: לחדד את הנקודה עד עכשיו.

<משה אשר: בסופו של יום, מה שיש לנו עכשיו זה לא רק עולם של הזדמנות אלא זה גם עולם של איומים.

<משה אשר: זאת אומרת, אם אנחנו לא נכנסים עכשיו למהלך הזה, ולאחרונה היינו ב-OECD, הצוות שלנו, וראה שמדינות ממש מתארגנות עכשיו לקראת העולם החדש, לקראת הכללים החדשים.

<משה אשר: זאת אומרת, אם אנחנו לא באים ונותנים את ההטבות המידתיות - לא אפס מס, זה רחוק מזה – בפורמט שאנחנו מציעים אותו עכשיו, הסיכון, הסכנה הגדולה היא שמרכזי המו"פ יעברו לחוץ לארץ.

<משה אשר: אז המשמעות היא שישראל תאבד כוח עבודה איכותי וטוב עם פוטנציאל מדהים.

<משה אשר: לא יכולים לשבת על הגדר אלא צריך לקבל החלטה.

זהבה גלאון: גברתי היושבת ראש, בנושא אחר.

זהבה גלאון: יש כאן היום יום זכויות התלמיד, יום זכויות הילד בכנסת, ואני רואה שיש לנו אורחים ועכשיו הגיעו אלי שתי אורחות.

זהבה גלאון: אני רוצה שתברכי אותן.

זהבה גלאון: לאחת קוראים משי והיא מעכו בכיתה ט', ונורן מיפו שהיא מכיתה י"א.

איתן ברושי: גם לי יש אורחת.

איתן ברושי: קוראים לה נועם והיא יושבת מאחורי.

איתן ברושי: אני מבקש לברך גם אותה.

זהבה גלאון: שתיהן בפסגות שזה חינוך למצוינות.

רחל עזריה: התלמידות והתלמידים, הצעירות והצעירים שהגיעו מחינוך לפסגות, אנחנו היום בדיון שבו אנחנו עובדים מאוד מאוד קשה שכדי לדאוג לכך שגם לדור שלכם יהיה כאן היי-טק כמו שצריך כי אנחנו יודעים שהיי-טק הוא אחד ממנועי הצמיחה של המשק ואנחנו מאוד מקווים שגם בנים וגם בנות ילכו ללמוד מחשבים ואתם תלכו ללמוד הנדסה כדי שתוכלו להרוויח כמו שצריך ויהיו לנו משרות כמו שצריך במדינת ישראל.

רחל עזריה: על זה אנחנו עובדים היום.

רחל עזריה: אנחנו הולכים למהלך בו אנחנו הולכים להוריד את המיסוי עבור החברות האלה כדי שהן לא יברחו מישראל כי זה מה שקורה.

רחל עזריה: למדנו על הסטרט-אפ ניישן שכולם דיברו על כך שבמדינת ישראל יש הרבה מאוד היי-טק, אנחנו גילינו שבשנים האחרונות התחרותיות שלנו יורדת.

רחל עזריה: זה מה שאנחנו עושים בדיון הזה, דיון שדואג לדור הבא.

רחל עזריה: זה כיף שבאתם ואתן מוזמנות להצטרף.

רחל עזריה: אני רק אומר שדמוקרטיה זה דבר מאוד מאוד חשוב.

רחל עזריה: לפעמים זה לא אסתטי.

רחל עזריה: אולי תראו כאן אנשים צועקים אבל זה הכול למטרות טובות.

רחל עזריה: ברוכות הבאות, תשבו ותתרשמו.

רחל עזריה: תודה.

<שלמה פשקוס: מה לעמדתנו צריך לעשות שזה החוק שמוצע כאן ועוד רגע ניגע יותר בפרטים.

<שלמה פשקוס: מצד אחד אנחנו משתתפים במאמץ הבינלאומי למניעת תכנוני מס.

<שלמה פשקוס: אנחנו מצטרפים לאמנה של OECD שפורסמה ביוני האחרון, נכנסה לתוקף ביוני האחרון.

<שלמה פשקוס: זאת אומרת, זה משהו ממש מהחודשים האחרונים.

<שלמה פשקוס: אנחנו מצטרפים וכמו שאמר משה הצגנו לא מזמן ב-OECD את החקיקה החדשה שמוצגת כאן.

<שלמה פשקוס: זאת זווית אחת.

<שלמה פשקוס: זווית שנייה.

<שלמה פשקוס: אנחנו עושים בתוך הכללים, במסגרת הכללים יוצרים משטר מס יותר אטרקטיבי שהתוצאה של זה היא גם חיזוק תעשיית ההיי-טק אבל יש כאן וין-וין וחשוב להבין את זה.

<שלמה פשקוס: אנחנו גם מצפים לגידול בגביית מס של סדר גודל בין מיליארד לשני מיליארד שקלים בטווח הארוך בגלל מניעת תכנון המס.

<שלמה פשקוס: בסיס המס צפוי לעלות ושיעור המס יורד.

<שלמה פשקוס: סך הכול מדינת ישראל צפויה לקבל יותר הכנסה ממיסים.

<שלמה פשקוס: כמובן שמי שלא משנה את מבנה המס שלו, חברה שלא תשנה את מבנה המס שלה ותתאים אותו לכללים החדשים, לא ישתנה לה שיעור המס בכהוא זה.

<שלמה פשקוס: את זה חשוב להדגיש.

<שלמה פשקוס: מי יהיו החברות הזכאיות.

<שלמה פשקוס: יש לנו תנאי סף של שבעה אחוזים הוצאות RNB, הוצאות מחקר ופיתוח מתוך המחזור.

<שלמה פשקוס: צריכים לעמוד בעוד תנאי נוסף, או של עשרים אחוזים עובדי מחקר ופיתוח או שהייתה השקעה של קרן הון סיכון או צמיחה מהירה.

<שלמה פשקוס: הכול אלה פרמטרים שנועדו להבטיח שזאת חברה מהתעשייה עתירת ידע.

<שלמה פשקוס: היה והן לא עומדות בתנאים האלה, הן יכולות לגשת למדען הראשי במשרד הכלכלה או לרשות לחדשנות טכנולוגית, הרשות החדשה שקמה, ולקבל אישור פרטני שעדיין היא חברה טכנולוגית כדי לאפשר.

<שלמה פשקוס: יש או מסלול ירוק אם אתה עומד בקריטריונים קבועים או שאתה יכול לקבל אישור מיוחד.

<שלמה פשקוס: גם ההכנסה המוטבת תהיה הכנסה שמיוחסת לקניין רוחני, כמו שהסברנו קודם.

<שלמה פשקוס: זאת לא כל הכנסה של החברה אלא זאת הכנסה שמיוחסת לקניין הרוחני שרשום בישראל.

אראל מרגלית: מה זאת אומרת?

אראל מרגלית: אם החברה עושה כאן שני דברים, היא גם מפתחת מוצר חדש והיא גם מרכז לוגיסטיקה למזרח התיכון.

אראל מרגלית: אתם אומרים שהמוצר החדש על הפיתוח ועל העלויות שכרוכות במוצר החדש, יהיה לכך את מעמד המס המיוחד נגיד של תשעה אחוזים, אבל אם יש לה גם מרכז לוגיסטיקה שהוא חלק מהעניין, זה לא.

<שלמה פשקוס: בגדול כן, אלא שהעניין הוא איך בדיוק מפרידים את ההכנסות, לאיזה גורם וכולי.

<שלמה פשקוס: מבחינת מנגנוני חישובים כלכליים, זה מורכב.

<שלמה פשקוס: כשנעשה את ההקראות, יש הגדרה מאוד מסובכת מהי הכנסה טכנולוגית.

אראל מרגלית: מי שמומחה בזה, זה המדען הראשי.

אראל מרגלית: הוא מממן פרויקט של פיתוח.

<משה אשר: בגלל שאנחנו רוצים מסלול ירוק, אנחנו לא רוצים לשלוח את החברות לרשות ספציפית שתבוא ותאשר, יצרנו קריטריונים יחסית מאוד מאוד גבוהים.

<משה אשר: הגדרה של הכנסה טכנולוגית.

יואב קיש: באיזה סעיפים?

<משה אשר: בהגדרות של סימן ב(3).

<שרגא ברוש: צריך להחליט מה החלק של ה-IP ומה החלק האחר.

<שרגא ברוש: על זה כבר לא ישלמו מס.

<שרגא ברוש: אל תדאג.

<שלמה פשקוס: ברשותכם, אני אסיים.

<שלמה פשקוס: שקף אחרון.

<שלמה פשקוס: מה שיעורי המס.

<שלמה פשקוס: מס חברות, 12 אחוזים לחברות שהן מתחת למחזור עשרה מיליארד שקלים.

<שלמה פשקוס: בחברות האלה בפריפריה המס יהיה תשעה אחוזים.

<שלמה פשקוס: חשוב לחדד את זה.

<שלמה פשקוס: מעל עשרה מיליארד שקלים מחזור הכנסות, אנחנו מדברים על שישה אחוזים מס חברות.

<שלמה פשקוס: ארבעה אחוזים מס דיבידנד, שוב לחדד, זה מס דיבידנד בין חברתי מחברה ישראלית לחברה זרה.

<שלמה פשקוס: חברה ישראלית שמעבירה לחברת אם ישראלית, היום כבר משלמת אפס אחוז ולכן זה לא משפר את מצבן של הרב לאומיות מול הישראליות.

<שלמה פשקוס: עדיין הן ישלמו ארבעה אחוזים והישראליות, ככל שהן מושכות בתוך הארץ, אפס אחוז.

אראל מרגלית: למרות שיש אמנה הן ישלמו ארבעה אחוזים?

<שלמה פשקוס: גם אם אין אמנה.

<משה אשר: אם יש אמנה שפחות – לפי האמנה.

<שלמה פשקוס: הנמוך מבין השניים.

<משה אשר: בגדול אין אמנות שהן פחות מארבעה אחוזים.

<שלמה פשקוס: לכן זה הנמוך מבין השניים.

<שלמה פשקוס: עד כאן החלק הזה.

<שירה גרינברג: יש עוד שקף אחד שחשוב שתכירו.

<שירה גרינברג: (היו"ר משה גפני)

<אמיר רשף: התוספת או התיקון הרחב ששלמה הציג הוא באמת נוגע יותר לחברות עתירות ידע אבל צריך לזכור שבחוק יש כבר את המנגנונים והכלים שלו שנוגעים באופן מעט יותר רחב גם לתעשייה וגם לחברות שהן במובהק עתירות ידע.

<אמיר רשף: אנחנו רוצים להציע כאן שינוי נוסף למסלול שכבר קיים, למסלול מועדף מיוחד.

<אמיר רשף: תכליתו של המסלול הוא למשוך השקעות גדולות בעלות פריון גבוה למשק הישראלי.

<אמיר רשף: יש מחקר של הכלכלן הראשי של משרד האוצר שמעיד על כך שאותן חברות שהן בדרך כלל רב לאומיות - אבל רב לאומיות זה לא אומר שהן לא ישראליות באופיין אלא זה אומר שהן פועלות בכל העולם – הן בדרך כלל חברות בעלות פריון גבוה יותר ולאותן חברות אנחנו רוצים מעט לשנות את הקריטריונים של תנאי הסף למסלול המועדף מיוחד, אותו מסלול שעד היום רק חברה אחת נכנסה בשעריו ואנחנו רוצים לראות שיותר חברות באות ומבקשות מהממשלה להיכנס למסלול הזה ולכן אנחנו מבקשים לבצע מספר שינויים.

<אמיר רשף: השינוי הראשון.

<אמיר רשף: רף המחזור של הפעילות הבינלאומית של אותה חברה שמבקשת להיכנס למסלול המועדף מיוחד כיום הוא עשרים מיליארד שקלים.

<אמיר רשף: בהלימה לתיקונים שמוצעים, רק הפרק של התעשייה עתירת הידע, אנחנו מציעים להפחית את הרף למחזור פעילות בינלאומי של עשרה מיליארד שקלים.

<אמיר רשף: בנוסף החוק מציב רף שהפעילות התוספתית החדשה מאותה השקעה שבגינה היא מקבלת את שיעור המס המוטב היום הוא מיליארד וחצי שקלים, זאת אומרת, מחזור המכירות הנובע מהפעילות החדשה בישראל הוא מיליארד וחצי ואנחנו מבקשים להוריד אותו למיליארד שקלים.

<אמיר רשף: צעד נוסף שאנחנו מבקשים לעשות כהוראת שעה, כדי באמת לראות את האפקטיביות שלו, הוא לעשות איזשהו שינוי במס הדיבידנד.

<אמיר רשף: כיום מס הדיבידנד לאותן חברות שנכנסות למועדף מיוחד הוא או עשרים אחוזים או אם יש אמנת מס, לפי אמנת המס, הנמוך מבין השתיים.

<אמיר רשף: אנחנו רוצים להוריד את זה לחמישה אחוזים.

<אמיר רשף: או לחמישה אחוזים או לאמנת המס.

<אמיר רשף: דרך שלושת הצעדים האלה להגביר את האטרקטיביות של המסלול הזה.

<אמיר רשף: יש עוד מספר שינויים בהצעת החוק.

משה גפני: נראה את זה בסעיפים.

אראל מרגלית: אתה מדבר על חברות שעושות תעשייה.

<אמיר רשף: כן.

<אמיר רשף: אלה יכולות להיות חברות תעשייה, אלה יכולות להיות חברות גם בתעשייה עתירת ידע אם יתבקשו ללכת למסלול הזה ולעשות השקעה הונית גדולה בישראל וליהנות משיעורי המס הקיימים במסלול הזה.

<אמיר רשף: במקביל הן יכולות לפנות למינהלה במסגרת השיח עם הממשלה ולקבל גם מענק כצעד משלים.

אראל מרגלית: בהיי-טק יש רובריקה לחברות הרב לאומיות, עשרה מיליארד ויותר.

אראל מרגלית: עשיתם רובריקה גם לישראליות.

אראל מרגלית: כלומר, גם בישראליות – זה דווקא מעשה אמיץ כי הלכתם והורדתם גם לישראליות.

אראל מרגלית: מה אתם רוצים לעשות לחברות התעשיות הישראליות?

<אמיר רשף: הן היום נהנות משיעורי המס שהחוק מציע ונהנות מהמענקים שהחוק מציע.

<אמיר רשף: גם כאן בהצעה הזאת אנחנו לא משנים את שיעורי המס הקיימים בחוק.

<אמיר רשף: אנחנו אומרים שבאותו מסלול המועדף מיוחד, בואו נייצר את האפשרות לעוד חברות.

<אמיר רשף: דרך אגב, הן יכולות להיות גם ישראליות.

אראל מרגלית: אני מבין אבל אין הרבה חברות ישראליות עם עשרה מיליארד שקלים במחזור.

<אמיר רשף: יש כאלה.

<שירה גרינברג: חשוב להבהיר, ובזה התחלתי, שמה שהוביל אותנו להביא את תיקון החקיקה היה שינוי מדיניות המיסוי של ה-OECD.

<שירה גרינברג: זה מהווה איום על הענף הכלכלי הזה.

איתן ברושי: חשבתי שמה שהביא אתכם זה הרצון להוסיף תעסוקה ותעשייה בישראל.

זהבה גלאון: זה לא מוסיף תעסוקה.

זהבה גלאון: זה מוסיף משכורות מנופחות.

רחל עזריה: לא נכון.

רחל עזריה: זה מוסיף תעסוקה.

איתן ברושי: אני שאלתי מה נקודת המוצע של הדיון הזה.

איתן ברושי: חשבתי שמדובר על עידוד השקעות.

איתן ברושי: אני רואה שהדיון הזה הוא על עידוד המיסוי.

רחל עזריה: הדיון הוא על איך אנחנו משאירים מקומות עבודה טובים.

משה גפני: רגע.

משה גפני: אני לא מסכים.

משה גפני: כל אחד ידבר בתורו.

משה גפני: בינתיים אלה שאלות טכניות על מה שהם מציגים.

<שלמה פשקוס: אנחנו בשלב האינפורמציה.

זהבה גלאון: גם זאת הייתה אינפורמציה.

<שירה גרינברג: הקונטקסט שאתם מדברים עליו הוא קונטקסט הרבה יותר רחב.

<שירה גרינברג: הנושא של ממשלת ישראל, כיצד היא מעודדת את התעשייה כולה, גם התעשייה המסורתית וגם תעשיית ההיי-טק כדי להיות תחרותית אל מול העולם, זו סוגיה שהממשלה עוסקת בה.

<שירה גרינברג: היא גם מטפלת בה ברמות ההון האנושי, גם במענקים, גם במיסוי, גם בהרבה מאוד כלים נוספים.

איתן ברושי: יש הרבה הצלחה.

<שירה גרינברג: הסיבה בגינה אנחנו מגיעים היום לתיקון החוק שהצענו לכם נובעת מהאיום שאנחנו מזהים בעקבות שינויי המיסוי הבינלאומיים שכעת מחברים בין ה-IP, הטבת המס ומקום הפיתוח והרישום של ה-IP, דבר שעד היום לא היה קיים.

<שירה גרינברג: מיוני האחרון נכנס לתוקף וכפי שאמרנו מרבית המדינות המפותחות כבר נכנסו לתהליך הזה וחושבות כיצד הן תמשוכנה את אותן חברות ופיתוח בנושא ה-IP מכיוון שזה מייצר אקו סיסטם, וכמובן שהתוצר של אקו סיסטם הוא תעסוקה, אלה הכנסות ממיסוי שהמדינה רואה ועוד ועוד.

<שירה גרינברג: לכן זו המסגרת העיקרית בגינה אנחנו מגיעים לכאן כי שינוי המדיניות הבינלאומית הזאת תשפיע על ענף ההיי-טק הישראלי.

<שירה גרינברג: לצד כל זה אנחנו מנהלים כממשלה בהרבה מאוד כלים את הסיוע לתעשייה כולה, הרחבה, בכל האספקטים שלה והדבר הזה הוא חשוב.

<שירה גרינברג: חשוב שגם יהיה שיח.

<שירה גרינברג: יש שיח שהוא מאוד חשוב ואני מברכת גם על השיח שמתקיים כאן בכנסת על זה, בכנסים שיצא לי לדבר בהם גם עם חברת הכנסת איילת ורבין ואחרים.

<שירה גרינברג: הדבר הזה הוא דבר חשוב וחשוב שהוא יימשך.

<שירה גרינברג: אני רוצה לחדד ולומר למה הגענו לכאן ומה אומר תיקון החוק המוצע.

אראל מרגלית: הערה.

זהבה גלאון: אצל אראל זו הערה וכשאחרים מדברים, זה מדברים.

זהבה גלאון: אני רוצה להבין את הסדר שלך.

משה גפני: הסדר שלי הוא כזה שכאשר יש שאלות על המצגת או על הצגת הדברים, אלה שאלות.

משה גפני: כאשר את אומרת פרשנות על הדברים, זה בנאום שלך.

זהבה גלאון: אראל נואם או שואל?

משה גפני: לאראל אין פרוטקציה.

אראל מרגלית: אני רגיל שהבנים בכיתה מקנאים בי ולא הבנות.

אראל מרגלית: הערה.

אראל מרגלית: ברור לחלוטין שיהיו לנו גם הערות לגבי החוק הזה ולזהבה יש הרבה מאוד הערות וביקורת אבל אני חייב לומר – ויושב כאן שרגא ברוש – שבסופו של דבר אני מבין את הדחיפות בעניין הבינלאומי של חברות הטכנולוגיה אבל אי אפשר לא לבוא עם תכנית רב מערכתית גם לתעשייה הישראלית.

אראל מרגלית: אי אפשר.

אראל מרגלית: זה כאילו הזמן.

אראל מרגלית: זה יכול להיות התירוץ הכי טוב אבל זה הזמן לבוא עם זה.

אראל מרגלית: צריך לקחת לעצמנו אתל שלושת החודשים הקרובים כדי להכין תכנית.

משה גפני: תודה.

משה גפני: שרגא ברוש, בבקשה.

משה גפני: אם אפשר, לא באריכות.

<שרגא ברוש: תודה.

<שרגא ברוש: המצגת הזאת תהיה בדיוק שתי דקות אבל אני רוצה בדקה להתייחס למה שנאמר כאן.

<שרגא ברוש: כדאי שחברי הכנסת ידעו שהצעת החוק הזאת היא לא מיטיבה עם החברות משום שהן רשומות באיזשהו מקום ושם הן משלמות מס נמוך.

<שרגא ברוש: הצעת החוק הזאת מיטיבה עם אוצר המדינה.

<שרגא ברוש: היא מעודדת את החברות לרשום כאן את ה-IP, ישלמו כאן מס נמוך כפי שהם משלמים היום בחוץ לארץ.

<שרגא ברוש: זאת לא איזו הטבה שהחברה תקבל שאין לה אותה.

<שרגא ברוש: היא פשוט לא יושבת כאן.

<שרגא ברוש: IP לא כאן.

<שרגא ברוש: אז האוצר אומר למה שאני אקבל מאתיים מיליון שקלים ולא ארבעה מיליארד שקלים והוא צודק.

<שרגא ברוש: זה יגדיל את הכנסות המדינה.

<שרגא ברוש: נקודה.

<קריאה: הציבור.

<שרגא ברוש: ברור שהציבור.

<שרגא ברוש: אנחנו הרי יודעים שהציבור היום נהנה מכל הכסף של המסים.

<שרגא ברוש: על זה אין דיון אבל כל מה שאני אומר זה שזה - - -

רחל עזריה: ייקחו מכאן את המהנדסים.

רחל עזריה: זה הסיפור.

זהבה גלאון: די עם האגדות האורבניות האלה.

רחל עזריה: מה זה אגדות אורבניות?

זהבה גלאון: אלה אגדות אורבניות.

רחל עזריה: זאת ההחלטה ב-OECD.

<קריאה: איך היית קונה צוללת?

<קריאה: לא עם זה?

<שרגא ברוש: ברור.

רחל עזריה: כמה אנשי היי-טק ישראלים צעירים נמצאים היום באירלנד?

רחל עזריה: זה הסיפור.

רחל עזריה: זו התחרות שלנו.

<שרגא ברוש: החלק המרכזי שאני הולך לדבר הוא איך מביאים את המהנדסים מאירלנד לכאן.

משה גפני: רחל, סיכמנו שיהיו פעמים שאת גם תהיי נגד האוצר.

רחל עזריה: זה אמרנו לגבי תלמידי הישיבות.

רחל עזריה: זה הסיכום שלי אתך.

משה גפני: זה נכון אבל זה לא מספיק.

משה גפני: צריכים להיות עוד מקרים.

משה גפני: מכאן ואילך, אני מבקש ואומר לכולם, שכל אחד יביע את דעתו.

משה גפני: שרגא ברוש יביע את דעתו, הוא נשיא התאחדות התעשיינים והוא יביע את דעתו.

משה גפני: אני מבקש שזה לא יהיה באריכות.

משה גפני: כל אחד יביע את דעתו.

משה גפני: בסוף באיזשהו שלב תהיה גם הצבעה.

זהבה גלאון: היום?

משה גפני: לא.

<שרגא ברוש: גפני אמר ששרגא ברוש הוא נשיא התאחדות התעשיינים ואני מוסיף בישראל כדי שנבין שאנחנו רוצים את התעשייה בישראל ולא באירלנד.

משה גפני: אם הובנתי אחרת, אז לא.

<שרגא ברוש: אם כן, הכוונה היא שהמו"פ לא יברח מכאן אבל אני רוצה ברשות

<שרגא ברוש: כם לא רק שהמו"פ לא יברח מכאן אלא שהתעשייה לא תברח מכאן ושהיא תקים את המפעלים ואת מקומות העבודה כאן בארץ.

<שרגא ברוש: לכן בשנייה אחת אני אומר רק כדי שתראו את המצב העובדתי.

<שרגא ברוש: יוקר הייצור של התעשייה בארץ, הדבר הראשון מראה למעלה את המים לתעשייה, שתיים לעומת 1.5 לעומת אחד בארצות הברית ובאירופה.

<שרגא ברוש: תעריפי הארנונה, אנחנו במקום טוב, מצד שמאל אלה אנחנו, וכל יתר מדינות העולם כמו ברלין, פרנקפורט, מי שאתם רוצים, האיחוד האירופי, נמצאות למטה.

<שרגא ברוש: אחרי כן עלויות לתעשייה של ארנונה, אתם רואים איך שהן הולכות וגדלות הרבה יותר מההתייקרות הרגילה.

<שרגא ברוש: אני אעבור ישר לעלות העבודה.

<שרגא ברוש: תראו מצד שמאל.

<שרגא ברוש: עלות העבודה יחסית התייקרה בארץ הרבה יותר מאשר ביתר המדינות אתן אנחנו מתחרים.

<שרגא ברוש: כל זה קרה בשלוש השנים או ארבע השנים האחרונות.

<שרגא ברוש: על הרגולציה כבר דיברנו עשרים פעמים.

<שרגא ברוש: נטל הרגולציה הולך ונהיה כבד מרגע לרגע והתוצאה היא שהמענקים ירדו, הייצוא יורד ותראו מה קורה בייצוא.

<שרגא ברוש: אתם רואים בצד שמאל איפה אנחנו נמצאים בייצוא בשלוש השנים האחרונות, יורד מתחת לקו, מתחת לאפס.

<שרגא ברוש: השקף הבא יראה לנו את הקמת המפעלים הישראלים בחוץ לארץ לעומת אי הקמת המפעלים הישראלים בארץ.

<שרגא ברוש: הירוק מראה את הירידה במספר המפעלים שמוקמים בארץ בעשור האחרון והכחול מראה את מספר המפעלים שאנחנו הישראלים מקימים בחוץ לארץ כי אנחנו מוצאים לעצמנו פתרונות.

<שרגא ברוש: אפילו האוצר – אתמול קראתי ושמחתי – גם הוא הבין שהגורמים שהאיצו את הצמיחה במשק בחודשים האחרונים הם זמניים בלבד.

<שרגא ברוש: זאת הצריכה הפרטית שבאה מזה שיש הרבה מאוד רכבים שהשפיעו בצורה מאוד משמעותית, הרבה מאוד אשראי מהבנקים למשקי הבית, צמיחה מאוד מסוכנת .

משה גפני: באיזה עיתון קראת את זה?

<שרגא ברוש: עיתונים שחלק מאתנו קוראים.

משה גפני: קראת אתמול?

משה גפני: ב"יתד נאמן" זה כבר היה ביום ראשון.

זהבה גלאון: אדוני, זה קשור להטבות המס?

משה גפני: אני לא הייתי כשביבי היה בכנס של המודיע.

משה גפני: אני הייתי בצהרים, דיברתי עשר דקות ונסעתי לאילת.

אראל מרגלית: תסתכל בטלוויזיה החילונית ותראה מה כתבו.

משה גפני: מה זה מעניין אותי מה שהחילונים אומרים?

משה גפני: החילונים לא יודעים כלום.

משה גפני: הם לא יודעים שלא הייתי?

משה גפני: במכוון לא הייתי.

<שרגא ברוש: רבותיי, היות וכבר גם האוצר הסכים אתנו שהצמיחה הזאת שאנחנו רואים בחודשים האחרונים היא צמיחה מאוד מסוכנת, היא זמנית, היא שברירית וזה לא מה שאנחנו רוצים.

<שרגא ברוש: אנחנו רוצים צמיחה ברת קיימא.

<שרגא ברוש: בשנים שהייתה צמיחה, היא הייתה מבוססת ייצוא.

<שרגא ברוש: חמישים אחוזים מהצמיחה באו מהייצוא.

<שרגא ברוש: הראיתי לכם שהמנועים האלה כבו, כבו לגמרי, ואנחנו רוצים להחזיר אותם בחזרה.

<שרגא ברוש: כשעברתי קודם על כל הדברים שבגללם הייצוא או לתעשייה קשה להיות בארץ ואמרתי את זה בגלל הרגולציה, אמרתי את זה בגלל השקל, הדולר, עלות העבודה שמתייקרת, הארנונה והמים - זה קצת יותר מדי בשבילנו.

<שרגא ברוש: אנחנו מגיעים לכאן היום לוועדה לדבר ולבקש בנושא המס בחוק עידוד השקעות הון.

<שרגא ברוש: המס הזה, ב-2011 נעשה תיקון גדול מאוד, בהובלה של האוצר, והוועדה כאן נתנה לזה תמיכה מקיר לקיר.

<שרגא ברוש: הפסיקו את מסלולי המס של אפס מס שמזה נהנו חמש חברות גדולות ואמרו שנחלק את זה לכולם, לכל מי שעושה ייצוא של לפחות 25 אחוזים.

<שרגא ברוש: באותה תקופה עשינו סקר וראינו שמתוך 103 חברות שנשאלו, 41 אחוזים מהמפעלים החליטו להרחיב אז את ההשקעות בישראל, 61 אחוזים מהמפעלים שפועלים להגדיל את הייצוא על מנת להגיע לאותם 25 אחוזים, מפעלים קטנים ובינוניים.

<שרגא ברוש: הדבר הזה נעצר בשנת 2013, אז העלו בחזרה את המס ל-9-16, במקום ל-6-12 וזה לא אומר, ואני כבר אומר מראש, ש-9-16 זה מס - - - אני חייב לומר לכם, אתם נותנים לי קצת הרגשה שאני מדבר לקיר.

אראל מרגלית: לא.

<שרגא ברוש: זה מה שאני מרגיש.

<שרגא ברוש: אולי אני טועה.

משה גפני: אני רוצה להגיד לך שבעוד אתה מדבר, ניגש אלי גם יואב קיש, וגם אני מבקש שיביאו את החוק הקודם כדי לתמוך במה שאתה אומר.

משה גפני: אין דבר כזה שלא מקשיבים לך.

משה גפני: להפך.

<שרגא ברוש: אני אומרשה-9-16 הוא מס כפי שאנחנו משלמים ברוב המקומות בעולם.

<שרגא ברוש: היום באירלנד, בליטא, בכל מיני מקומות, יש גם מקומות של אפס מס.

<שרגא ברוש: אנחנו רוצים להיות בדבר אחד טיפה יותר טובים מאשר במקומות אחרים ולכן ה-6-12 למעשה, מה הוא אומר?

<שרגא ברוש: 12, מרכז הארץ, אני אומר לכם שזאת לא מציאה גדולה.

<שרגא ברוש: אנחנו חייבים דיפרנציאציה עם הפריפריה כדי שתהיה מוטיבציה לעבור לפריפריה ולכן אז התחלנו את זה מה-12 במרכז הארץ וירדנו ל-6 כדי שיהיה כדאי לעבור לשם.

<שרגא ברוש: 15 אחוזים מס דיבידנד.

<שרגא ברוש: אני אומר דבר נוסף.

<שרגא ברוש: היו כאן כל מיני הצעות ואני חייב לומר גם של האוצר, לפיהן נעשה 7-14 או כל מיני פטנטים כאלה.

<שרגא ברוש: אחד הדברים שחשוב לאנשי עסקים זאת הוודאות.

<שרגא ברוש: כאשר ב-2011 עשו מסלול וב-2013 משנים אותו, הרי כל עורך דין שנותן עצה למשקיע אומר לו שעל החבר'ה האלה אי אפשר לסמוך כי כשתגיע לשלם מס, מי יודע מה יקרה.

<שרגא ברוש: אני חושב שהמסר שב-2011 עשינו שינוי, היינו צריכים קצת כסף וזמנית העלינו ואנחנו מורידים בחזרה כי אנחנו נשארים במסלול שהתווינו, יש לזה גם ערך דקלרטיבי שאומר למשקיעים, רבותיי, בואו נהיה בארץ.

<שרגא ברוש: דבר נוסף קטן.

<שרגא ברוש: יש כאן דברים שחייבים להוסיף לחוק עידוד השקעות הון.

<שרגא ברוש: האחד זה נושא המפעלים לעיבוד תוצרת חקלאית טרייה בפריפריה.

<שרגא ברוש: רבותיי, אלה מפעלי תעשייה לכל דבר ועניין, אם אוטומציה מלאה, עם פריון אדיר.

<שרגא ברוש: אנחנו חייבים לעודד אותם לעבור להיות כאלה.

<שרגא ברוש: דבר שני, אלה מפעלים קטנים.

<שרגא ברוש: כשאנחנו שמים סף של 25 אחוזים, זה בסדר, אבל אנחנו רוצים לעודד את המפעלים להגיע ולעשות ייצוא ולהגיע לשם.

<שרגא ברוש: אני חושב שאם היינו שמים סף שמתחילים בעשר, 15, עשרים ושנה רביעית מגיעים ל-25, אני אומר שאם הייתי רשות המסים, הייתי רוצה לראות מה קורה אם לא מגיעים.

<שרגא ברוש: אני גם מסכים לזה.

<שרגא ברוש: אני לא רוצה שינוצל לרעה.

<שרגא ברוש: אבל מצד שני, כן, בואו נעזור לקטנים להגיע למקום הזה.

<משה אשר: 25 אחוזים מהמחזור?

<שרגא ברוש: כן.

<שרגא ברוש: 25 אחוזים מהמחזור.

<שרגא ברוש: הקטנים יתחילו בעשר, יתחילו ב-15, יתחילו בעשרים ונגיע ל-25 אחוזים אחרי ארבע שנים.

<שרגא ברוש: עסקים קטנים ובינוניים.

<שרגא ברוש: בואו נכניס למעגל את הקטנים.

<שרגא ברוש: רבותיי, זו בעיני הפעילות האמיתית שבתקציב הזה אפשר לעשות לטובת עידוד התעשייה והגדלת מקומות העבודה בתעשייה.

<שרגא ברוש: בעיני זה מנוע צמיחה אמיתי של המשק הישראלי, וכל היתר, תסלחו לי, אנחנו נסתובב ונגיע לתקציב בעוד שנתיים ונהיה באותו מקום.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני ביקשתי שיביאו את החוק.

משה גפני: בסוף הדיון אני אבקש שאתם תחשבו על ביטול הביטול של 2013.

משה גפני: בבת אחת, מדורג, תחשבו.

משה גפני: החוק הזה הוא חוק מצוין עם הפנים לציבור.

משה גפני: אני חושב שמן הראוי לחזור בחזרה ל-2011.

משה גפני: עם כל הכבוד, לא הכול נמצא אצלכם.

משה גפני: גם לנו יש מה לומר.

משה גפני: אתם תגידו לא, אני לא אביא את זה, אבל עד ההצבעה תחשבו על העניין הזה.

משה גפני: אתם הרי הסברתם לנו ב-2011 מה החשיבות של עידוד השקעות הון עם שיעורי המס.

משה גפני: זהבה גלאון ואחריה אראל מרגלית.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אני רוצה להעיר כמה הערות.

זהבה גלאון: קודם כל, אין חולק כמה ההיי-טק הוא חשוב, כמה צריך לעודד אותו, כמה מהלכים צריך לעשות ואולי עוד משהו שחברות ההיי-טק הן לא נמצאות בישראל בחסד אלא הן קודם כל כאן בזכות ההון האנושי האדיר, בוגרי יחידות צבאיות וכולי, והן לא באות לכאן בגלל הנחות.

זהבה גלאון: הסביר שלמה את כל הבעייתיות הרצינית בסוגיה של מקלטי המס, איך מנסים להתמודד עם זה והשאלה אם הדרך שאתם מציעים להתמודד עם מקלטי המס היא לתת לחברות האלה צ'ופר שהוא על חשבון כל הציבור ואני חושבת שזו לא הדרך.

זהבה גלאון: אני רוצה להעיר כמה הערות כלליות אדוני.

זהבה גלאון: רק לפני כמה חודשים פרסמתם דוח לגבי הטבות המס ואתם אמרתם בדוח הזה שעל כל שקל שהמדינה נותנת בהטבות מס, היא רואה חזרה רק 37 אגורות.

זהבה גלאון: זה המספר.

זהבה גלאון: חד משמעית זה המספר.

זהבה גלאון: יש לי את הדוח הזה.

<משה אשר: בתעשייה?

<משה אשר: בהיי-טק?

זהבה גלאון: בתעשייה.

זהבה גלאון: אני פשוט הגשתי את השאילתה ויש לי את הנתונים.

זהבה גלאון: אתם נותנים כאן עכשיו הערכה שאם אתם תעשו כאן מהלך, כך וכך אתם תראו תקבולים בחזרה, אבל אולי זה לא יהיה.

זהבה גלאון: אולי בעוד שנתיים התקבולים האלה יופחתו בדיוק כמו שקרה עם ההטבות שניתנו לאותן חברות.

זהבה גלאון: אדוני, אני מתנגדת התנגדות עקרונית, ודיברנו על זה לא אחת כאן בוועדה, להרחבת הטבות המס.

זהבה גלאון: בזמנו החוק לעידוד השקעות הון, היו לו מטרות ספציפיות מסוימות.

זהבה גלאון: כל המחקרים מראים או הרוב המכריע של המחקרים מראים שהחוק הזה לא הגשים את המטרות שלו וזה לא עולה בקנה אחד עם הממצאים שמקובלים בארץ ובעולם.

זהבה גלאון: אנחנו מדברים כל הזמן על איך מביאים לצמיחה – גם שרגא ברוש אמר – ויכול להיות שכל הדבר הזה של חלוקת הטבות כדי להביא לצמיחה, אני אומרת, ואמרנו את זה כאן כל הזמן, זה קונספט שלא עומד במבחן המציאות.

זהבה גלאון: מה שקורה זה שההטבות האלה הן הטבות רגרסיביות בצורה קיצונית.

זהבה גלאון: צריך להגיד את זה כאן על השולחן.

זהבה גלאון: נראה לי קצת פחות פופולרי כי אני כבר שומעת את הרחשים ורואה מה קורה כאן, אבל החלק הארי של ההטבות האלה הולך, בוא נגיד את זה, למאיון העליון של החברות.

זהבה גלאון: יוצא שהמדינה מסבסדת על חשבון הציבור חברות ענק.

זהבה גלאון: אם רוצים להזניק את הצמיחה במשק – קודם דובר כאן על איך מזניקים את הצמיחה - צריך לעשות את זה באמצעות השקעה בתשתיות ההון האנושי, שילוב חרדים בשוק העבודה, חינוך, בריאות, רווחה, אבל המהלך הזה שעכשיו אנחנו אומרים לשלב בשוק העבודה.

זהבה גלאון: אני אומרת שהמהלך הזה שאנחנו עושים עכשיו, לתת עוד הטבות מס לאותן חברות, זה יוביל לניפוח הכיס, כיס תפוח הייתי אומרת.

זהבה גלאון: אמר קודם בצדק שרגא ברוש, מדובר על ארבע חברות גדולות שנהנו מאפס הטבות ואחר כך הן שילמו שלושה נקודה משהו אחוז מס.

משה גפני: אבל שרגא תומך בזה, בניגוד למה שאת אומרת.

זהבה גלאון: אני יודעת שהוא תומך בזה.

זהבה גלאון: אם באוצר מתעקשים על מתן הטבות מס, בואו נגיד שניתן אותן לעסקים קטנים ובינוניים.

זהבה גלאון: למה לתת אותן לחברות גדולות?

זהבה גלאון: בואו ניתן אותן לעסקים הקטנים והבינוניים.

משה גפני: אני מבקש שתרשמו את הדברים שאומרים חברי הכנסת ואחר כך תשיבו עליהם.

איתן ברושי: לפי הדיון הזה אפשר לחשוב שזה מתחיל במס ואחר כך שוקלים להקים את המפעל.

זהבה גלאון: ברשותך אדוני, הערה אחרונה שאני חושבת שהגיע הזמן לדבר גם עליה.

זהבה גלאון: גם אם מסכימים או לא מסכימים אתי על העמדה העקרונית של מתן הטבות מס לחברות ענק או לא, אני חושבת שהגיע הזמן לדבר על השקיפות של הטבות המס.

זהבה גלאון: זה משהו שצריך להעלות אותו כאן.

זהבה גלאון: אם אנחנו רוצים לנהל דיון מושכל על הטבות המס, אם הן יעילות או לא יעילות, אנחנו צריכים נתונים אבל הנתונים האלה נמסרים לנו באופן חלקי והייתי אומרת במסורה ובעיכוב של כמה שנים.

זהבה גלאון: אני אומרת את זה כמי ששואלת שאילתות באופן קבוע כדי לקבל את הנתונים.

זהבה גלאון: רק בסוף שנת 2016, אני חושבת שזה סופר חשוב שזה יהיה בפרוטוקול של הוועדה, פורסמו נתונים על הטבות המס שהוענקו לפני שלוש שנים, ב-2013.

זהבה גלאון: זה לא מתקבל על הדעת.

זהבה גלאון: איך אני יכולה לנהל דיון מושכל ולדעת מה ההטבות האלה, כמה הן משמעותיות, אם הדבר הזה לא מתפרסם או מתפרסם באיחור כזה?

זהבה גלאון: היום מיליארדי שקלים בשנה מוענקים לחברות כאשר לרוב מדובר בחברות הגדולות ביותר במשק.

זהבה גלאון: הייתה על זה גם עתירה לבג"ץ של גלובס.

זהבה גלאון: לחברות הציבוריות הנתונים האלה מתפרסמים.

זהבה גלאון: יש הטבות מס שמוענקות לחברות פרטיות ועל זה יש חיסיון.

זהבה גלאון: זה בלתי סביר.

זהבה גלאון: יכול להיות שאנחנו צריכים לשנות את החוק והוועדה הזאת צריכה להגיש הצעת חוק כדי שאפשר יהיה לפרסם את הנתונים האלה לציבור, כדי לנהל דיון מושכל.

זהבה גלאון: באים עכשיו ואומרים לנו: בואו עכשיו ניתן הטבות לחברות האלה.

זהבה גלאון: שמעתי שאתם אומרים אירופה, אנחנו בעקבות ה-OECD.

זהבה גלאון: אני אומרת שגם באירופה ובארצות הברית הם פועלים עכשיו או לפחות הם מאותתים שהם פחות סבלניים לכל הנושא הזה של מקלטי המס ולא יכול להיות שדווקא מדינת ישראל, ממש לא הגיוני, תצ'פר את החברות האלה.

זהבה גלאון: אני מזכירה לכם שאמנם זה בעקבות הבחירה של טרמאפ, אבל הזכרתם כאן את חברת אפל, היא פרסמה השבוע שהיא שוקלת להחזיר את מפעלי הייצור שלה מסין בחזרה לארצות הברית למרות שהעלות בארצות הברית היא כפולה מאשר בסין.

זהבה גלאון: זה קשור למדיניות.

זהבה גלאון: אדוני, משפט אחרון.

זהבה גלאון: כל הגישה הזאת להתמודד עם בעיה שהיא בעיה אמיתית אבל בזה שתמיד יהלכו עלינו אימים ויגידו לנו שהחברות האלה, אינטל כבר אמרנו, אינטל כבר אמרנו, הן ילכו לאירלנד, אינטל כבר אמרנו.

זהבה גלאון: די.

זהבה גלאון: אי אפשר עם האגדות האורבניות האלה.

זהבה גלאון: רוצים לעשות כאן מהלך, צריך לעשות מהלך שלא יצ'פר דווקא את אותן חברות גדולות.

זהבה גלאון: יש לנו בעיה עם חברות קטנות ובינוניות וצריך לגרום להן.

אראל מרגלית: אני חושב שההצעה הזאת של האוצר ושל מרכז ההשקעות באה בתקופה מאוד מאוד חשובה.

אראל מרגלית: אי אפשר כרגע לא לתת איזושהי הצעה וזה אני אומר לעצמנו, זהבה, כמי שרוצה שישלמו מס וכולי.

אראל מרגלית: עכשיו אני רוצה להגיד דבר אחד.

אראל מרגלית: התחרות כרגע על החברות הרב לאומיות היא תחרות קריטית שישראל נמצאת בתוכה ודווקא מצליחה להביא אותן לארץ.

אראל מרגלית: היא הצליחה להביא אותן לארץ, לפתח כאן הרבה מאוד מוצרים.

אראל מרגלית: זה הדור שלנו.

אראל מרגלית: שלושים שנים אחרונות, זה בעצם היה השינוי הגדול ביותר בכלכלה הישראלית, לדעתי.

אראל מרגלית: אני מאוד מסכים עם שרגא.

אראל מרגלית: לא יתכן שכאשר ע שים מהלך כזה מאוד גדול, לא יעשו בד בבד מהלך לתעשייה הישראלית שהיא כוללת גם תעשייה בינלאומית – ואני מאוד מסכים עם אמיר רשף - אבל גם תעשייה ישראלית עם דגש מאוד גדול לתעשיות שיש להן תחרותיות במובן הפריון שלהן כי אנחנו יודעים שבתעשייה הישראלית המסורתית יותר חסרה הרבה מאוד מהתחרותיות שיש בתעשייה הטכנולוגית ודווקא היום המדען הראשי ומרכז ההשקעות מעודדים מעברים והשקעות כאלה.

אראל מרגלית: אני מאוד בעד.

אראל מרגלית: אני מוכן להכניס את זה כחלק מההסתייגות של המחנה הציוני, להמליץ על זה ואני בטוח שגם חברים אחרים באופוזיציה, ואולי גם בקואליציה, יצטרפו, להכניס כחלק מהמהלך הזה גם מהלך לתעשייה הישראלית ולמפעלים הקטנים יותר, בעיקר בצפון ובדרום.

אראל מרגלית: אני רוצה לומר עוד משהו לזהבה.

אראל מרגלית: הרבה פעמים לראות את הטבות המס שהחברות הרב לאומיות האלה מקבלות, אתה משתגע.

אראל מרגלית: אבל אני רוצה להגיד לך משהו ואני גם יודע להיות ביקורתי.

אראל מרגלית: 160 סטארט-אפים ישראלים יצאו מאינטל.

אראל מרגלית: אין מה לעשות.

אראל מרגלית: חלק מהחברות האלה עזרו לנו ליצור כאן תעשייה.

אראל מרגלית: זה קשור כי אנחנו רוצים אותן כאן.

אראל מרגלית: הרבה מאוד פעמים החבר'ה האלה הם כמו פרח.

אראל מרגלית: הם עומדים במרכז ואנחנו רוצים אותם כאן.

אראל מרגלית: הרבה מאוד פעמים האנשים עובדים בחברות האלה ומייצרים ויש לנו עניין דווקא כן להביא אותם.

אראל מרגלית: זה לא אומר שאת צודקת שחלק גדול מהחברות האחרות בסוגים אחרים של תעשיות אנחנו לא רוצים לעודד, אנחנו רוצים.

אראל מרגלית: אני מגיש הסתייגות מרכזית אחת לחוק הזה.

אראל מרגלית: אני מסכים עם זה שצריכים לעשות מהלך אתו ו זה קשור לדברים האחרים שאנחנו מדברים עליהם.

אראל מרגלית: ריבונו של עולם, אי אפשר שכל השקעות ההיי-טק בישראל ימשיכו להיות רק במרכז הארץ.

אראל מרגלית: זה לא יתכן.

אראל מרגלית: באורט בראודה, בתל חי, בספיר, ראינו מה קרה בבאר-שבע כשהיא קיבלה הזדמנות.

אראל מרגלית: יש שם כישרון לא פחות מאשר בהרצליה פיתוח ואני לא מזלזל בשום דבר.

אראל מרגלית: כשאנחנו עשינו היי-טק בירושלים, זלזלו בנו בתל אביב אבל בסוף הבאנו 37 אלף מקומות היי-טק ב-15 השנים האחרונות בירושלים וזה אמיתי.

אראל מרגלית: זאת עוד עיר שמשתתפת בעניין.

אראל מרגלית: לכן יש לי הצעה מאוד פשוטה כדי לעשות הסתייגות בחוק הזה ואני רוצה שתקשיבו ותפתחו את הראש.

אראל מרגלית: אני מוכן לדון אתכם איך אתם רוצים לחלק את הגיאוגרפיה חמש פעמים אבל יש לי הצעה כדי לתת לכולם משהו ציורי.

אראל מרגלית: אני בעד שחברות במרכז הארץ יקבלו את השישה אחוזים אבל אני רוצה עוד מדרגה.

אראל מרגלית: אני רוצה שחברות צפונה לכביש עכו-צפת, כולל כרמיאל, יקבלו שלושה אחוזים.

אראל מרגלית: כלומר, תנו כלי על אותו רעיון שאתם מביאים היום להביא חלק מהחברות האלה לצפון או לדרום ואני אגיד לכם למה.

אראל מרגלית: תארו לעצמכם שג'נרל מוטורס עושים את המכונית ללא הנהג עם כל הטכנולוגיות שכרוכות בכך בכרמיאל או במעלות וכפר ורדים.

אראל מרגלית: לאזור המרכז אתה מקבל 200-250 עובדים לאזור הצפון אתה מקבל את המאתיים עובדים פלוס אלף עובדים שונים שעובדים סביב הדבר הזה גם כי זה משדרג את אורט בראודה או את מי שצריך לשדרג שם, גם כי זה בעצם מביא הרבה מאוד אנשים.

אראל מרגלית: לכן אני אומר שאני הצעתי בהסתייגות שלי ללכת עם הדבר הזה ולעשות עוד מדרגה מכביש עכו-צפת צפונה ומבאר שבע דרומה ועל עוטף עזה.

אראל מרגלית: בנוסף לזה אני הייתי רוצה שנשב עם שרגא ועם האוצר עכשיו, לא בעוד אני לא יודע כמה זמן - אני חושב שיש כאן הצעות קונקרטיות – ונגבש את מערכת ההטבות בהתאם.

אראל מרגלית: אני אומר את זה גם לחברות של עשרה מיליארד ומעלה שזה השש והשלוש ואני אומר את זה גם לחברות של עד עשרה מיליארד שזה ה-12 והשש.

אראל מרגלית: תשימו לב שחברות טכנולוגיות שהן בצפון, אם הן עוברות, הן משלמות תשעה אחוזים.

אראל מרגלית: זה בעצם ייתן להן שלושה אחוזים נוספים.

אראל מרגלית: נכון שאתם תתנו להן עזרה אבל אתם עושים את זה עם כולם.

אראל מרגלית: יש היום את תכנית הצפון.

אראל מרגלית: חבר'ה, תאמינו לי שהצפון והדרום לא רוצים יותר מה שנקרא דברים בקטן.

אראל מרגלית: הם רוצים לעשות משהו בגדול.

אראל מרגלית: תנו לנו את הכלים.

אראל מרגלית: תחשבו על זה טוב.

אראל מרגלית: לא הבאתם חברה רב לאומית או חברה בינונית - לא קרה כלום, הם לא הגיעו לצפון – אין מס, אין כלום.

אראל מרגלית: אני אומר את העיקרון הבא, זהבה, וזה העיקרון שהסוציאל דמוקרטיה החדשה צריכה להבין במדינת ישראל, וכשאני אוביל את מפלגת העבודה, אנחנו נביא את הדבר החדש.

אראל מרגלית: זה ה-ניו לייבור.

אראל מרגלית: פאבליק פרייבט פרטנר שיפ.

אראל מרגלית: בלי רווח כלכלי, לא יהיה רווח חברתי.

משה גפני: היית ברור לגמרי.

אראל מרגלית: הביזנס הוא המנוע הגדול לשינוי חברתי בישראל.

אראל מרגלית: זה סוג הכלים שצריכים להיות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת ברושי.

איתן ברושי: אני רוצה לברך על היוזמה ולומר שפעם נוספת הוכח שהאוצר פועל רק תחת איום.

איתן ברושי: כלומר, כל השינויים מוצגים כאן רק כאיום על בריחת ההכנסות.

איתן ברושי: היוזמה שלכם באה מהאיום החיצוני.

משה גפני: למה אתה צריך להגיד את זה?

משה גפני: זאת הצעה טובה.

איתן ברושי: הסבירה שירה שהאיום הוא המניע.

איתן ברושי: גם משה אשר אמר.

איתן ברושי: דרך אגב, זאת לא הפעם הראשונה.

משה גפני: אפילו אני שאני האחרון שמבין כאן, כבר הבנתי את כל הוויכוח.

איתן ברושי: אני רוצה לומר שאת המסים אפשר לגבות מהצלחה של תעשייה אבל קודם צריך להקים אותה.

איתן ברושי: הנתונים של שרגא שלא נאמרים פעם ראשונה הם תעודת נכשל לממשלה על מדיניות כושלת שהביאה לבריחת מפעלים והקמתם בחוץ לארץ ומעט מאוד הקמה כאן במדינת ישראל ועל ירידה לפי כל הקריטריונים.

איתן ברושי: לכן נחוצה כאן מדיניות שמתקנת ולא רק מגיבה.

איתן ברושי: אני רוצה לומר שהתעשייה היא המנוף המרכזי.

איתן ברושי: יושבים כאן גם נציגי התעשייה הקיבוצית שבטח היושב ראש יודע שהם מהווים עשרה אחוזים מהתעשייה בישראל ומהייצוא מישראל.

איתן ברושי: גם התעשייה הקיבוצית שפזורה ביותר מאשר במרכז הארץ, היא תעשייה שבפרקים שאתם כתבתם כאן, ולא באופן מפתיע, יש בה פגיעה.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד לחברי שרוצה להיות יושב ראש שההבדל בין המרכז לפריפריה הוא לא באחוזים בודדים.

משה גפני: איזה יושב ראש הוא רוצה להיות?

איתן ברושי: הוא יודע.

משה גפני: הוא רוצה להיות יושב ראש ועדת הכספים?

איתן ברושי: אנחנו לא למדנו ליבה אבל אנחנו יודעים.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד שהפער בין המרכז לפריפריה הוא לא באחוזים בודדים אלא הוא פער ענק בהון.

איתן ברושי: איזה הון?

איתן ברושי: ההון האנושי.

איתן ברושי: ההון האנושי שהוא המנוע המרכזי ולא הבטונים והברזלים, הוא מצוי במרכז הארץ.

איתן ברושי: אם אתה לא מוציא את ההון הזה לנגב ולגליל, אתה לא מסוגל.

איתן ברושי: המענקים האלה קטנים מדי, הסיוע קטן מדי ורוב הציבור גר במרכז.

איתן ברושי: לכן גם בלי הטבות התעשייה תקום ברעננה ובכפר סבא.

איתן ברושי: שם היא קמה כי שם מצוי ההון האנושי.

איתן ברושי: עוד לא עושים היי-טק עם ברזלים ובטון.

איתן ברושי: תבינו את העניין הזה.

איתן ברושי: זה קשור להטבות המס, זה קשור למחיר הקרקע, זה קשור לאין סוף דברים כמו חינוך, תרבות, איכות חיים, בריאות.

איתן ברושי: לא יבואו לצפון אם הבריאות תישאר כפי שהיא לפי הדוח שפורסם לפני חודש.

איתן ברושי: לכן הבעיה של המדינה היא לא גביית המסים אלא היכולת לפתח ולבנות.

איתן ברושי: אתם באים אחרי שמייצרים.

איתן ברושי: הציגו כאן דבר הפוך.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד עוד דבר.

איתן ברושי: אנחנו נגיש בקרוב הצעת חוק - - -

משה גפני: על עידוד השקעות הון בחקלאות.

איתן ברושי: לא.

איתן ברושי: הצעה שאומרת שיינתנו מענקים לתעשייה במקומות הרחוקים גם בגין העסקת עובדים ולא רק בגין ייצוא.

איתן ברושי: כלומר, מפעל שמעסיק בישראל למשל מאה עובדים, בא אלי מפעל משדרות שאמרו לו שיחזיר את הכסף כי הוא לא עמד ביעדי הייצוא.

איתן ברושי: יעד התעסוקה בישראל ברמת הכנסה גבוהה ויעד שמפזר אוכלוסייה באמצעות תעשייה מתקדמת, הוא לא פחות חשוב מייצוא שאחר כך מסתבר שמעביר את קו הייצור שלו לחוץ לארץ.

איתן ברושי: אני אומר לכם, קחו את היוזמה.

איתן ברושי: תגידו שמי שנמצא בקווי עימות ועדיפות לאומית א' באזורי גבול, באזורים הקשים ביותר שאין שם את ההון האנושי, יש שם בקושי איום ביטחוני לפעמים, אנחנו אומרים שייתנו להם מענקים גם בגין העסקת עובדים ולא רק בגין ייצוא.

איתן ברושי: קרה שמפעלים נסגרו כי הם לא עמדו ביעד של הייצוא ולא היה להם כסף להחזיר.

איתן ברושי: לכן אני רוצה לסיים ולומר שאני לא יודע על סמך מה זהבה אמרה שאין הצלחה.

איתן ברושי: יש תמיד גישה, גם אחרי תעשיינים שהצליחו, כאילו להקטין את המענקים.

איתן ברושי: לא תהיה הקמת מפעלים בקריית שמונה ובדרום עם מענקים של עשרים אחוזים.

איתן ברושי: הקמנו מפעלים עם 34 אחוזים.

איתן ברושי: את אינטל לא הקימו בלי התערבות הממשלה.

איתן ברושי: התעסוקה שנדרשת היום היא לא ברמת העיר והמועצה אלא היא תעסוקה שרק ממשלה יכולה להקים תעשייה מתקדמת עם תעסוקה לציבור שיבוא ויחזק את הפריפריה.

אראל מרגלית: לתת תמיכה.

איתן ברושי: לתת תמיכה.

אראל מרגלית: כמעט כולם כאן חושבים שהממשלה יודעת לעשות משהו.

אראל מרגלית: היא לא יודעת לעשות כלום.

אראל מרגלית: היא יודעת לתת תמיכה למי שיודע מה לעשות.

איתן ברושי: משפט אחרון.

איתן ברושי: משה, מה שלא פעם חסר זאת הגדרת המטרה.

איתן ברושי: אמרתי את זה בחוק לצביקה.

איתן ברושי: אני תמיד שואל מה המטרה.

איתן ברושי: אם הממשלה לא מגדירה מטרה, יוצא מזה דבר מאוד לא מובן.

איתן ברושי: הגדרת המטרה גוברת ועמידה ביעד של הממשלה גוברת על חלק מהשיקולים האחרים.

איתן ברושי: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רחל עזריה.

רחל עזריה: תודה.

רחל עזריה: אני חושבת שהחוק הזה הוא מאוד חשוב.

רחל עזריה: אני התנסיתי עת הייתי חברת מועצה ואחר כך סגנית ראש עיריית ירושלים בזה שכאשר סיסקו קנו את NDS ואנחנו עשינו כל מה שיכולנו כדי לנסות לשכנע את סיסקו להשאיר את NDS כמו שהיא.

רחל עזריה: היו ניסיונות לפתח אבל הבנו מהר מאוד שאין עם מי לדבר.

רחל עזריה: אחת הסיבות שהבנו היא שאנחנו בכלל לא ברדאר בגלל המיסוי שלנו, אנחנו בכלל לא ברשימת האופציות של המדינות בהן רוצים להחזיק את המהנדסים.

רחל עזריה: אני הגעתי למצב שאני נפגשתי עם צ'מבר יחד עם שמעון פרס זכרונו לברכה.

רחל עזריה: עשינו כל מה שאפשר אבל לא היה עם מי לדבר.

רחל עזריה: כל הניסיונות עלו בתוהו.

רחל עזריה: יש לנו כאן שינוי דרמטי שקרה בגלל ה-OECD שבעצם הגדירו שינוי בשיטה ואמרו שחייבים שהחברות יהיו רשומות, שה-IP יהיה במקום שיש את המהנדסים, שינו לגמרי את השיטה.

רחל עזריה: זו שיטה שהיא טובה לישראל כי לנו יש כאן מהנדסים.

רחל עזריה: זאת פעם ראשונה שאנחנו בתחרות אמיתית כי סוף סוף היתרון היחסי שלנו בא לידי ביטוי.

רחל עזריה: עכשיו זה קורה וסוף סוף יהיה לישראל יתרון יחסי ומה שאנחנו צריכים זה להוריד את המסים.

משה גפני: את מצטרפת אלי בבקשה לבטל את מה שעשו בשנת 2013, אז העלו מסים.

רחל עזריה: אני מבקשת להעביר את החוק הזה.

רחל עזריה: תסביר לי מה היה ב-2013.

משה גפני: אני תכף אסביר.

משה גפני: מה שאת אומרת מקובל עלי.

משה גפני: החוק מצוין.

משה גפני: צריך לעשות אותו יותר טוב.

רחל עזריה: אתה אומר עוד יותר להפחית מסים.

משה גפני: לא.

משה גפני: את מה שעשו ב-2013, זאת הייתה טעות – לבטל.

רחל עזריה: יש כאן כמה דברים.

רחל עזריה: אתה יודע מה?

רחל עזריה: אני אשמח לשמוע מה בדיוק הבעיה ב-2013.

משה גפני: אני תכף אמר.

רחל עזריה: אבל בוא נדבר רגע על החוק הזה כי על זה אנחנו מדברים.

רחל עזריה: יש כאן כמה דברים.

רחל עזריה: היום אנחנו יודעים שגם הסטארט-אפים שמתחילים בישראל, לא שורדים בישראל.

רחל עזריה: אני שומעת כאן דיבורים על עוד דברים שרוצים להעמיס על החוק הזה.

רחל עזריה: התעשיות המסורתיות, הפריפריה, והכול מאוד מאוד חשוב אבל צריך להבין שאנחנו במצב שבו כל ההשקעה שאנחנו משקיעים פשוט יורדת לטמיון.

רחל עזריה: בוגרי 8200, בוגרי תלפיות, מקבלים הצעות עבודה שאי אפשר לסרב להן והם עוזבים.

רחל עזריה: אם לא יהיו חברות כאלה בארץ, כל ההשקעה שלנו פשוט לא שורדת.

רחל עזריה: אנחנו יודעים שההיי-טק היה מנוע צמיחה, קטר, מאוד משמעותי והקטר הזה נעלם בשנים האחרונות.

רחל עזריה: לא נעלם אבל הולך ויורד.

רחל עזריה: אם אנחנו לא נדע לתפוס את ההזדמנות הזאת, לא רק שאנחנו נהיה במצב שאנחנו נמצאים בו שהוא פחות מכפי שהיה בעבר, אלא אנחנו עוד עלולים לרדת עוד.

רחל עזריה: גפני, אני חייבת לספר לך.

משה גפני: אם זה קצר, זה בסדר.

משה גפני: אם זה ארוך, לא עכשיו.

רחל עזריה: קצר.

רחל עזריה: בסדר.

רחל עזריה: יש לי פגישות מחזור מדי זמן.

משה גפני: שאלו אותי אם אני תומך בחוק שלך.

משה גפני: את אמרת שתדברי אתנו.

משה גפני: אמרתי לעיתון חרדי שאני מדבר אתך על הרבה דברים אבל על החוק שלך שהיה בוועדת שרים, אני לא מדבר אתך.

רחל עזריה: של הפיוט?

משה גפני: כן.

משה גפני: שיהיה מעורב גברים ונשים.

רחל עזריה: לא.

משה גפני: שיגישו בקשות.

רחל עזריה: אנחנו לקראת גיל ארבעים, פתאום כולם עושים פגישות מחזור.

רחל עזריה: נפגשים.

רחל עזריה: אני למדתי ברחובות.

רחל עזריה: לא מגיעים לפגישה, מתחילים לברר, ההיא לא בארץ, ההוא לא בארץ.

רחל עזריה: למדתי בתיכון כזה שכולם אחר כך הלכו להיי-טק, אני גם הדור הזה, אני סיימתי בשנת 1995 וכולם מיד רצו להיי-טק.

משה גפני: ולכן את תומכת בחוק הזה.

רחל עזריה: אני אומרת שאנחנו לא מבינים כמה אנחנו מאבדים ואנחנו צריכים את זה.

רחל עזריה: אנחנו צריכים את ההיי-טק.

רחל עזריה: זה אולי אחד מקטרי הצמיחה היחידים שיש לנו.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יואב קיש.

יואב קיש: שלום.

יואב קיש: ראשית, אני מצטרף לתמיכה ולברכות לאוצר על המהלך הזה.

יואב קיש: אי אפשר היה להתעלם מכל שינוי המדיניות באירופה בנושא BBS ואני שמח שמבינים את זה ויש את המהלך העקרוני.

יואב קיש: אני הגשתי גם חקיקה פרטית בנושא שאני אבקש לצרף אותה אחרי כן לוועדה.

משה גפני: אתה מדבר על ה-שש וה-12.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: אני הגשתי אחוזים אחרים אבל זה פחות עקרוני.

יואב קיש: יש כמה נקודות שחשוב שיהיו בחוק.

יואב קיש: אחד הדברים הכי ברורים שעולה מתעשיית ההיי-טק - וזה בעיקר, משה, נוגע אליכם – כל נושא פישוט ההגדרות.

יואב קיש: הגדרת את זה מסלול ירוק.

יואב קיש: מבחינתם זה פשוט בלתי נסבל.

יואב קיש: הם חושבים שהם במקום שהחוק מזכה אותם במסלול המיטיב ואז פרשנות שלכם הופכת את הקערה על פיה.

יואב קיש: אז מתחילות מריבות, אז נוצר חוסר אמון, אז נוצרים לפעמים הליכים משפטיים.

יואב קיש: הם לא ששים ללכת להליכים משפטיים והחזקים ביותר בהם גם עוזבים.

יואב קיש: זה התהליך שאנחנו היום נמצאים בו.

יואב קיש: עוד לא נכנסתי לעומק לראות את המסלול כאן אבל אני מן הסתם אעיר את הערותיי כאשר מטרתי היא לפשט את זה ככל האפשר.

יואב קיש: לדוגמה, אתם מתייחסים להכנסה, מה יהיה ה-RND, מה זה לא RND לחברות היי-טק האלה, ברגע שאתה נכנס לתוך הדבר הזה ועכשיו יש לו איזשהו פס הרכבה, האם זה נכנס או לא נכנס, מתחילים דיונים על הדבר הזה ויש לו איזה מפעל שה-IP יוצא מכאן אבל מרכיבים את זה בהונג קונג.

יואב קיש: כל הדברים האלה מיותרים.

יואב קיש: אל תריבו אתם.

יואב קיש: אנחנו רק מפסידים מזה.

יואב קיש: בסופו של דבר הם ילכו.

יואב קיש: זו הבעיה בעולם הזה.

יואב קיש: אנחנו רוצים להרוויח, רוצים אותם כאן ושישלמו כאן אבל הריבים האלה מיותרים.

יואב קיש: אני מבקש לשים את הדגש על הדבר הזה בכל נושא ההגדרות.

יואב קיש: התחלתי לעיין בזה.

יואב קיש: אני הלכתי לאיבוד.

יואב קיש: אני אמנם לא משפטן בתחום דיני מס אבל אני בטוח שצריך לשים דגש ולבדוק שהדבר הזה קורה.

יואב קיש: עוד דבר הוא בנושא הכנסה מזכה מוטבת.

יואב קיש: אני לא יודע אם נתתם קיקר של 130 אחוזים או יותר, כי אפשר לתת יותר על ההכנסה המזכה לפחות ברמת ה-BBS.

יואב קיש: זה מאפשר להכיר ביותר הכנסות מאשר רק בהוצאה.

יואב קיש: לא ראיתי.

יואב קיש: נתתם את זה בהצעת החוק שלכם?

<שלמה פשקוס: היישום של תקנות ה-BBS הוא בתקנות.

<שלמה פשקוס: יש שם הסמכה לתקנות ולכן ה-130 עוד לא נמצא בחקיקה.

<שלמה פשקוס: הוא יהיה בתקנות.

יואב קיש: למה לא שמתם אותו בחקיקה?

<שלמה פשקוס: כי צריך ללמוד את החקיקות בעולם כדי ליישם את זה.

יואב קיש: השארת את הגמישות לשר בעניין הזה?

<שירה גרינברג: כן.

<שירה גרינברג: גם רצינו לייצר יתרון תחרותי שלנו מול העולם ואם נחשוף לעולם את כל הדברים, סביר להניח שהם ישתמשו.

יואב קיש: כולם מכירים.

יואב קיש: זה לא סוד.

<שירה גרינברג: לא.

<שירה גרינברג: ולכן אמרנו שנלמד מה קורה בעולם כדי להיות מספיק תחרותיים ביחס לעולם.

יואב קיש: עוד נושא אחד שגם על זה, משה, היה לנו דיון מסוים.

יואב קיש: בהצעת החוק שלי קראתי לזה קנס גירעון מוגדל.

יואב קיש: זאת אומרת, יחד עם הליכה של ההטבות והמס הנמוך, כדי להיות תחרותיים ברמה הבינלאומית, יש את אותם אלו שאנחנו צריכים לוודא שאנחנו ממסים אותם.

יואב קיש: אני לא יודע אם בחוק הזה יש הגדרה.

יואב קיש: במידה ופקיד השומה משוכנע כי עיקר הרווחים של חברה נובע ממכירות בישראל והם מתחמקים מלשלם את המס, ויש לחברה מוסד קבע בישראל, זאת אומרת שזו הרי ההבחנה היום עליה אנחנו מדברים, אני הייתי הולך למודל שגם במקום הזה נותן איזשהו מקל.

יואב קיש: את הגזרים נתתם אבל בואו נראה שמי שבאמת מפיק הכנסות מישראל, אם הוא מוסד קבע, לא יתחמק מתשלום.

יואב קיש: אני ניצלתי את שינוי החקיקה הזה להוסיף את זה גם כאן.

יואב קיש: השאלה אם יש לכם התייחסות לדבר הזה.

משה גפני: אין.

יואב קיש: התשובה היא אין?

<משה אשר: אנחנו נחדד את הדברים.

<משה אשר: אם הכוונה היא למעשה לחברות רב לאומיות שפועלות בצורה דיגיטלית בישראל עם מוסד קבע – החוק לא דן בעניין.

<משה אשר: הן צריכות לשלם מס חברות מלא.

יואב קיש: אבל הן לא משלמות.

<משה אשר: זה עניין של אכיפה.

משה גפני: יואב, דבר אתם אחר כך.

משה גפני: אני לא מצביע היום.

איילת נחמיאס ורבין: אני אשתדל להיות מאוד מאוד קצרה.

איילת נחמיאס ורבין: מסתמן שיש הסכמה מקיר לקיר לפחות במפלגת העבודה בהקשר של הצורך בחיזוק התעשייה המסורתית פלוס מה שדיבר עליו איתן ברושי שהוא מאוד מאוד נכון.

איילת נחמיאס ורבין: כבר לפני שנה אמרתי כאן שלדעתי צריך לתת הטבות מס גם במקומות מרוחקים למי שמגיע ליעדי תעסוקה מסוימים.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שיש לזה הרבה ערך.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להגיד לכם שאחד הדברים שרואים בארץ הוא חוויה מאוד לא פשוטה, זה לראות את התחרות בין אזורי התעשייה.

איילת נחמיאס ורבין: פילים לבנים בסדרי גודל.

איילת נחמיאס ורבין: חוסר מחשבה.

איילת נחמיאס ורבין: אתה הולך למקומות בכל הארץ ואתה אומר לעצמך, רגע, איך יבואו לכאן מפעלים?

איילת נחמיאס ורבין: איזה מפעלים יבואו לכאן?

איילת נחמיאס ורבין: אגב, אתה רואה את זה גם באזורי תעשייה שמיועדים להיי-טק וגם באזורי תעשייה שמיועדים לתעשייה מסורתית ואז הרבה פעמים פותרים את זה באיזשהו ניסיון להביא מרלוגים ואנחנו יודעים שזאת ארנונה אבל בסוף זה יצרן תעסוקה מאוד מאוד קטן ובטח לא של ייצוא.

איילת נחמיאס ורבין: לכן אין ברירה, ובעניין הזה אני מחזקת את שרגא, חייבים לראות איך פותרים את העניין של ה-12-6, גם אם זה יהיה באיזושהי וריאציה אחרת.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומר לכם עוד דבר מאוד מאוד חשוב.

איילת נחמיאס ורבין: דיברתי עם משרד הכלכלה.

איילת נחמיאס ורבין: הגיעו לסוף 2016 בלי כסף אצל המדען הראשי.

איילת נחמיאס ורבין: אני מזכירה לך גפני דיונים שאתה קיימת כאן בעקשנות ובהתמדה על 270 מיליון שקלים לדעתי שהיו אמורים להגיע לתעשייה המסורתית בשנת 2016 ואני לא יודעת לאן הם הלכו לאיבוד.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לכם שלפרויקטים חדשים אין כסף בסוף 2016.

איילת נחמיאס ורבין: אין.

איילת נחמיאס ורבין: למדען הראשי אין מה לתת וזה דבר שבעיני צריך להדאיג אותנו.

איילת נחמיאס ורבין: צריך להגיד משהו, משה.

איילת נחמיאס ורבין: התעשייה המסורתית משקיעה היום בפיתוח IP בחדשנות, ב-RND אחוזים שאתה הראית כאן כדי להצדיק מתן הטבות.

איילת נחמיאס ורבין: הם קיימים אולי בשיעור יותר נמוך מאשר בהיי-טק, זה נכון, כי אין הרבה חברות בסדרי גודל כאלה, אבל הם קיימים.

איילת נחמיאס ורבין: זאת בסוף האיכות שלהם, שהם מוכרים אותה בחוץ לארץ, והם יכולים להצדיק אותה רק באמצעות חדשנות.

איילת נחמיאס ורבין: לכן צריך לראות איך מעודדים את החברות האלה להשקיע בזה כדי שגם הן בסופו של דבר בתורן לא יברחו מכאן או באמצעות אקזיט או באמצעות זה שכושר התחרות לא יאפשר להן להיות כאן.

איילת נחמיאס ורבין: אני מסיימת בדבר אחד אחרון.

איילת נחמיאס ורבין: בקשה אישית שלי, אם אפשר.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא זוכרת אם דיברתי אתך על זה אבל אני ממש מבקשת שתבדקו את האפשרות לתת במסגרת התקציב הנוכחי פחת מואץ למכונות הרכבה.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מדברת אתכם על מכונות ייצור אלא אני מדברת אתכם רק על מכונות הרכבה.

איילת נחמיאס ורבין: מכונות הרכבה, ידידי, הן אך ורק מכונות שגם יש בהן חדשנות טכנולוגית מטורפת, הן ספציפיות, כלומר, הן צריכות להיות קאסט-מייד, כלומר, אין מכונת הרכבה שהיא זהה במפעל רב בריח באשקלון ובמפעל מזון בצפון.

איילת נחמיאס ורבין: הן לא דומות.

איילת נחמיאס ורבין: הן עדיין מצריכות אנשים שיעמדו לידן כי הן מכונות מורכבות מאוד ואני חושבת שזה דבר שיכול להיות כלי מאוד מאוד משמעותי בתעשייה המסורתית.

<משה אשר: ופסי ייצור רגילים לא?

<משה אשר: גם הם חדשניים.

איילת נחמיאס ורבין: לא סתם אני ממוקדת.

איילת נחמיאס ורבין: למה מכונות הרכבה?

איילת נחמיאס ורבין: מכונות הרכבה מאיצות פריון בצורה דרמטית במפעלים.

איילת נחמיאס ורבין: אני באמת ממליצה לך ללכת, אני מבקשת ממך בקשה אישית, למפעל רב בריח באשקלון, תראה איך מייצרים כמות מטורפת של דלתות שהן קאסט-מייד, כלומר, הן מותאמות ללקוח.

איילת נחמיאס ורבין: כל 35 שניות יוצאת דלת אחרת באמצעות מכונת הרכבה ייעודית.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני אאפשר לאורחים אבל אני מבקש שזה יהיה בקצרה.

משה גפני: אנחנו כנראה לא נסיים היום את החוק ואני רוצה להתחיל בהקראה של הסעיפים הראשונים לפחות.

משה גפני: אמרתי קודם שאני אומר למה התכוונתי.

משה גפני: אתם משרד האוצר באתם – יש רצף שלטוני - בשנת 2011 לכאן ואתם הסברתם באריכות כמה החשיבות של להפחית את המס לשישה אחוזים ול-12 אחוזים, מרכז הארץ והפריפריה.

משה גפני: הגעתם לכאן כעבור שנתיים עם חוק ההסדרים לשנים 2013 ו-2014 ושיניתם את זה.

משה גפני: ביטלתם חלק והעליתם את זה משישה אחוזים לתשעה אחוזים ומ-12 אחוזים ל-16 אחוזים.

<משה אשר: גם את המתווה של מס החברות הרגיל עצרו.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הרבה דברים רעים עשו אז.

משה גפני: זה לא הדבר היחיד.

משה גפני: אני מבקש מכם, אני לא רוצה תשובה עכשיו, מכיוון שאני תומך בחוק הזה וחושב שהחוק הוא טוב.

משה גפני: אני חושב שצריך לעשות עוד הרבה מאוד דברים.

משה גפני: אני חושב שמה שאיילת אמרה לגבי העברה של ה-290 מיליון שקלים שלא הועברו, ואמרו לי כל הזמן שלא הייתה החלטה.

משה גפני: מה זה לא הייתה החלטה?

משה גפני: מפעלים כאן עוזבים.

משה גפני: זה לא משחק.

משה גפני: אני מבקש לדעת האם אני יכול – זה מה שאני מתכוון להציע לקראת ההצבעה - לבטל את סעיף 51 בחוק לשינוי סדרי עדיפויות לאומיים לשנים 2013 ו-2014 וממילא לחזור למה שאמרתי.

איתן ברושי: אתה יכול להקריא את מה שאתה מציע לבטל?

משה גפני: לבטל את הביטול.

<משה אשר: מה שאתה רוצה זה לתת הטבות רטרואקטיביות?

משה גפני: לא.

משה גפני: מכאן ואילך.

משה גפני: אתם קוראים לזה טכניקת החקיקה.

משה גפני: אני אוהב את המלים האלה.

<משה אשר: רק שנבין למה אתה מתכוון.

משה גפני: אני מתכוון לבטל את הביטול שעשיתם ב-2013-2014 שהוא לא טוב.

משה גפני: הוא יוצר בעיה.

משה גפני: אתם יודעים שהוא יוצר בעיה.

משה גפני: אתם יכולים להגיד שאין כסף, וזאת טענה שאני לא מתעלם ממנה, אז נעשה את זה מדורג.

משה גפני: אבל זה לא יכול להיות שכאן אנחנו דואגים להיי-טק ואנחנו לא דואגים לתעשייה.

משה גפני: אני מבקש עד ההצבעה תחשבו ואנחנו נקיים עוד דיון.

משה גפני: אני מאוד אשמח אם אתם תגידו שאפשר לעשות את זה.

משה גפני: גם אם תגידו שזה הרבה כסף וצריך לעשות את זה מדורג, צריך לעשות את זה.

משה גפני: אין דרך אחרת.

משה גפני: אני נותן את רשות הדיבור לאורחים אבל אני מאוד מבקש מכולם שההתייחסות תהיה קצרה.

משה גפני: איגוד לשכות המסחר.

<שלומי לויה: אנחנו חושבים שבנוגע להצעה הראשונה שעלתה על ידי האוצר, יש בה שכל.

<שלומי לויה: בנוגע להצעה השנייה שגם אדוני התייחס אליה, אנחנו מתנגדים בצורה נחרצת.

משה גפני: למה אתם מתנגדים?

<שלומי לויה: להחזרת המצב לקדמותו.

<שלומי לויה: לא לגעת במצב הקיים בחוק בנוגע לחברות המיוחסות.

<שלומי לויה: אנחנו חושבים שדיני מס סלקטיביים הם דבר פסול.

<שלומי לויה: אין חברות שהן יותר חשובות מאשר חברות אחרות במשק.

<שלומי לויה: חברות התעשייה חשובות וחברת המסחר חשובות וכל החברות חשובות.

<שלומי לויה: נכון להיום אנחנו מנציחים מצב מעוות שבו יש חברות אלטיסטיות והדבר היחידי שמאפשר להן לקבל את הטבות המס - - -

משה גפני: אני לא הצעתי את זה.

<שלומי לויה: זה מה שאומר לבטל את הביטול.

<שלומי לויה: מי זכאי היום להטבות המס?

<שלומי לויה: רק החברות שמייצאות 25 אחוזים בתחומי ביו ונאנו טכנולוגיה.

משה גפני: אני מדבר על האחוזים.

<שלומי לויה: גם אני מדבר על האחוזים.

<קריאה: לא נכון.

<קריאה: גם חברות רגילות.

משה גפני: אמרתי שכאן בבניין מותר לדבר דברים לא נכונים.

משה גפני: אין את ההגדרה של דבר שקר תרחק בשער פולומבו.

משה גפני: למה אתה אומר לו לא נכון?

<שלומי לויה: אני אומר בהקשר הזה שכל המשק הוא משק חשוב.

<שלומי לויה: אנחנו מייצרים מצב שבו חברות, מרבית החברות שמקבלות וזכאיות להטבות המס הן החברות הגדולות במרכז הארץ.

משה גפני: אתה מתנגד לזה.

<שלומי לויה: אני מתנגד לזה.

<שלומי לויה: אני אומר שהיום החברות האלה יכולות על פי החוק לפטר עובדים, לצמצם קווי ייצור והכול בסדר והכול תקין.

<שלומי לויה: כל עוד הם עומדים בקריטריון הייצוא, הם מקבלים את הטבות המס.

<שלומי לויה: אדוני, אני רוצה לומר כמה משפטים קצרים.

<שלומי לויה: אני מצטרף לדברים שאמרה חברת הכנסת גלאון בעניין המטרות של חוק עידוד השקעות הון.

<שלומי לויה: כל המחקרים מראים שהחוק לא השיג את המטרה שלו.

<שלומי לויה: קוראים לזה חוק עידוד השקעות הון, אבל למעשה זה חוק עידוד הייצוא התעשייתי לחלק מהחברות.

<שלומי לויה: אנחנו גם יודעים, למרות שאנחנו אומרים את זה כאן, שזה גם נוגד חלק מהאמנות שישראל חתומה עליהן.

<שלומי לויה: נשים את זה כרגע בצד.

משה גפני: ביקשתי קצר.

<שלומי לויה: אני אומר קצר אבל דברים חשובים וחשוב שייאמרו ואחר כך תקבלו איזו החלטה שאתם רוצים לקבל.

משה גפני: אני אמרתי שלא חשובים?

<שלומי לויה: אני אומר שיש מחקרים שגם האוצר וגם רשות המסים מכירים אותם, שאם אנחנו מבטלים את חוק עידוד השקעות הון שלא השיג את המטרות שלו, אנחנו מגיעים לסיטואציה שבה כלל המשק ישלם מס חברות - - -

משה גפני: אתה מתנגד לדחוק הזה?

<שלומי לויה: כן.

<שלומי לויה: לא לחוק הזה אלא להצעה הספציפית של האוצר.

<שלומי לויה: לשינויים בנוגע להחזרת המצב לקדמותו, לא.

<שלומי לויה: גם ב-2011 התנגדנו לסיפור הזה ואנחנו חושבים שצריכה להיות אחידות.

<שלומי לויה: אדוני, אני חוזר ואומר, מס חברות אחיד לכולם בגובה 16.5 אחוזים.

<שלומי לויה: אם מבטלים את חוק עידוד השקעות הון, אם דיברנו קודם על מנוע צמיחה, זה האבא והאימא של מנועי הצמיחה שבמדינת ישראל.

<שלומי לויה: כל החברות שוות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רואה חשבון אופיר כהן, לשכת רואי החשבון.

<אופיר כהן: אנחנו חושבים שהחוק הוא בכיוון חיובי אבל אולי יש כמה תקלות.

<אופיר כהן: אני מצטרף לבקשה שלך בנושא ביטול הביטול של 2013.

<אופיר כהן: התווסף כאן סימן (ב)(3) שנקרא מפעל מועדף טכנולוגי.

<אופיר כהן: שיעור מס אחיד של 12 אחוזים לחברות טכנולוגיות.

<אופיר כהן: הפעם הראשונה בחוק עידוד אין הבחנה בין פריפריה למרכז.

<אופיר כהן: חוק עידוד תמיד הוא מרכז ופריפריה יותר נמוך.

<אופיר כהן: שימו לב, חברות היי-טק שיעבדו בדימונה, יקבלו אותו הדבר כמו בתל אביב.

אראל מרגלית: ראית את ההסתייגות שהגשתי?

<אופיר כהן: אין שום אינסנטיב לחברות היי-טק במרכזי מו"פ בדימונה וזה דבר שצריך לשים לב אליו.

<אופיר כהן: יש דבר נוסף.

<אופיר כהן: בתיקון החקיקה קרה דבר שהוא רטרואקטיבי ופוגע בחברות.

<אופיר כהן: בזמנו הגישו ערר למרכז ההשקעות ועד היום לא התקבלה החלטה.

<אופיר כהן: החוק קובע הוראת מעבר, שמי שלא התקבלה החלטה עד היום על ידי השרים, אוטומטית צריך לגשת לבית המשפט.

<אופיר כהן: לדעתי זו חקיקה רטרואקטיבית שפוגעת בהרבה חברות שנמצאות היום בוועדות ערר.

משה גפני: תודה.

משה גפני: מלשכת עורכי הדין.

<גיא כץ: לשכת עורכי הדין מברכת על החוק הזה.

<גיא כץ: אנחנו חושבים שזה חוק חשוב.

<גיא כץ: שתי נקודות ברמת המקרו של החוק חסרות לנו כאן.

<גיא כץ: האחת, מה שנקרא טיפול מבנים.

<גיא כץ: יש היום הרבה מאוד ישראלים או חברות זרות בבעלות ישראלים שהוקמו לפני החוק הזה ותקועות במצב קיים שיש חברה זרה עם הידע בחוץ לארץ.

<גיא כץ: אני חושב שהמטרה של החוק היא בסך הכול לעודד הבאת ידע לישראל ואלה החברות העיקריות שצפויות להביא את הידע לישראל כי אלה חברות שבבעלות ישראלים והעיקר שיביאו את הידע לישראל.

<גיא כץ: אין היום שום הוראה שמאפשרת להם להביא בחזרה בפטור ממס.

<גיא כץ: כלומר, לקפל את מה שקיים ולהחזיר את זה בחזרה לישראל.

<גיא כץ: אלה חקיקות שנעשו ב-2003.

אראל מרגלית: איזה חברות?

<גיא כץ: לדוגמה חברה זרה בבעלות ישראלים שיש לה מרכז פיתוח בישראל ורוצים להביא עכשיו בחזרה את הידע לישראל ולשים את הכול בישראל.

אראל מרגלית: אבל הם יהיו פחות מעשרה מיליארד.

<גיא כץ: כן.

<גיא כץ: אבל אין להן אפשרות להביא את הידע בחזרה כי הידע כבר נמצא בחוץ.

<גיא כץ: זה אירוע מס.

<גיא כץ: מס רווח הון להביא בחזרה או מס על דיבידנד.

<גיא כץ: סוגיה שנייה.

<גיא כץ: החוק יותר מדי מוטה מו"פ בישראל.

<גיא כץ: כלומר, אין שום אפשרות לקנות ידע מחוץ לארץ.

<גיא כץ: יש הרבה מאוד מצבים לגיטימיים שצריך לקנות ידע מחוץ לארץ.

<גיא כץ: יש אוניברסיטה בארצות הברית, פיתחה תרופה, רוצים לקנות את זה, להמשיך לפתח את זה כאן ולמכור.

<גיא כץ: זה לגיטימי כי זה לא סותר כי שילמו מס בארצות הברית והביאו את הידע בצורה לגיטימית.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ארז צור.

משה גפני: האיגוד הישראלי לתעשיות מתקדמות.

<ארז צור: זה איגוד שמאגד את חברות ההיי-טק.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: אנחנו לא בחיים שכאלה.

משה גפני: רק תעיר את ההערה שלך.

<ארז צור: מה שרלוונטי לך אדוני היושב ראש זה שבתוך האיגוד הזה פועל פורום המנכ"לים של החברות הרב-לאומיות בישראל.

<ארז צור: בתוך האיגוד יושב פורום המנכ"לים של החברות הרב לאומיות.

<ארז צור: זה דבר מאוד מאוד חשוב.

<ארז צור: השחקנים החדשים כלפי החוק החדש הזה זה ה-טסק אופיסרס של החברות הרב לאומיות והם בחודשים הקרובים יקבלו החלטה מאוד מאוד קריטית ומשמעותית מאוד.

<ארז צור: הם עומדים בקשר רציף עם המנכ"לים המקומיים כדי להבין איפה החוק עומד והם רוצים להבין את התוצאה הסופית שלו כי הם רואים שהוא מתקדם בתהליך.

<ארז צור: גם בנושא סטרט-אפים, ברגע שהיו תשעה מיליארד דולר אקזיטים בשנת 2015 והחברות האלה נמכרות לחברות רב לאומיות, אם לא יהיה אינסנטיב להשאיר אותן – גם פעילות טובה זה קריטי להצלחה של התעשייה.

משה גפני: אתם לא תומכים בחוק הזה?

<ארז צור: אנחנו מאוד תומכים בחוק הזה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אודי אורנשטיין.

משה גפני: התעשייה הקיבוצית.

<אודי אורנשטיין: תודה אדוני היושב ראש.

<אודי אורנשטיין: אני מבקש להתייחס לסעיף 83(7)(ג) שדן בהגדרת חברה מועדפת.

משה גפני: תתייחס באופן כללי כי אנחנו צריכים להתחיל להקריא ונגיע לסעיף עליו אתה מדבר.

<אודי אורנשטיין: הסעיף דן בהגדרת חברה מועדפת.

<אודי אורנשטיין: אני מזכיר לכולם שאנחנו דנים כאן על הרקע.

<אודי אורנשטיין: בשקף הראשון הייתה הכותרת הגברת האטרקטיביות של המשק הישראלי להשקעות.

<אודי אורנשטיין: הסעיף הזה יפגע באופן מהותי באטרקטיביות של ההשקעות בסביבה, בפריפריה, בעיקר במפעלים קיבוציים שנמצאים בפריפריה באחוזים ניכרים.

<אודי אורנשטיין: בצורה ודאית זה יפגע בהשקעות של גורמים חיצוניים במפעלים האלה ולכן אנחנו בהחלט מתנגדים לסעיף הזה.

<אודי אורנשטיין: אין חולק בינינו ובין הרשות, ודיברנו על כך לגבי המניעים והתוכן, ולכן אנחנו מבקשים – אני לא יודע אם זו פרקטיקה מקובלת – זמן כדי להגיע לניסוח משותף לפני קבלת החלטה בראייה משותפת עם רשות המסים.

משה גפני: תודה.

משה גפני: יוסי אלקובי, התאחדות המלאכה והתעשייה.

<יוסי אלקובי: אני מצטרף לבקשה שהועלתה לגבי העסקים הקטנים והבינוניים שמהווים 92 אחוזים מהעסקים בישראל.

<יוסי אלקובי: אם זה יורד בהדרגה כפי ששרגא אמר, זה יהיה מבורך.

<יוסי אלקובי: שנית, הייתי מבקש שהפיתוח שמבקשים מאתנו שבעה אחוזים מהמחזור, להוריד את זה לשניים-שלושה אחוזים.

<יוסי אלקובי: אני חושב שזה מתבקש בגלל העלויות שאנחנו נושאים על גבנו.

<יוסי אלקובי: תודה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: דוקטור מיכאל שראל.

<מיכאל שראל: הטבות המס בישראל, יש להן עלות של עשרות מיליארדי שקלים ורובן מיותרות ומטילות עול כבד על הציבור.

<מיכאל שראל: הטבות המס שבחוק עידוד השקעות הון הקיים, גם הן מיותרות לחלוטין והן לא משפרות את רמת החיים בישראל.

<מיכאל שראל: העידוד המלאכותי הזה שניתן לייצוא לא מגדיל את הפריון, לא מגדיל את התעסוקה וגם לא מגדיל את הייצוא במשטר של שער חליפין נייד.

<מיכאל שראל: מה שמציעים כאן זה בעצם להרחיב את חוק עידוד השקעות הון בצורה משמעותית ולהוסיף לו נדבך שמביאים הרבה מאוד נימוקים מדוע הוא טוב ונכון ואני מקבל את רוב הנימוקים האלה אבל אם כך, השאלה היא למה לא להחליף את חוק עידוד השקעות הון הקיים בנדבך החדש ולמה להוסיף את זה על העלות עצמה של החוק הקיים שלא הוכח בשום מקום ובשום מחקר שהיא תורמת משהו למשק ויש לה עלות של הרבה מאוד מיליארדי שקלים.

<מיכאל שראל: הייתי מציע לפחות דבר אחד לשקול לטפל בו.

<מיכאל שראל: אני כמובן יכול להרחיב את זה אבל לא במסגרת הדקה שניתנה לי אבל יש לי הרבה מאוד מה לומר.

אראל מרגלית: בהר חוצבים בירושלים, אם לא היה לנו חוק עידוד השקעות הון באזור פיתוח א' בירושלים, מ-1990 עד 1993, שם יש לנו שבעים חברות, בחיים לא היינו מביאים אותן.

<מיכאל שראל: אם הם היו עובדים בחברות אחרות, אותו שקל שמיוצר היה מיוצר בצורה אחרת.

<מיכאל שראל: ברגע שאינטל מייצאת, היא מחזקת את שער החליפין - - -

<קריאה: בהנחה שאין תחרות בעולם ואתה חי בסטריליות, אז אין ברירה לחברות.

<מיכאל שראל: בנטו אתה לא יכול להגדיל את התעסוקה של מהנדסים מעבר למספר המהנדסים ושיעור האבטלה בקרב המהנדסים הוא אפסי.

<מיכאל שראל: במאזן התשלומים, ברגע שאתה משפר אותו, אתה מחזק את שער החליפין.

<מיכאל שראל: הצעה ספציפית.

<מיכאל שראל: אחת, לגבי חוק עידוד השקעות הון הקיים שאני חושב שהיא פשוט מוגזמת בכל המובנים ובעיקר בחוסר שקיפות, אי אפשר אפילו למדוד אותו.

<מיכאל שראל: היא עולה לנו כנראה מיליארדים ואין לה שום הצדקה הגיונית, זה הפחת המואץ שקיים בחוק עידוד הון היום.

<מיכאל שראל: אין שום סיבה שבורג בחברה מייצאת יישחק מהר יותר מבורג בחברה שהוא לא מייצאת.

<מיכאל שראל: ההטבה הזאת היא חסרת כל הגיון והיא כל כך לא שקופה שהיא גם לא ניתנת למדידה.

<מיכאל שראל: אנחנו לא יודעים כמה זה עולה לנו.

<שרגא ברוש: זה לא עולה.

<שרגא ברוש: זאת רק דחיית מס.

<שרגא ברוש: אתה יודע את זה.

<מיכאל שראל: יש גם הבחנה בן הפחת החשבונאי לפחת הכלכלי וכתוצאה מכך זה מייצר עיוותים בהקצאת מקורות וחברות מחליטות לייצר בצורה לא אופטימלית כדי לזכות בהטבות המס.

<מיכאל שראל: אין שום הגיון להטבה הזאת וראוי שתהיה הלימה בין הפחת החשבונאי לפחת הכלכלי.

משה גפני: מה אתה מציע?

<מיכאל שראל: אני מציע לבטל את הפחת המואץ שקיים היום במסגרת חוק עידוד השקעות הון לחברות מייצאות שנהנות מפחת מואץ, מרישום חשבונאי של פחת מואץ הרבה מעבר לתנועה הכלכלית.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ניר זוהר.

<ניר זוהר: אני יושב כאן גם בכובע של יושב ראש פורום חברות הצמיחה, חברות היי-טק ישראליות שנמצאות מעבר לשלב החברות הקטנות והאקזיט על החברות שכבר התחילו לגדול ומעסיקות למעלה ממאה עובדים, עושות למעלה מעשרות מיליוני שקלים.

משה גפני: אתם בעד החוק?

<ניר זוהר: אנחנו מאוד בעד החוק.

<ניר זוהר: אני רוצה לומר כאן את הזווית של ההיי-טק המקומי ולא של הרב לאומיות.

<ניר זוהר: מבחינתנו, אני דוגמה את החברה בה אני יושב שהיא חברת וויקס, יש בה כ-1,300 עובדים, אלף מהם בישראל, השנה אנחנו הולכים לייצר הכנסות של קרוב ל-1.3 מיליארד שקלים ואני חושב שהוודאות הרגולטורית שהחוק הזה מספק, העובדה שלא צריך לעבור דרך - תהליכים מאוד ארוכים וגם מאוד יקרים שעולים המון כסף - רואה חשבון ועורכי דין, תאפשר לחברות ההיי-טק לדעת בדיוק היכן הן נמצאות מבחינת הוודאות המיסויית וזה מהותי בעניינן.

<ניר זוהר: אני חושב שבאמת אין ברירה אל מול ה-BBS והתחרות הגלובלית בכל הפרמטרים, אין ברירה אלא לתת איזשהו מענה ואני חושב שזה שם את מדינת ישראל על המגרש.

<ניר זוהר: אני חושב שמעבר לזה, זה מייצר את כל תהליך עשיית העסקים של החברות המקומיות ועושה את זה להרבה יותר שפוט ואני גם מאוד מקווה שבצד השני בסיטואציה בה חברות שאינן בוחרות כרגע לגדול ולהמשיך להתפתח בישראל וכן הן נמכרות בשלב האקזיט, תהיה מוטיבציה הרבה יותר גדולה אחרי האקזיט להשאיר כאן את החברות ואת הקניין הרוחני.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: נילי סר ראובן.

משה גפני: את מה-CFO.

<נילי סר ראובן: אני גם מפורום CFO וגם מחברות הצמיחה.

<נילי סר ראובן: אני מחברת סייברה.

אראל מרגלית: חברה חשובה.

<נילי סר ראובן: אנחנו בעד החוק, תומכים בו ומברכים עליו.

<נילי סר ראובן: זה חוק מאוד חשוב שמעודד את המשק הישראלי גם לצמיחה וגם את האלטרנטיבה שההשקעות הקיימות יישארו, דבר שהוא לא מובן מאליו.

<נילי סר ראובן: אנחנו רואים חברות כמו נייס ואחרות שמקימות מרכזי פיתוח גדולים בהודו ולא ממשיכות להשקיע בישראל.

<נילי סר ראובן: חשוב לי שההשקעה תישמר בישראל.

<נילי סר ראובן: הבקשה שלי היא שההגדרה בחוק של חברת היי-טק תהיה פשוטה יותר ורחבה יותר על מנת למנוע התכתשויות עם פקידי שומה ופרשנויות של פקידי שומה כאלה ואחרים.

משה גפני: זה רעיון לא רע.

משה גפני: למנוע התכתשויות עם פקידי שומה, אני אציע הצעת חוק בעניין.

<נילי סר ראובן: לפשט ולהרחיב שחברות היי-טק ייכנסו למסגרת.

<נילי סר ראובן: הבת שלי משרתת ב-8200 ואני רוצה שהחברים שלה ליחידה, כשהם משתחררים מהצבא, יהיו להם כאן מקומות עבודה וירצו להישאר כאן בארץ ולהקים חברות.

<נילי סר ראובן: זה מאוד חשוב שהמשק הישראלי יצמח.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: משה, תשובות.

משה גפני: אם אפשר, לא באריכות אלא לדבר על הדברים העקרוניים כי נצטרך להמשיך כאן את הדיון.

<משה אשר: קודם כל, כמו שנאמר על ידי איגוד ההיי-טק, של החברות הרב לאומיות, בחודשים הקרובים החברות הרב לאומיות יקבלו החלטה, מבחינתן החלטה אסטרטגית, ארוכת שנים, היכן הם ממקמים את ה-IP ואת הקניין הרוחני שלהם ומבחינתנו זאת נקודה שאנחנו לא יכולים לוותר בזמן הזה אלא להיכנס מיד לתחרות הזאת בין המדינות.

<משה אשר: שוב, זו תחרות מידתית, היא לא באפס מס, היא לא מרוץ לאפס, היא מאוד מאוזנת, אבל אנחנו לא יכולים להישאר בחוץ ולחכות שהדברים ייפלו במקומות אחרים כי אחרי כן אלה החלטות שמקבלות ביטוי בהשקעות משמעותיות לאורך שנים ולכן חשוב מאוד שישראל תהיה על המפה ובשלב הזה.

<משה אשר: אנחנו היינו לאחרונה ב-OECD בישיבה שכבר נעשית בין המדינות שמציעות חוקים או הצעות לחוקים או הליכי חקיקה ראשונים בנושאים האלה.

<משה אשר: אנחנו הודענו להם שאנחנו בפירוש נעמוד בקריטריונים של ה-BBS וה-OECD כדי שמדינת ישראל תביא לכאן את ה-IP אבל עדיין בכללים המקובלים ב-OECD מצד אחד.

<משה אשר: מצד שני אנחנו לא יכולים להתמהמה יותר מדי.

<משה אשר: לכן חשוב מאוד לקדם את החוק הזה במתכונת אותה הצענו ולהביא לכאן IP זר.

<משה אשר: ה-IP הזר יפגוש את העבודה הישראלית, את המהנדסים הישראלים, ואז אפשר יהיה לתת הטבות מס בצורה מלאה לאותן חברות ולהביא אותן לישראל.

<משה אשר: היום יש IP זר בהיקפים של מאות מיליוני דולרים לחברה גדולה ואפילו יותר מזה, יש כאלה עם מיליארד דולר שווי IP, וה-IP עכשיו זז בעולם ומחפש היכן ליפול.

<משה אשר: אם חלקו, אפילו חלקו הקטן, יגיע לישראל – אני חושב שזו תהיה הצלחה גדולה מאוד וכמו שאראל ציין קודם, אם יש חברה רב לאומית גדולה בישראל, סביבה יש הרבה מאוד ספיל אובר, יש הרבה מאוד תעסוקה, יוצאות ממנה גם חברות אחרות, סטרט-אפים, ואפשר לפתח את התחום הזה בצורה הרבה יותר משמעותית מאשר הוא נמצא בו היום.

<משה אשר: אם לא נעשה את זה, לא רק שנאבד את ההזדמנות הזאת אלא גם מה שיש לנו עלול לברוח.

<משה אשר: פשוט יחפש מקום אחר לנחות בו, מקום שהוא מציע הטבות מס סבירות יותר מאשר בישראל.

<משה אשר: לכן זה הקונספט של החוק הזה ועכשיו אני אתייחס לדברים שנאמרו.

<משה אשר: דיברנו על ודאות.

<משה אשר: גם אנחנו רוצים שתהיה ודאות ולכן אנחנו מבחינתנו הלכנו למסלולים ירוקים.

<משה אשר: מה זה מסלול ירוק?

<משה אשר: כל התנאים כתובים בחוק ותפעל.

<משה אשר: אם אתה פועל, אתה דורש את ההטבות, רשות המסים כמובן בודקת את כל הענפים במשק, גם את ההיי-טק, גם את התעשייה, גם את המסחר, גם את הבנקאות, את כולם, אבל אתה לא צריך לקבל מאתנו אישור מראש לפני שאתה פועל.

<משה אשר: זה הרעיון של מסלול ירוק.

<משה אשר: לכן עמדנו על זה בתוך האוצר שאלה יהיו מסלולים ירוקים.

<משה אשר: יחד עם זאת, מי שבכל זאת רוצה להגדיר את רמת הוודאות או שהסיטואציות שלו לא ברורות או שיש לו יועצים שיושבים על אוזן ימין ואומרים א' ויועצים אחרים אומרים לו ב' והוא אומר, עזבו, אני רוצה לראות מה רשות המסים תגיד לי.

<משה אשר: יש לו תמיד אפשרות לבוא אלינו ולקבל אישור מראש על הסיטואציה הנקודתית שלו היכן הוא נופל, מה שיעור המס שלו, אם הוא נופל בתוך החוק, ליד החוק וכל הדברים האלה.

<משה אשר: אנחנו מנסים שיהיו פחות תכנונים ויותר דברים ברורים בחוק ומי שבכל זאת רוצה להבהיר ולהסדיר את הדברים מולנו, אפשר במנגנון של המוסד לפרה-רולינג שלנו לבוא ולהסדיר את הדברים.

<משה אשר: מבחינת יתר הדברים.

<משה אשר: אנחנו כמובן ניקח בחשבון את מה ששרגא ברוש אמר לגבי התעשיינים ויתר הדברים שעלו בהקשר הזה.

<משה אשר: אנחנו נעשה חשבון באוצר ונבדוק באוצר מה העמדה בנושא הזה.

<משה אשר: לגבי פחת מואץ.

<משה אשר: כיום יש פחת מואץ בתוך חוק עידוד השקעות הון שכמובן גם חברות ההיי-טק נהנות ממנו.

<משה אשר: להוריד אותו או לבטל אותו, אנחנו חושבים שזה לא יהיה נכון.

<משה אשר: להעצים אותו, גם כן יש עלויות למשק וצריך לראות אם עושים את זה, איך מממנים את זה.

<משה אשר: נכון שזה שיפטינג שבסוף זה מתגלגל ומתקזז, אבל השאלה היא בשלב מסוים אם זה בהיקפים גדולים, צריך לממן במסים אחרים את החוסר שנוצר וכאן כמו שאתם יודעים אנחנו בתקציב די מתוח.

משה גפני: יש לנו משק חזק.

<משה אשר: משק חזק מאוד.

<משה אשר: היושב ראש, תמיד אפשר לקצץ בהוצאות הממשלה ואז התקציב מספיק לכל.

<משה אשר: אם כן, אנחנו ניקח גם את הנושא הזה בחשבון.

<משה אשר: דבר נוסף שעלה הוא לקפל מבנים בחזרה.

<משה אשר: אנשים בנו לאורך השנים עם תכנוני מס וייעוצי מס רב לאומיים כאלה או אחרים.

<משה אשר: החברה ישראלית, המהנדסים ישראלים, אבל אם נפתח עבור חברה זרה שרשומה באיזה איי בתולה, שבעלי המניות שלהם ישראלים ורק איכשהו הרחיקו את המיסוי מישראל בצורה יותר מלאכותית או פחות מלאכותית, היום לאור החקיקה הזאת, למעשה המוטיבציות האלה נעלמות ואז הבקשה היא לקפל את המבנים האלה חזרה לישראל ולהימנע מתשלום מס במהלך הקיפול.

<משה אשר: אנחנו צריכים לבחון את הדברים האלה.

אראל מרגלית: גיור חברה כהלכה.

<משה אשר: סוג של.

<משה אשר: אנחנו נבחן את הנושא הזה, באיזו מידה אנחנו באמת מסכימים לזה ואם כן, האם אפשר לעשות את זה בכלים הקיימים היום בלי חקיקה אלא ברולינגים כאלה ואחרים.

<משה אשר: אנחנו נבחן את הנושא הזה.

אראל מרגלית: העניין של המדרגה.

<משה אשר: כמו שביקשתם, יש בקשה לעשות מדרגה נוספת לפריפריה.

<משה אשר: נבחן את זה באוצר.

איתן ברושי: מה עם מענק למפעלים שמעסיקים עובדים?

<משה אשר: כסף.

<משה אשר: הוצאה.

<משה אשר: אנחנו בצד התקציבי קצת מתוחים, בצד ההוצאה כמו שאתה יודע.

איתן ברושי: ברמה העקרונית קודם כל, האם זו גישה נכונה.

<משה אשר: הנושא של תקציב מענקים, בבקשה, שלמה.

<שלמה פשקוס: יש היום בתקציב משרד הכלכלה מענקים לעידוד תעסוקה.

<שלמה פשקוס: זה נקרא מסלול תעסוקה במשרד הכלכלה.

<שלמה פשקוס: יש לי כאן אפילו קצת מספרים.

משה גפני: לא עכשיו.

<שלמה פשקוס: בתקציב הנוכחי יש את התקציב.

<שלמה פשקוס: צריך להבין שזה עולה הרבה מאוד כסף.

<שלמה פשקוס: כל ההצעות.

איתן ברושי: אנחנו בוועדת כספים.

איתן ברושי: מה זה עולה הרבה כסף?

איתן ברושי: תגידו קודם כל מה המדיניות.

איתן ברושי: מה, אתם גזברים או שאתם ממשלה?

איתן ברושי: יש לזה גבול.

איתן ברושי: אתם בכלל רשות המסים.

איתן ברושי: יש איזה גבול לעניין הזה.

איתן ברושי: אתם באים לוועדת כספים, אנחנו נבחרנו לשבת כאן, אתם פקידים, אל תגידו כסף.

איתן ברושי: מה זה אתם אומרים שזה עולה כסף?

איתן ברושי: זאת התשובה?

משה גפני: זה מה שהם אומרים.

משה גפני: זאת תשובה.

איתן ברושי: זאת לא תשובה.

משה גפני: תצביע נגדם.

איתן ברושי: לא, אני לא אצביע נגדם.

איתן ברושי: הם צריכים להגיד מה המדיניות הנכונה ולא כמה זה עולה.

איתן ברושי: לשם כך הממשלה תקבע סדר עדיפות.

איתן ברושי: כסף לא חסר.

איתן ברושי: השאלה מה עושים אתו.

איתן ברושי: כל פעם אתם ממציאים המצאות חדשות.

איתן ברושי: זה עולה כסף.

איתן ברושי: מה אתכם?

איתן ברושי: זה התפקיד שלכם?

איתן ברושי: אתם לא מתביישים בתוצאות?

איתן ברושי: במקום אחר הייתה מוקמת ועדת חקירה על תוצאות כאלה.

אראל מרגלית: אתה אומר את זה הרבה יותר בשקט והם לא שמעו.

אראל מרגלית: איתן ברושי אומר שאנחנו מבינים שזה עולה יותר כסף אבל איפה שאנחנו נקבל את הרווח החברתי, רק שם הם יקבלו רווח.

אראל מרגלית: כלומר, זה לא יעלה כסף אם הם לא ישימו את החברה בצפון או בדרום.

אראל מרגלית: כלומר, תשים לב שזה נכון.

אראל מרגלית: זה יעלה לנו כסף והם יקבלו רווח יותר גדול בצפון או בדרום אבל רק אם יתנו לנו את הרווח החברתי.

משה גפני: ברור.

משה גפני: לא צריך לחזור על זה.

<שלמה פשקוס: אני אגיד בשני משפטים.

<שלמה פשקוס: גם לחברות שפועלות היום, ואנחנו מדברים כאן על עלות מאוד גבוהה של כסף, כסף בסופו של דבר צריך להיות בסדרי עדיפויות לאן יוצא כסף.

<שלמה פשקוס: למשל, הממשלה החליטה והביאה לכנסת הורדה שלש מס החברות באופן רוחבי של שני אחוזים.

<שלמה פשקוס: אלה סדרי עדיפויות של איך מעודדים את התעשייה.

<שלמה פשקוס: הממשלה החליטה לעשות הפחתה רוחבית של מס החברות.

<שלמה פשקוס: זאת גם עלות מאוד מאוד גדולה של כסף.

<שלמה פשקוס: צריך להבין שצריך לעשות סדרי עדיפויות ויש כאן החלטה.

<שלמה פשקוס: יש כאן גם שאלות מקצועיות.

<שלמה פשקוס: אלה לא רק שאלות של כסף אלא יש כאן

<שלמה פשקוס: שאלות מקצועיות האם נכון לעשות העדפות ומה רמת ההעדפות.

<שלמה פשקוס: ציין כאן גם דוקטור מיכאל שראל את האתגרים המקצועיים בהעדפות האלה.

<שלמה פשקוס: זה לא כזה מובן מאליו שמבחינה מקצועית הפערים בהעדפות הם מאוד מאוד גדולים.

איתן ברושי: שום ממשלה בישראל, ציונית, לא תבטל את חוק עידוד השקעות הון.

איתן ברושי: עכשיו יש לכם שתי אפשרויות, או לעשות אותו כמשפיע או להפוך אותו לפיקציה.

איתן ברושי: יש כאן אנשים שמומחים בלהפוך כל דבר לפיקציה.

איתן ברושי: הם באוצר של הקמת המדינה לא יכלו להתקבל והיום הם כוכבים.

איתן ברושי: אתם תחליטו, אדוני יושב ראש רשות המסים, האם אתם רוצים לעצב את המציאות או לצלם את האחוריים שלה.

איתן ברושי: אם אתם רוצים לעצב את המציאות, לכו לחוק שיש לו השפעה.

איתן ברושי: אם אתם רוצים למרוח גם אותנו, תעשו מזה כלום.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אנחנו מתחילים בהקראה.

משה גפני: משה, אתה התעלמת מהבקשה שלי לבטל את הביטול.

<משה אשר: נשקול את הכול.

<גיא גולדמן: ההוראות הראשונות מתייחסות למרכז ההשקעות.

<גיא גולדמן: בחוק לעידוד השקעות הון, התשי"ט-1959 (בפרק זה – חוק עידוד השקעות) בכל מקום במקום "מרכז ההשקעות" יבוא "הרשות".

<גיא גולדמן: במקום "ראש המינהל למחקר ופיתוח תעשייתי" יבוא "הרשות הלאומית לחדשנות טכנולוגית".

משה גפני: תסביר.

<נחום איצקוביץ: זה אני צריך להסביר.

<נחום איצקוביץ: עקב שינויים ארגוניים שנעשו בשנים האחרונות במרכז ההשקעות עולה הצורך להתאים את השינויים הארגוניים האלה ולהפוך את זה לרשות.

<נחום איצקוביץ: הרשות תהיה רשות פנים משרדית, לא חיצונית, אבל צריך לעשות את ההתאמות לגבי השמות כקבוע בחוק.

משה גפני: לא ראוי הדבר הזה, אבל בסדר.

משה גפני: מדובר על כך שבמקום ראש מינהל אתם עושים רשות לאומית ל חדשנות טכנולוגית.

<נחום איצקוביץ: לא, אלה שני דברים שונים.

<נחום איצקוביץ: הרשות לחדשנות אושרה כבר על ידי הכנסת והיא רשות קיימת, אבל בחוק עידוד השקעות הון עדיין כתוב המדען הראשי והשמות הקודמים.

<נחום איצקוביץ: זה לעניין תיקוני השם.

<נחום איצקוביץ: לעניין מרכז ההשקעות, בגלל השינוי הארגוני בתוך משרד הכלכלה, השינויים הגדולים שנעשו במרכז ההשקעות, אנחנו מציעים לקרוא למרכז ההשקעות רשות, אבל זאת רשות פנים ארגונית ולא רשות חיצונית.

<שלומית ארליך: בעצם השם המלא שלה יהיה הרשות להשקעות ולפיתוח התעשייה.

<נחום איצקוביץ: נכון.

<נחום איצקוביץ: היום מרכז ההשקעות עוסק במגוון של עיסוקים חוץ מהדברים המסורתיים עם הרבה מאוד משרדי ממשלה אחרים והנושא מרכז לא מבטא את הפעילות.

אראל מרגלית: תגיד לנו במילה כי זה נושא גדול מה השינויים שאתם עושים שם.

<נחום איצקוביץ: היום אנחנו עובדים החל מהדברים המסורתיים של חוק עידוד השקעות הון על כל המרכיבים.

<נחום איצקוביץ: אנחנו מרחיבים את פרק 7 בנושא של הטבות המס לנושא של בניית השכרה למגורים יחד עם רשות המסים.

<נחום איצקוביץ: אנחנו עובדים במסלולים מיוחדים בנושא של תחרות במשק.

<נחום איצקוביץ: יש לנו מסלול מיוחד לתחרות במשק, נושא של המחלבות של רמת הגולן הישנה, השנה נושא הבשר הכשר.

<נחום איצקוביץ: אלה מסלולים נפרדים מינהליים שקיימים בתוך הרשות.

<נחום איצקוביץ: אנחנו עוסקים בכל הנושא של עידוד הסייבר וחברות חיוניות במשק עם משרד ראש הממשלה.

משה גפני: זה קיים.

<נחום איצקוביץ: לא.

<נחום איצקוביץ: זה לא קיים.

<נחום איצקוביץ: אלה דברים חדשים.

<נחום איצקוביץ: לדוגמה, עם משרד השיכון מסלולים חדשים לנושא התיעוש.

<נחום איצקוביץ: השם הקודם שעסק אך ורק בחוק צריך להשתנות עקב השינויים הארגוניים.

אראל מרגלית: זאת החלטת ממשלה?

<נחום איצקוביץ: זה עבר את הממשלה.

<נחום איצקוביץ: עבר את הכול.

אראל מרגלית: יכול להיות שאני בעד הכול אבל אני חייב להגיד לך - - -

<נחום איצקוביץ: מבחינת העניין זה רק שינוי השם.

<נחום איצקוביץ: זה לא משנה את המהות ואת התפקידים של הרשות.

אראל מרגלית: זה היה דבר שהיה מן הראוי שתבואו ותציגו.

<נחום איצקוביץ: אני אשמח להציג את זה בפניכם בנפרד.

אראל מרגלית: כי אלה שינויים.

אראל מרגלית: יכול להיות שהם ברוכים אבל אתה יודע, זה כמו שעשינו עם הרשות לחדשנות.

<נחום איצקוביץ: לא.

<נחום איצקוביץ: הרשות לחדשנות יוצאת מחוץ למשרד.

<נחום איצקוביץ: זה נשאר במשרד כיחידה בתוך המשרד.

אראל מרגלית: אבל רשות ההשקעות הייתה גורם מאוד מאוד משמעותי שאם משנים אותו - - -

<נחום איצקוביץ: זה ממשיך להיות.

<נחום איצקוביץ: אנחנו לא משנים את התפקידים שלה.

<נחום איצקוביץ: יש לה תפקידים נוספים מעבר לחוק.

משה גפני: יש כאן אי נוחות מהעניין הזה.

משה גפני: אנחנו מקבלים את זה פעם ראשונה בתוך הגדרה של חוק אחר.

משה גפני: זאת אומרת, לא היה כאן איזשהו דיון.

משה גפני: יכול להיות שאין בזה שום בעיה, אבל זאת אי נוחות.

משה גפני: לזה אתם קוראים טכניקה חקיקתית.

<שלמה פשקוס: החוק הקיים הגדיר את השם הזה.

<שלמה פשקוס: מרכז ההשקעות.

<נחום איצקוביץ: אנחנו רוצים לשנות את החוק.

<נחום איצקוביץ: זה הכול.

<נחום איצקוביץ: אין כאן שינוי מהותי.

<שלמה פשקוס: בין היתר בין התרחבות הפעילות שלו שזה מעבר למענקים של החוק שבעבר רק מרכז ההשקעות היה עושה את זה.

משה גפני: למה אתם רוצים לשנות את זה?

<שלמה פשקוס: שינוי של הליכי עבודה.

משה גפני: רגע.

משה גפני: למה אתם רוצים לשנות את השם?

<נחום איצקוביץ: השינוי של השם בא לבטא את השוני בפעילות של מרכז ההשקעות מהפעילות המסורתית במרחב הפעילות הרחב אותו פירטתי.

<נחום איצקוביץ: אני אשמח לבוא ולתת את זה.

<נחום איצקוביץ: יש גם עניין של היסטוריה של מרכז ההשקעות שאנחנו רוצים להתנתק ממנה גם בדימוי וגם ביצירת האמינות כלפי הלקוחות שלנו שזאת התעשייה.

משה גפני: יש איזה משהו שבלי שינוי השם או עם שינוי השם אתם יכולים לעשות ואתם לא יכולים לעשות אותו בלי שינוי השם?

<נחום איצקוביץ: באופן מהותי כל תפקיד שהממשלה מחליטה להטיל על מרכז ההשקעות או על הרשות, ניתן להיעשות גם מעבר להחלטה.

משה גפני: אם הסעיף הזה לא יתקבל, זה ישנה אצלכם משהו?

<נחום איצקוביץ: זה ישנה את אופן העבודה והחשיבה של הלקוחות שלנו כלפינו כארגון שעובד בתוך הממשלה.

משה גפני: אני שואל על דבר מעשי.

משה גפני: אתה יכול לתת לפעולה מסוימת עם השם הקודם ואתה לא יכול לעשות פעולה.

<נחום איצקוביץ: ניסיתי להסביר קודם.

<נחום איצקוביץ: עשינו שינוי מבני ארגוני מאוד מרחיק לכת בתוך הארגון שנקרא מרכז ההשקעות.

משה גפני: איך עשיתם אותו?

<נחום איצקוביץ: עשינו את זה עם הנציבות ועם משרד הכלכלה והאוצר.

משה גפני: עם החלטת ממשלה או בלי?

<נחום איצקוביץ: ההחלטה לגבי שינוי השם - - -

משה גפני: לא שינוי השם.

משה גפני: אני קודם כל מדבר על המהות.

משה גפני: שינוי השם פחות מעניין אותי.

<נחום איצקוביץ: אני אומר שאין כאן עניין של מהות כי הממשלה רשאית להטיל על מרכז ההשקעות תפקידים חדשים.

משה גפני: אני צריך לבדוק את זה.

מיקי רוזנטל: אני מבין שאתם רוצים להתנתק מהשם מרכז ההשקעות.

<נחום איצקוביץ: גם זה נכון.

מיקי רוזנטל: גם אני אשם בזה בכמה כתבות שעשיתי על המרכז.

מיקי רוזנטל: הכול בסדר.

מיקי רוזנטל: השאלה באיזה פורום זה התקבל.

מיקי רוזנטל: זאת הייתה החלטת ממשלה?

<נחום איצקוביץ: הייתה החלטה בקבינט, הייתה החלטה של ועדת שרים שהביאה את תיקוני החקיקה.

מיקי רוזנטל: בחוק הזה.

<נחום איצקוביץ: בחוק הזה.

מיקי רוזנטל: אבל העיקרון הוא שמרכז ההשקעות הופך לרשות.

<נחום איצקוביץ: אבל זאת רשות פנים ארגונית.

מיקי רוזנטל: לא משנה.

מיקי רוזנטל: איפה זה התקבל?

<נחום איצקוביץ: בממשלה.

משה גפני: מיקי רוזנטל שואל שאלה.

משה גפני: אתם לא יורדים לסוף דעתנו.

משה גפני: אני רוצה להסביר את מה שאנחנו רוצים לדעת.

<נחום איצקוביץ: אני יכול להקריא את החלטת הממשלה.

משה גפני: תכף תקריא כי זה חשוב.

משה גפני: לפני כן.

משה גפני: זה שהעבירו את החוק בתוך חוק ההסדרים והצביעו על זה בממשלה פה אחד אחרי שכל אחד קיבל את מה שהוא ביקש – זה בסדר, אני בעד – נכנס גם הסעיף הזה.

משה גפני: יש כאן כמה אנשים ליד השולחן הזה שיש להם ניסיון איך מעבירים דברים בחוק ההסדרים.

משה גפני: הרבה פעמים אנחנו שואלים את עצמנו למה הממשלה רוצה להעביר חוקים בחוק ההסדרים.

משה גפני: יש כאלה שאומרים תשובות אידיאולוגיות.

משה גפני: אני מכיר את התשובה האמיתית.

משה גפני: התשובה האמיתית היא שאפשר להכניס כל מיני סעיפים והסעיפים האלה במקום אחר היו ראויים לדיון.

משה גפני: אני משלים את השאלה כי זה חשוב גם לך.

משה גפני: אנחנו שואלים איפה התקבלה ההחלטה.

משה גפני: עזוב את החוק.

<נחום איצקוביץ: אני אומר לך.

<נחום איצקוביץ: הממשלה קיבלה את ההחלטה.

מיקי רוזנטל: תן לי את המספר.

<נחום איצקוביץ: אתן לך את מספר ההחלטה.

<נחום איצקוביץ: החלטה מספר חכ/47 של ועדת שרים לענייני חברה וכלכלה, קבינט חברתי כלכלי מיום 10 באוגוסט 2016.

<נחום איצקוביץ: זאת החלטת ממשלה.

מיקי רוזנטל: זאת אומרת, זה היה במסגרת חוק ההסדרים ולא במסגר השינוי המבני.

מיקי רוזנטל: עוד לא היה דיון על השינוי המבני.

<שלמה פשקוס: זה קובע את השם.

<שלמה פשקוס: זה הובא לממשלה במסגרת התיקונים של החוק.

משה גפני: בחוק ההסדרים.

<שלמה פשקוס: ההסדרים החדשים, השינוי המבני.

משה גפני: חוק ההסדרים.

<שלמה פשקוס: כן.

<נחום איצקוביץ: השינוי של השם הוא לא הדבר המהותי.

מיקי רוזנטל: מר איצקוביץ, אני מאוד מכבד אותך ואתה יודע את זה.

מיקי רוזנטל: יש חוסר נוחות מהעניין הזה.

מיקי רוזנטל: יכול להיות שהשינוי מבורך והכול טוב ואין שום בעיה, אבל לא עושים את זה כך.

מיקי רוזנטל: זאת לא דרך המלך.

<נחום איצקוביץ: אני חושב שאתם מעצימים דבר שהוא טכני לכאורה.

<נחום איצקוביץ: השינוי הוא שינוי של יחידה בתוך משרד קיים שיש לה עצמאות על פי חוק עידוד השקעות הון בפעילות מסוימת ומצד שני הממשלה מטילה משימות רבות אחרות כמו מסלולי תעסוקה ואחרים במסגרת הוראות מינהליות של הממשלה.

<נחום איצקוביץ: לכן השינוי הוא שינוי מבני פנים ארגוני והוא לא שינוי חיצוני.

<נחום איצקוביץ: הוא לא משנה את אופן הפעילות אלא רק באופן פנימי כדי לתת שירותים יותר טובים.

<נחום איצקוביץ: כל השינויים שיבואו כאן, רובם הגדול בא כדי להיטיב ולייצר בירוקרטיה מועטה יותר כלפי הלקוחות שלנו.

<נחום איצקוביץ: תראו את זה בהמשך בכל הסעיפים.

<גיא גולדמן: בסעיף 1(א) - במקום ההגדרה "חוק לעידוד מחקר ופיתוח" יבוא "חוק לעידוד מחקר ופיתוח – חוק לעידוד מחקר ופיתוח וחדשנות טכנולוגית בתעשייה, התשמ"ד-1984".

<גיא גולדמן: אחרי ההגדרה "פקודת השותפויות" יבוא "הרשות" – הרשות להשקעות ופיתוח התעשייה והכלכלה לפי סעיף 5.

<גיא גולדמן: "הרשות הלאומית לחדשנות טכנולוגית" – הרשות הלאומית לחדשנות טכנולוגית שהוקמה בסעיף 5(א) לחוק עידוד מחקר ופיתוח.

משה גפני: זה עושה איזה שינוי חוץ משינוי השם?

<נחום איצקוביץ: לא.

<גיא גולדמן: אחרי ההגדרה "השרים" יבוא: "תושב חוץ – כהגדרתו בפקודת מס הכנסה למעט חברה שבעל שליטה בה כהגדרתו בסעיף 32(9) לפקודת מס הכנסה - אנחנו נבקש לשנות את ההפניה כאן – הוא תושב ישראל ולמעט חברה שתושבי ישראל נהנים או זכאים במישרין או בעקיפין ל-25 אחוזים או יותר מרווחיה.

משה גפני: את מה אתם רוצים לשנות?

<צביקה לייבוביץ: ההפניה כאן יצרה הפניה לא נכונה ולכן אנחנו בסך הכול נעשה הגדרה מתאימה שהתכלית תהיה אותו מצב בו יש בעל שליטה - - -

משה גפני: אתם רוצים לשנות את זה?

<נחום איצקוביץ: רק את ההפניה.

משה גפני: אין רק.

משה גפני: אני מבקש את הנוסח החדש שלכם.

משה גפני: תביאו ללשכה המשפטית.

מיקי רוזנטל: זה גם לא פרלמנט בסין.

מיקי רוזנטל: אתה לא יכול לדבר אתנו סינית.

מיקי רוזנטל: תגיד שאתה רוצה שבעל השליטה יהיה.

מיקי רוזנטל: תסביר.

מיקי רוזנטל: זה לא ברור שכולם מבינים.

<צביקה לייבוביץ: אני מסביר.

<צביקה לייבוביץ: יוגש נוסח חדש.

<צביקה לייבוביץ: אני כבר מסביר מה יהיה השינוי.

משה גפני: אם הייתי מצביע היום, מה הייתם עושים?

<צביקה לייבוביץ: אבל אמרת שאין הצבעה.

משה גפני: אני יכול לשנות את דעתי מפעם לפעם.

<קריאה: היינו מוצאים פתרון.

<צביקה לייבוביץ: ההגדרה של תושב חוץ נדרשת כאן גם לסימן החדש וגם למצב הקיים ולכן ההגדרה של תושב חוץ תהיה מצבים בהם היא מפנה לסעיף 1 לפקודה ואומרת מי הוא תושב חוץ פלוס כאשר מדובר בחברה זרה, זה ממשיך את המצב שבו קיים פלוס הגדרה שאומרת שחברה תושבת זרה היא רק חברה שאין עד 25 אחוזים ישראלים שמחזיקים בה.

<צביקה לייבוביץ: לכן ההפניה הזאת של ה-32 שמפנה לעשרה אחוזים.

<צביקה לייבוביץ: אנחנו נתקן את זה כך שזה יופנה ל-25 אחוזים.

<צביקה לייבוביץ: זה התיקון.

משה גפני: תעביר את הנוסח ואנחנו נחזור לזה.

משה גפני: נלמד אותו ונדבר עליו.

<גיא גולדמן: בסעיף 5, במקום "מוקם בזה מרכז השקעות אשר יפעל" יבוא "מוקמת בזה הרשות להשקעות ולפיתוח התעשייה והכלכלה אשר תפעל".

<גיא גולדמן: סעיף 18(א) - בסעיף קטן (א), במקום ההגדרה "תכנית מחקר ופיתוח" יבוא "תכנית מחקר ופיתוח – תכנית כהגדרתה בסעיף 4 לחוק עידוד מחקר ופיתוח ובלבד שיהיה לגביהם מסלול הטבות כמשמעותו בסעיף 8(א)(7) לחוק האמור שהמדען הראשי במשרד הכלכלה והתעשייה או מנהל רשות המסים אישרו לעניין סעיף זה או לגבי מסלול חוק מו"פ כהגדרתו בסעיף 4 לחוק האמור.

<שלומית ארליך: תסביר מה זה אומר.

<צפריר נוימן: היועץ המשפטי של רשות החדשנות.

<צפריר נוימן: לפני התיקון, כמו שאתם זוכרים, עת הוקמה הרשות, היה מסלול שהיה בתוך החוק, מסלול חוק המו"פ שחברות היו מגישות במסגרתו בקשות ומקבלות את ההטבות.

<צפריר נוימן: במסגרת התיקון שבו הוקמה הרשות, כל המסלולים, כולל המסלול של החוק, הפכו להיות מסלולי הטבה ולמעשה היום בהגדרה הנוכחית של החוק יש פשוט הפניה לקבוצה ריקה.

<צפריר נוימן: יש הפניה למסלולי הטבה.

<צפריר נוימן: לכן אין צורך לחזור ולהפנות למסלול חוק המו"פ וכל מסלול אחר שעוסק בהיי-טק שהמדען הראשי שאחראי על המדיניות של הרשות ומנהל רשות המסים החליטו שהוא נוגע לתכנית מחקר ופיתוח.

<גיא גולדמן: בסעיף קטן (ג2) בסופו יבוא: "המפעל התעשייתי האחר חייב להמציא למפעל התעשייתי המוכר לו רכיב אישור על כך שמתקיימים בו התנאים שקבעו השרים.

<גיא גולדמן: השרים רשאים לקבוע את פרטיו של האישור, מועד המצאתו ואופן המצאתו".

<אמיר רשף: אני אסביר.

<אמיר רשף: הסעיף הזה מתייחס למה שנקרא יצואן עקיף.

<אמיר רשף: מי שמוכר חלקים או רכיבים למפעל אחר שהוא בעצם היצואן הישיר, גם המפעלים האלה זכאים, היצואנים העקיפים, להטבות מכוח החוק אבל הם צריכים להביא אישורים המעידים על כך שהם מוכרים לאותו יצואן שמוכר ישירות לחוץ לארץ.

<אמיר רשף: מדי פעם הם נתקלים בקשיים להמציא את אותם אישורים בגלל היצואן הישיר.

<אמיר רשף: אנחנו מבקשים להסדיר את הנושא הזה.

<אמיר רשף: יש כאן למעשה שני דברים – האחד, מחייבים את היצואן הישיר להעביר את המסמכים ליצואן העקיף, והשני, אנחנו רוצים להסמיך את השרים לקבוע בתקנות את הפרטים, איזה אישור צריך להביא, מה פרק הזמן להמצאתו וכדומה.

<נחום איצקוביץ: ברשותך, אני רוצה להשלים.

<נחום איצקוביץ: זה סעיף שבא להקל על חברות קטנות ובינוניות שהן לא יצואניות ישירות.

<נחום איצקוביץ: כפי שנאמר כאן הן מייצאות רכיבים ליצואנים גדולים והקושי הוא אדיר והוא יום יומי.

<נחום איצקוביץ: זה דבר חיוני בדיוק כדי להקל על החברות הקטנות והבינוניות.

מיקי רוזנטל: זה נהדר.

מיקי רוזנטל: השאלה היא אם אנחנו לא מייצרים כאן, כמו שהיה אחר כך שהמדינה נאלצה ללכת לבוררות עם כי"ל על מוצרי המשך.

<נחום איצקוביץ: לא.

<נחום איצקוביץ: להפך.

<נחום איצקוביץ: זה קיים היום.

<נחום איצקוביץ: יש הגדרה.

מיקי רוזנטל: אני רק שואל.

<נחום איצקוביץ: אנחנו כל הזמן מדברים על כך שצריך לעודד את העסקים הקטנים והבינוניים בתחום התעשייה וכדומה.

<נחום איצקוביץ: יש להם ויה דלורוזה כדי לקבל את האישורים הללו גם לטובת מענקים ולעתים גם לטובת נושא המסים.

<נחום איצקוביץ: צריך להקל עליהם.

<נחום איצקוביץ: החברות הגדולות מסרבות לתת אישורים.

<נחום איצקוביץ: זה עולה להן כסף, רואה חשבון חיצוני וכולי.

<נחום איצקוביץ: אנחנו רוצים לחייב אותם על פי החוק.

<נחום איצקוביץ: כרגע אין חובה והתוצאה היא שעסקים קטנים ובינוניים שמגיעים אלי למרכז ההשקעות, לא יכולים לקבל מענקי הון כי הם לא יכולים להוכיח שהם יצואנים עקיפים.

<נחום איצקוביץ: ההגדרה של יצואן עקיף קיימת כבר בחוק.

<נחום איצקוביץ: היא מוגדרת.

<נחום איצקוביץ: זה רק תהליך פרוצדורלי שמחייב את החברות הגדולות לתת לקטנות, לאלפי ספקי משנה קטנים, יצרנים קטנים את האישורים הללו.

<שלומית ארליך: יש לכם כבר טיוטה של תקנות?

<נחום איצקוביץ: עדיין לא.

<נחום איצקוביץ: התקנות גם יובאו לכאן כמובן.

<נחום איצקוביץ: זאת הקלה מינהלית אדירה לחברות הקטנות.

<אמיר רשף: הן לא יובאו לכאן.

מיקי רוזנטל: כדאי שיובאו.

מיקי רוזנטל: אני ממליץ מאוד שהתקנות יובאו לאישור ועדת הכספים.

מיקי רוזנטל: אני יודע שזה קשה להם אבל בכל אופן זה חשוב.

<אמיר רשף: בתקנות יהיה איזה מסמך צריך להביא, תוך איזה פרק זמן צריך להביא וכולי.

<אמיר רשף: הוועדה רוצה לדון בסעיפים האלה?

משה גפני: עוד נדבר על זה.

מיקי רוזנטל: אני חושב שכן.

משה גפני: אנחנו עוצרים כאן.

משה גפני: אנחנו נמשיך את החוק הזה בעזרת השם ביום חמישי.

<נחום איצקוביץ: אפשר עוד סעיף אחד?

<נחום איצקוביץ: הוא סעיף מאוד חשוב.

משה גפני: תקריא ותסביר.

משה גפני: יכול להיות שנחזור עליו ביום חמישי.

<גיא גולדמן: בסעיף קטן (ד3), במקום פסקת משנה (א) יבוא: "א) לעניין תכנית מענקים יובאו בחשבון הכנסות ממכירות המפעל המיוחסות לחלק המפעל שנוסף בשל ההרחבה או הכנסות מכלל מכירות המפעל לפי בחירת המפעל עליה יודיע בעת הגשת הבקשה לאישור התכנית וללא זכות חזרה מהבחירה בתקופת התכנית.

<גיא גולדמן: לעניין הטבות מס יובאו בחשבון הכנסות מכלל מכירות המפעל.

<נחום איצקוביץ: היום רשות המסים קובעת מי הוא יצואן לטובת הטבות המס, 25 אחוזים מהמחזור.

<נחום איצקוביץ: השיטה הקיימת שהייתה אמורה להיות קלה יותר לתעשייה היא מתוספת המחזור.

<נחום איצקוביץ: יש לך אלף מכירות, הגדלת קו ייצור במאה, קיבלת מענקים מהמדינה, אתה צריך לשחרר 25 אחוזים לייצוא.

<נחום איצקוביץ: אלא מה, יש חברות שהן יצואניות של חמישים אחוזים ולא היה להן גידול בייצוא.

<נחום איצקוביץ: הן נפלו.

<נחום איצקוביץ: אנחנו נותנים לחברות את הזכות לבחור בין שתי החלופות האלה כשהן מגישות תכניות להשקעה ולקבל השקעת הון מהמדינה.

<נחום איצקוביץ: זאת זכות לחברה שתבחר באיזה נתיב טוב לה ללכת.

<נחום איצקוביץ: זאת הקלה מאוד גדולה כי חלק ניכר מהחברות שאינן עומדות בכתבי האישור נופלות בגלל סעיף הייצוא.

<נחום איצקוביץ: זה נוגע להרבה חברות קטנטנות.

משה גפני: רבותיי, אני רוצה לסכם את הדיון שהיה עד עכשיו שהיה דיון חלקי מכיוון שאנחנו עוד לא רואים את התמונה הכוללת אבל נראה אותה בעזרת השם ביום חמישי.

משה גפני: אני באופן עקרוני תומך בחוק הזה.

משה גפני: אני רוצה שנעשה בו שיפורים.

משה גפני: אנחנו נמצאים כאן כדי לעשות שיפורים.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים את החוק אבל רוצים כמה תיקונים בו.

משה גפני: תודה רבה.