ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 294, 2016-11-29 14:40

מיכל רוזין: שלום רב, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.

מיכל רוזין: אני מקווה שנצליח לעבור על הדברים – יש כמה נושאים שנרצה לדבר עליהם.

מיכל רוזין: כמובן, זו מערכת מנע, שאני יודעת שחסרה בתקציב רציני.

מיכל רוזין: אנחנו כל הזמן באים בטענות, וגם דוח הנציבות, הביקורת טענה על חסרים קשים בעדכונים ודיווח לנפגעי עבירה – בעיקר נפגעות עבירות מין.

מיכל רוזין: זה היה נושא שהסעיר בעיקר את הכנסת אבל לא רק.

מיכל רוזין: כל הנושא של מערכות במעגל סגור בבתי המשפט ובכלל, היערכות לקראת- - - קטינים, שדיברנו עליה פה בישיבות, כל הנושא של פדופיליה ברשת, שאני מבינה שיש פחות נציגים שידברו היום על הנושא.

מיכל רוזין: אני כן יודעת שיש תוכנית רצינית בעניין שהמשטרה יזמה, והייתי כן רוצה לשמוע עליה והאם היא מתוקצבת כראוי.

מיכל רוזין: כפי שאמרתי, גם אם היא בתחילת דרכה, אנחנו מדברים על השנתיים הבאות, והאם היא תוקצבה כראוי, וכמובן, הנושא שאני חייבת לומר שממש מדיר שינה מעיניי, שנדבר עליו מאוד בזהירות – התחייבתי לכך – נושא הפיקוח על עברייני מין.

מיכל רוזין: נתחיל בנושא תקציב מערכת מנע.

מיכל רוזין: רונית, תני לנו עדכון – הכנת תוכנית רצינית תקציבית לעניין, ואשמח שתציגי אותה.

<רונית פלץ: שלום, אני רונית, ראש פרויקט מערכת מנע במחשוב של המשטרה.

<רונית פלץ: אנחנו תיקפנו הצעת מחיר קודמת שהיתה לנו.

<רונית פלץ: היא השתנתה די הרבה בשל השנים שעברו מאז.

<רונית פלץ: התקציב שנדרש לנו זה עבור הוספת שפות ועוד כמה תיקונים קטנים שנתבקשו במערכת.

מיכל רוזין: זה אומר שלא תמחרת פה את מסקנות הישיבה האחרונה שלנו, שארכה לדעתי כמעט חמש שעות, שבו דיברנו על ממשקים טובים יותר בין המערכות, כולל הנהלת בתי המשפט, שכרגע לא מחוברים?

מיכל רוזין: זה לא מתוקצב.

<רונית פלץ: לא מתוקצב.

<רונית פלץ: מדובר על הוספת ארבע שפות, על הוספת כפתור הדפסה, כפי שנתבקשנו.

<רונית פלץ: העברת שיחות יזומות חירום במקרה של – לא פעמיים ביום אלא במקרה של שחרור ממעצר, שדחוף להודיע לנפגע העבירה, ופעמיים ביום זה יותר מדי, והפיכת הסיסמה לאפשרות של אמירה ולא רק הקלדה, כפי שזה היום.

<רונית פלץ: הפיתוח של המערכת הוא מיליון ו-825,557 שקל.

<רונית פלץ: יש עוד הוצאות אירוח, תחזוקה.

מיכל רוזין: זה כבר קיים כיום, אז במה זה משתנה?

מיכל רוזין: מה מתוך זה – זה תקצוב שכבר קיים, או תקצוב חסר?

<רונית פלץ: כל המערכת הולכת להשתנות.

<רונית פלץ: עד היום המערכת היא בפיתוחה של תהיל"ה.

<רונית פלץ: תהיל"ה לא מוכנים להמשיך לפתח.

<רונית פלץ: הם אמרו לנו: אנחנו רק מאחסנים אצלנו את השרתים, ואז כל הנושא של הפיתוח חייב לעבור לחברה אחרת.

<רונית פלץ: לכן יש שינויים.

<רונית פלץ: אנחנו צריכים לקנות שרתים חדשים – הם לא השרתים של תהיל"ה.

<רונית פלץ: יש המון שינויים שאם המערכת היתה ממשיכה - תהיל"ה לא זורקת אותנו מהשרתים, אבל כיוון שרוצים לשדרג אותנו, להוסיף שפות – צריך שרתים יותר חזקים, ואת זה תהיל"ה לא נותנת לנו.

מיכל רוזין: זה מתוקצב?

מיכל רוזין: זה בהצעת התקציב של המשרד לביטחון פנים?

מיכל רוזין: זה מתוקצב לתקציב של 2018-2017?

<רונית פלץ: השרתים החדשים?

<רונית פלץ: לא.

<רונית פלץ: זה בהצעת המחיר הזו, שקיבלנו עכשיו, שאנחנו מגישים עכשיו.

<רונית פלץ: התחזוקה וההקמה זה 3 מיליון וכמעט 282,000 שקל.

<רונית פלץ: מתוך זה משהו כמו, בגדול, מיליון וחצי זה תקציב קבוע שאנחנו צריכים לתחזוקה, הודעות SMS וכו', כל שנה.

<רונית פלץ: זה התקציב שנדרש לנו לצורך שיפוץ המערכת.

מיכל רוזין: מה קורה במעבר?

<נאוה שטכלברג: המערכת הישנה ממשיכה לתפקד עד שהחדשה קמה.

מיכל רוזין: אני קצת חוששת ממעברים כאלה.

<רונית פלץ: הרעיון, שזו תהיה אותה חברה שפיתחה את המערכת הנוכחית, תפתח את המערכת של התוספות, IVR, ותיקח על עצמה גם את הפיתוח של המערכת האינטרנטית.

<רונית פלץ: לא אמורות להיות בעיות.

<רונית פלץ: בכל מקרה, תהיל"ה לא תוריד את המערכת הנוכחית עד שנבדוק והכול בסדר.

מיכל רוזין: זה אומר שצריך מכרז חדש?

מיכל רוזין: או החברה החדשה נבחרה?

<רונית פלץ: ספק יחיד.

מיכל רוזין: מה הלו"ז?

<רונית פלץ: מרגע שיהיה לנו כסף- - -

מיכל רוזין: מה קורה אם אין כסף?

<רונית פלץ: אין לי 3 מיליון לצערי.

מיכל רוזין: המערכת נסגרת?

<נאוה שטכלברג: אנחנו לא יכולים להמשיך לפתח בה עוד דרישות – גם שפות וגם פיתוחים אחרים.

מיכל רוזין: גם ממשקים.

<נאוה שטכלברג: דווקא ממשקים, ככל שזה קשור במשטרה, זה בשוטף של שני האנשים שנמצאים בפרויקט.

מיכל רוזין: כלומר ההצעה הזאת עדיין לא אושרה, לא עברה.

מיכל רוזין: כרגע ממשיכים עם מערכת תהיל"ה כפי שהיא, ללא יכולת שדרוג.

<נאוה שטכלברג: אמת.

מיכל רוזין: עוד משהו?

מיכל רוזין: אני חושבת שקודם נעבור את כל הנושאים, ואז נפנה לאוצר.

מיכל רוזין: בבקשה.

<איתן גולדפלם: איתן גולדפלם, ראש חטיבת תקציבים במשרד לביטחון פנים.

<איתן גולדפלם: הנושא הזה התעכב כשנתיים בגלל חוסר הסכמות, נקרא לזה, בין המשרדים השותפים.

<איתן גולדפלם: אנחנו במשרד לביטחון פנים החלטנו לקחת את זה על עצמנו יחד עם משטרת ישראל, והתקציב 1.8 – תקציב ההקמה, תקצוב בתחילת השנה לצורך הפיתוח של השפות וכל מה שרונית אמרה.

<איתן גולדפלם: אנחנו נמשיך במגעים שלנו מול השותפים האחרים – משרד המשפטים, משרד האוצר, שב"ס זה אצלנו, אבל בכל מקרה נקצה את התקציב כדי שמשטרת ישראל תוכל לצאת לדרך עם המשך הפיתוח בתחילת 2017.

מיכל רוזין: יפה.

מיכל רוזין: וזה ייתן מענה גם לנושא השפות.

מיכל רוזין: מצוין.

מיכל רוזין: התבשרנו בשורה חיובית בתחילת הישיבה.

מיכל רוזין: תודה רבה.

מיכל רוזין: אני חושבת שזה חשוב מאוד, וגם נכון שהמשטרה – כיוון שהיא גם נקודת ההתחלה; שם ניתנת הסיסמה והקוד של נפגעי עבירה, ומשם זה ממשיך הלאה – אנחנו גם נמשיך לעקוב על הממשק עם הפרקליטות ולראות שהדברים עובדים, כי הם לא עובדים בצורה מספיק טובה, ועם הנהלת בתי המשפט, אבל נכון שהמערכת תתפתח ואז נוכל להמשיך לבוא בדרישות.

מיכל רוזין: אז קודם כל תודה רבה.

מיכל רוזין: חשוב ביותר.

מיכל רוזין: בבקשה.

<נועה ברודסקי-לוי: דובר פה גם בדיונים הקודמים – הכוונה מלכתחילה כמובן לא היתה שיהיה מענה אנושי שוטף, אבל – בתחילת הליכי חקיקת החוק דובר אם בכלל זה יהיה מענה אנושי או מערכת מנע, אבל מאז שנקבע שזה מערכת מנע כך זה נשאר.

<נועה ברודסקי-לוי: בכל מקרה דיברנו בדיונים הקודמים על כך שיש איזשהו מענה אנושי בכל זאת לאנשים שלא מצליחים לקבל כך את המידע או שנתקלים באיזשהו קושי.

<נועה ברודסקי-לוי: דיברנו על כך שמענה אנושי טוב אך מצומצם מאוד בכוחותיו.

<נועה ברודסקי-לוי: אז שאלנו אם ניתן לעבות את זה ולהגדיל את מספר האנשים שנותנים את המענה.

<מאיה יוספוב: מאיה יוספוב, קצינת זכויות נפגעי עבירה.

<מאיה יוספוב: כפי שאמרנו בדיון הקודם, ברה-ארגון בתוך חטיבת החקירות במשטרה ביקשנו עוד שני תקנים למוקד האנושי, שמאויש כיום על-ידי- - - עובדות.

<מאיה יוספוב: קיבלנו אישור, ואנחנו מחכים לצאת לדרך.

<מאיה יוספוב: טכנית, שדרגנו ושיפצנו את המוקד עצמו, המוקד הפיזי.

<מאיה יוספוב: יש לנו עוד עמדות.

<מאיה יוספוב: אנחנו מחכים שכוח האדם יגיע עם הרה-ארגון של החטיבה, ונוכל לפתוח גם את המוקד כפי שרצינו קודם, לשתי משמרות מתואמות – לא 24 שעות סביב השעון אבל לפחות עד 21:00 או 22:00 בלילה.

מיכל רוזין: עוד שתי נקודות.

מיכל רוזין: אחת, דיברנו בישיבה הקודמת על הוספת המשפחות הוותיקות שלא נכללו בחוק.

מיכל רוזין: אמרנו שזו תוספת שולית, ומן הראוי להכניס אותן.

מיכל רוזין: חשבתם על זה מאז?

מיכל רוזין: יש כוונה להכניס כל מי שלא קיבל?

<מאיה יוספוב: כל פנייה שנעשית אלינו- - -

מיכל רוזין: זה אנחנו יודעים.

מיכל רוזין: שאלנו, האם תהיה פנייה אליהם וחלוקת סיסמה.

<מאיה יוספוב: לא היה עד עכשיו.

<מאיה יוספוב: אנחנו צריכים לאתר את אותן משפחות ולעשות עדיפות, לאילו עבירות מדובר.

<מאיה יוספוב: היום במקרה קיבלתי הנחיה מראש המדור הנכנסת איילת, שנפגעי עבירות- - -, שלא פוענחו, ועדיין נמצאים ביחידות – בדיוק על זה דיברנו הבוקר.

<מאיה יוספוב: נשלוף, במירכאות, החוצה את התיקים הללו, נוודא גם שיש קשה בין יחידות החקירה למשפחות, ובאמת תיקים שלפני 2004, לפני 2003, אם המשפחות ירצו כמובן, נוכל לתת להם את המקום לומר כן או לא – אין בעיה טכנית עם זה.

מיכל רוזין: מה הלו"ז של פנייה למשפחות?

<מאיה יוספוב: אתחיל לעבוד על זה מחר, וברגע שאאתר את כולם- - -

מיכל רוזין: יש שיתוף פעולה עם הארגון?

מיכל רוזין: בבקשה.

<לרה צינמן: אני יודעת שתהליך הפנייה למשפחות הרבה פעמים נתקל בקשיים.

<לרה צינמן: אלה משפחות שעשרים שנה לא שמעו מהאנשים, ולאורך השנים אנחנו מנסים להפיק קמפיין ממשלתי משותף – משרד המשפטים, המשרד לביטחון פנים – ואז זה יהיה מונגש לציבור הרחב.

<לרה צינמן: גם ציינתי בנייר העמדה שהגשתי, שמכל הנפגעות, שיהיו גם בעתיד, עדיין אני מכירה משפחות שמתקשות אפילו להיכנס, מתקשות להשתמש, אז דרך הטלפון או דרך המחשב.

<לרה צינמן: הצעתי להפיץ הסברה – כמו שעל כל פיפס יש סרטוני הסברה, להסביר מה אמורים לעשות.

מיכל רוזין: זה שני דברים – סרטון הסברה למי שכבר נדרש להשתמש במערכת, וקמפיין שבעצם אומר:

מיכל רוזין: הגעת למשטרה, התלוננת, לא קיבלת מספר, אתה מעוניין – אנא פנה.

מיכל רוזין: אלה שני דברים שונים.

<לרה צינמן: לבחון מתווה כדי לאשר את זה.

מיכל רוזין: זה בהחלט חשוב.

מיכל רוזין: תודה.

מיכל רוזין: הנושא השני שאני רוצה שנדבר – ואגב, שכחתי נושא של רווחה – הנהלת בתי המשפט.

מיכל רוזין: גם תקצוב – דיברנו על שני דברים: על מערכות של טלוויזיה במעגל סגור, שלא קיימות עדיין בכל בתי המשפט להעדת קטין, ודיברנו גם על חדרים נפרדים או חדר שבו יכול לשהות נפגע עבירה עד אשר הוא צריך להיכנס לחדר המשפט.

מיכל רוזין: איפה אנחנו עומדים בעניין הזה?

<חנית אברהם בכר: כמו שגם אמרתי בדיון הקודם – קודם כל אומר מה המצב היום.

<חנית אברהם בכר: יש 11 ערכות של טלוויזיה במעגל סגור, שנמצאות בבתי המשפט העיקריים והגדולים, כלומר בתל-אביב יש שתי ערכות, בחיפה ובבאר-שבע שתי ערכות, כי זה בית משפט שלום ובית המשפט המחוזי.

<חנית אברהם בכר: עד סוף 2016 ייפרסו עוד 13 ערכות בעוד בתי משפט.

מיכל רוזין: ואז כמה יחסרו לנו?

<חנית אברהם בכר: יש לי פה רשימה.

<חנית אברהם בכר: יחסרו עוד, אבל בשנת 2017- - -

מיכל רוזין: יהיו 24 מתוך?

<חנית אברהם בכר: יש לי פה הרשימה.

<חנית אברהם בכר: צריך לספור.

<חנית אברהם בכר: יתר בתי המשפט הם קטנים.

מיכל רוזין: כלומר ברוב המקרים שבהם מתנהלים התיקים של העדת קטין תהיה טלוויזיה במעגל סגור שתאפשר העדת קטין על-פי החוק.

מיכל רוזין: אגב, החוק שעבר השבוע ביום שני בקריאה שנייה ושלישית, החוק לגבי העדת קטין, שהתחיל בהצעת חוק פרטית של חברת הכנסת שאשא-ביטון, בהחלט מחייב אתכם כבר, כלומר זה לא רק מכוח חוק זכויות נפגעי עבירה אלא - - -

<חנית אברהם בכר: אין עם זה בעיה.

מיכל רוזין: כמה מתוקצב כזה?

<חנית אברהם בכר: אין בעיה תקציבית.

<חנית אברהם בכר: זה נרכש.

מיכל רוזין: מדוע זה ייקח שנה?

<חנית אברהם בכר: עכשיו, עד סוף 2016.

<חנית אברהם בכר: בשנת 2017 יבחנו את יתר בתי המשפט, הנוספים, הקטנים – יבחנו המשך רכישה והמשך התקנה, אבל אין בעיה.

<חנית אברהם בכר: אמורים לבחון, לרכוש.

מיכל רוזין: כולל מפעיל, כולל מי שיידע להפעיל?

מיכל רוזין: שלא תעמוד מצלמה ואף אחד לא יודע מה לעשות אתה.

מיכל רוזין: שלא יהפוך לרהיט.

<חנית אברהם בכר: אתמול דיברתי עם מישהו מהמחשוב שלנו.

<חנית אברהם בכר: הוא אומר: אם יש בעיה, בו במקום, אד הוק, הוא מתאים את הפתרון מיידית.

<חנית אברהם בכר: בבתי המשפט יש גם אנשי תחזוקה שאמורים לתת לזה את הפתרון.

<חנית אברהם בכר: זה לגבי הערכות VCR.

<נועה ברודסקי-לוי: בגלל שיש בתי משפט – אני מבינה שהם קטנים – שלא יהיו בהם המערכות- - -

<חנית אברהם בכר: אבל יש ערכות ניידות.

<חנית אברהם בכר: אם מתעקשים שיהיה בבית משפט מסוים, ויש החלטה שמורה בבית המשפט המסוים הזה, הולך להתקיים דיון בטלוויזיה במעגל סגור, יעבירו את הערכה.

<חנית אברהם בכר: יש ערכות נייחות ויש ערכות ניידות, שאפשר יהיה להעביר אותן.

<חנית אברהם בכר: נכון לעכשיו, זה מה שעושים.

<נועה ברודסקי-לוי: זה מה שרצינו לוודא – שיש פתרון גם במקרים כאלה, שצריך להעיד קטין בבית משפט מרוחק וקטן.

<חנית אברהם בכר: כבר היום זה קורה.

מיכל רוזין: למרות ששמענו בדיון הקודם את חלי ברכה, אם איני טועה, שדיברה על המחקר שתיאר את תנאי ההעדה של קטינים, ואנחנו שומעים את הקושי הרב בעניין הזה.

מיכל רוזין: טוב לדעת שברוב המקומות הגדולים עד סוף השנה יהיה, ונצטרך לבחון את זה הלאה, אם יש צורך והאם זה מתקיים.

מיכל רוזין: בסוף השאלה היא אם זה מתקיים והאם זה מקל את העדת הקטין.

מיכל רוזין: הרי אנחנו יודעים שהרבה מאוד תיקים נסגרים גם כי קשה מאוד להעיד קטינים במצבים שיש היום.

<חנית אברהם בכר: חשוב לי לציין בהקשר של המחקר, וציינתי את זה גם אתמול בוועדה לזכויות הילד – קיבלנו את המחקר.

<חנית אברהם בכר: גם בעקבות הדיונים שהיו פה בוועדת חוקה וגם בזכויות הילד, ובעקבות הבנות נוספות של שופטים שעוסקים בתחום, בהנחיית הנשיאה, בעקבות פגישה גם עם שרת המשפטים, הוקם צוות שופטים יחד עם אנשי ההנהלה, שאומרים תוך מספר חודשים להוציא את מסקנות המחקר, ולבחון את היישום שלהם.

<חנית אברהם בכר: בעצם אלה הנחיות מערכתיות, איך אפשר לייעל, אולי לנוהל – לא יודעת מה בסוף יוחלט, ובין היתר, גם עדות קטינים, גם חקירת קטינים.

<חנית אברהם בכר: כל מה שיעלה במחקר הזה, ייבחן וימליצו עליו.

מיכל רוזין: עד כמה אתם בקשר או פועלים מול החוקרים של ילדים ונוער?

מיכל רוזין: כי אחד הדברים שנטען – גם בוועדה הזאת וגם בוועדה לזכויות הילד – שחוקרי ילדים ונוער נוטים לא להמליץ על העדת קטין, כי הם גם מודעים לזמן הארוך שייקח עד שיתקיים המשפט, למשל, שבזמן הזה הם לא יוכלו להתחיל טיפול או תהיה בעיה עם חקירה, על עניין החדרים, של מעגל סגור – כל הדברים האלה.

מיכל רוזין: האם יש הנגשת המידע, שכן המערכת הולכת לקראת הנגשת האולמות לטובת העדת קטינים, גם לחוקרים?

מיכל רוזין: כי בסוף אנחנו צריכים לחבר את המערכות.

מיכל רוזין: כל אחד עובד לבד, אבל יש פה בסוף רשת שלמה שפועלת כדי- - -

<חנית אברהם בכר: גם בעקבות הדיונים האלה אנחנו שבנו והצפנו את הדברים.

<חנית אברהם בכר: אתמול בסוף הדיון שוחחתי עם ד"ר רונית צור, קיבלתי את הפרטים, העברתי אותם לחברי הצוות.

<חנית אברהם בכר: אני חושבת שחשוב שהיא תישמע בפני הצוות עצמו – זה אחרת מאשר רק לקרוא את המחקר.

<חנית אברהם בכר: גם אנחנו בלשכה המשפטית – למשל, הדוגמה שאם יש תיק שבו אמור קטין להופיע, שבסדר היום של המזכירות הוא יהיה בתחילת היום, ושהוא לא יצטרך להמתין.

מיכל רוזין: מי בודק שזה קורה?

<חנית אברהם בכר: זה עדיין לא גובש לידי נוהל או המלצות.

<חנית אברהם בכר: אני מאמינה שייקחו את כלל ההמלצות בסופו של דבר ויישמו אותן.

מיכל רוזין: למה כל כך קשה להוציא המלצות כאלה?

<חנית אברהם בכר: הנה, עובדים על זה.

<חנית אברהם בכר: אני מאמינה שתוך מספר חודשים זה יקרה.

<חנית אברהם בכר: באמת שמנו את זה בראש סדר העדיפויות שלנו.

<חנית אברהם בכר: יש צוות של שופטים שעובד על זה.

<חנית אברהם בכר: זה יקרה במספר החודשים הקרובים.

מיכל רוזין: חדרים.

<חנית אברהם בכר: חדרי המתנה – כפי שכבר קבוע בתקנות, ולא סתם – ככל הניתן, שיהיה חדר המתנה.

<חנית אברהם בכר: גם בעקבות הדיון הקודם- - -

מיכל רוזין: מכירה את זה שיש חדר פנוי בבית?

מיכל רוזין: מייד הוא הופך למחסן.

<חנית אברהם בכר: אני מסכימה.

<חנית אברהם בכר: זה בדיוק התשובה שאמרו לי.

<חנית אברהם בכר: אבל עושים באמת את המרב של המאמצים.

<חנית אברהם בכר: אין מצב שילד ישב מחוץ לאולם.

<חנית אברהם בכר: מאבטח של משמר בתי המשפט מלווה אותו.

מיכל רוזין: נשמע מפחיד.

<חנית אברהם בכר: הם אנשים נחמדים...

מיכל רוזין: גם פה בכנסת המאבטחים נחמדים, אבל כשהם מוציאים מהמליאה, זה לא נעים...

<חנית אברהם בכר: צריך למצוא את האיזון הנכון.

<חנית אברהם בכר: אנחנו חושבים שזה הדבר הנכון, אלא אם כן הוא לא רוצה, וזה בסדר.

<חנית אברהם בכר: המזכיר הראשי מפנה את המשרד שלו, או כל משרד אחר.

<חנית אברהם בכר: כן שמנו את זה בראש סדר העדיפויות.

<חנית אברהם בכר: כתבנו מספר פניות, כך שבעתיד, ככל שייבנו בתי משפט, כן יהיה חדר המתנה נפרד עם משחקים וספרים לילדים.

<חנית אברהם בכר: אני לא יכולה לדעת מה בסופו של דבר יקרה, כי כמו שאת אומרת – ברגע שיש חדר פנוי, תופסים אותו.

מיכל רוזין: האם בתוך ההמלצות האלה יהיה גם נושר של שמיעה ברצף?

מיכל רוזין: כלומר שדיון יהיה יחסית ברצף ולא יימשך?

מיכל רוזין: אני יודעת שזה לא מעניין הדיון הזה, אבל אני חושבת שהפרשה המזעזעת עם ילד המריבה – לא יודעת אפילו איך לקרוא לזה – בין הורים מאמצים לאב ביולוגי, חלק מהעניין זה התמשכות הדיונים שלא מסתיימים.

מיכל רוזין: השמיעה ברצף היא מאוד חשובה בעניין ההמלצות, ודאי ילד שצריך להעיד ולא אחרי חודש או חודשיים או שלושה או ארבעה, שוב להעלות את הדברים, והאם אתם לוקחים בחשבון – וכן זה עניין תקציבי – הכשרת השופטים בעניין העדת קטינים והשימוש במערכת הטכנולוגית וכל העניין הזה, והתייחסות בכלל?

מיכל רוזין: תכתבו בהמלצות: יש לעודד רצף שמיעתי, יש לפעול – הרי לא תכתבו את זה כהכרח – כך שהדיונים האלה יהיו הראשונים בסדר-היום וכדומה.

מיכל רוזין: איך בכל זאת - צריך להנגיש את זה גם לשופטים.

מיכל רוזין: צריך גם הכשרה לשופטים, שיכירו את המערכות, יבינו.

מיכל רוזין: עד כמה אתם לוקחים את זה בחשבון?

<חנית אברהם בכר: הכשרות של שופטים - יש השתלמות חובה לכל השופטים הפליליים.

<חנית אברהם בכר: יש בין היתר נושאים שעוסקים בחקירת ילדים, אבל בהנהלת בתי המשפט אנחנו לא מנחים את המכון להשתלמות שופטים.

<חנית אברהם בכר: זה מכון נפרד.

מיכל רוזין: אבל זה לא הכשרות חובה.

<חנית אברהם בכר: זו השתלמות חובה, אבל יש נושאים שהם קבועים.

<חנית אברהם בכר: אני יודעת שחקירת ילדים מופיע.

<חנית אברהם בכר: אבל כפי שאת אומרת, הדגש לגבי טלוויזיה במעגל סגור- - -

מיכל רוזין: אני אומרת שתיקחו את זה בחשבון.

מיכל רוזין: אתם עובדים עכשיו על ההמלצות.

מיכל רוזין: שחלק מההשתלמות הזאת תהיה גם להנגיש את זה, כי כולנו בני אדם ולכולנו לפעמים קשה עם עניין טכנולוגי.

מיכל רוזין: הדור הבא – לא תהיה לו שום בעיה עם טכנולוגיה.

מיכל רוזין: אנחנו עדיין דור המעבר.

<חנית אברהם בכר: אעביר את ההמלצה שלך לצוות שכבר עכשיו נפגש.

<חנית אברהם בכר: אני מקווה מאוד שזה יילקח, ובסופו של דבר בין חלק מהמסקנות יהיה שהמכון להשתלמות שופטים ירצה וידון ויבחן גם את הדברים האלה.

<נועה ברודסקי-לוי: תוך הגברה בעיקר של מודעות השופטים – זה חלק מאוד מרכזי מהעניין, להבין כמה זה משפיע על אותם קטינים, ומתוך זה לגייס אותם לעשות ככל האפשר נעים.

<נועה ברודסקי-לוי: לעשות את הדיונים ברצף, לקבוע אותם בשעות כאלה, לדאוג שהעדות תיעשה בצורה כזאת ולא רק מאחורי פרגוד – כל הדברים האלה, שמי שלא מתמצא בהם, יכול להיות שזה נראה קטן, אבל זה מאוד-מאוד משמעותי עבור אותו ילד.

מיכל רוזין: אני רוצה לעבור לנושא של חקירות פדופיליה ברשת.

<ליאת קליין: אפשר שאלה לפני כן?

<ליאת קליין: זה לא על מנע אבל סביב הנושא הזה, כי אנחנו בדיון תקציבי על חוק זכויות נפגעי עבירה, ושמעתי את נועה אומרת בהערת אגב – החלטנו שזה יהיה על דרך מנע.

<ליאת קליין: הדיון המהותי – אני חושבת שגם בתוך השיח התקציבי צריך להיאמר, והגיע הזמן לפתוח את הדיון המהותי הזה, כי זה כן קשור בסופו של יום לכסף ולתקנים – את הדיון המהותי של מה היתה כוונת המחוקק, כשנקבע שנפגע עבירה יקבל עדכון לקבל עדכון מה קורה עם התיק שלו?

<ליאת קליין: האם באמת החלטנו שזה יהיה רק – אני רואה דה פקטו שיש מערכת מנע, אבל האם באמת זו ההחלטה המהותית שעליה אנחנו מדברים?

<ליאת קליין: כי גם חוק זכויות נפגעי עבירה יצר מדרג בין כלל העבירות, ויש – נפגעי עבירה – מדובר בקשת מאוד רחבה של נפגעים.

<ליאת קליין: זה יכול להיות פריצה לרכב וזה יכול להיות עבירות מאוד קלות וזיופי צ'קים, אבל יש קבוצות מיוחדות של נפגעי עבירות מין ואלימות חמורה, שמקבלים מעמד מיוחד.

<ליאת קליין: אני כן חושבת שהקבוצה הזאת של נפגעי עבירות המין ואלימות חמורה, מה שהם רוצים ומה שחוק זכויות נפגעי עבירה התכוון כשאמר שהם צריכים לקבל עדכון – זה לא הודעת מסרון של מערכת מנע; הרעיון הוא שיהיה להם גורם אנושי שאפשר לדבר אתו, שיכול לקבל עדכון.

<ליאת קליין: אנחנו פנינו לפרקליט המדינה ולמשנה שלו, כדי שיהיה נוהל של יצירת קשר, נפגש עם נפגעות לפני קבלת החלטה על תיק, שיהיה איזשהו גורם שמדבר אתה לפני שהיא מקבלת איתות בטלפון על תיק שנסגר, שמישהו יראה אותה בתוך המערכת.

<ליאת קליין: אנחנו מקבלים פה בשורות מאוד טובות מהשר לביטחון פנים, ברכות לגלעד ארדן – אני רוצה לשמוע בשורות כאלה גם משרת המשפטים.

<ליאת קליין: התשובות שאנחנו מקבלים, שזה קשור לכסף וקשור לתקינה, הפרקליטות קורסת, יש להם הרבה מאוד תיקים והם עושים עבודה חשובה.

<ליאת קליין: ששרת המשפטים תבקש תקצוב, שיהיו עוד תקנים לדבר הזה של יצירת קשר.

<ליאת קליין: אם זה משהו שמסכימים עליו מהותית וזה נופל על כסף – זה בדיוק המהות של לדבר על זה פה בדיון הזה, כי עד שלנפגע עבירה לא תהיה כתובת ולא יהיה נוהל מחייב, ויהיה תקצוב גם למערכות – המערכות לא צריכות לקרוס בגלל שמטילים עליהם את הנטל הנוסף – אני חושבת שבזמן הזה, שאני מחכה לתשובה מפרקליטות המדינה, שגם איתות מכיוון הכנסת יכול לומר מה היתה כוונת המחוקק כשדיברו על עדכון לנפגעי עבירה.

מיכל רוזין: בבקשה.

<רחלי הכהן: רחלי הכהן, המועצה לשלום הילד.

<רחלי הכהן: אני רק רוצה להוסיף גם לסוגיה התקציבית הזאת, שיש עוד נושא שקשור למערכת מנע, שכבר הרבה פעמים דיברנו גם עם משרד המשפטים על זה, וזה משהו שלא מתקדם, בין היתר בגלל עלות תקציבית – זה העניין של קטינים שהם בחלופת מעצר במעונות נעולים.

<רחלי הכהן: המעונות האלה בכלל לא מחוברים למערכת מנע.

<רחלי הכהן: לכן נפגעים שנפגעו מאותם קטינים בכלל לא מיודעים.

מיכל רוזין: נכון.

מיכל רוזין: העלינו את זה בישיבה.

מיכל רוזין: אני רוצה שוב לומר – אין ספק שהנושא הזה מאוד חשוב.

מיכל רוזין: גם דיברנו עליו כמה פעמים, כשדיברנו על מערכת מנע, ואני מוכנה להקדיש ישיבה שלמה רק לנושא הפרקליטות והתקנים ושיפור המערכות לעניין הדיווחים והעדכונים.

מיכל רוזין: שמתי על סדר-היום ועל השולחן כמה נושאים, ולפי זה באו המוזמנים עם תשובות, והקפדתי שיבואו עם תשובות כדי שזה לא יהיה דיון באוויר.

מיכל רוזין: לכן אני רוצה להמשיך, אבל הדברים מאוד חשובים, ליאת, ונקיים על זה דיון – אין ספק שזה חשוב.

מיכל רוזין: אני רוצה לדבר על יחידת הסייבר.

מיכל רוזין: דעו לכם – אני אומרת פה בהערת סוגריים – אני נמצאת בוועדת המשנה של סייבר בחוץ וביטחון.

מיכל רוזין: כל פעם שאני נפגשת עם כל הגורמים, אני תמיד שואלת מה עם המשטרה, כי איכשהו שוכחים להזכיר אתכם בתמונה, ואני שואלת: מה עם המשטרה, והאם יש לכם מספיק תקנים.

מיכל רוזין: אומרים לי: זה לא אנחנו – צריך לדבר עם ההוא.

מיכל רוזין: אז הנה הגיע הדיון, ואני באה ממקום שאני באמת חושבת שיחידת הסייבר במשטרה צריכה להיות גדולה, משמעותית, רצינית.

מיכל רוזין: אני חושבת שיש לכם הרבה מאוד משימות לפתחכם, שלא מקבלות כרגע מענה הולם – לא כי אתם אנשים לא ראויים שרוצים לפעול, אלא כי היכולת לעמוד בשטף – נאמר כך – של עבירות הסייבר, שרק ילכו ויגברו, בין אם זה בתחומים הפליליים ובין הכלכליים, ככל שהרשת תופסת יותר מקום בניהול חיינו, נאמר את זה כך, וכל המוסיף גורע.

מיכל רוזין: אני רוצה להבין – גם הבנתי שמוקמת תוכנית חדשה בדיוק לגבי העניין של אלימות ברשת, בעיקר לבני נוער, אני רוצה לשמוע, ובעיקר – כל פעם אני שומעת – יש לנו 11 חוקרים, 20, יש לנו 100 חוקרים, וכשאני שואלת כמה עוסקים בפדופיליה, אומרים לי: שניים.

מיכל רוזין: סתם זרקתי מספרים.

מיכל רוזין: אני רוצה לשמוע את הנתונים – אם יש צורך להקצות יותר תקנים, אם יש צורך יותר תקציב בעניין.

מיכל רוזין: אין ספק שהנושא הזה הוא מגפה היום ברשת, וכולנו שומעים על קצה קצהו, ואתה ודאי תדבר על ה-dark net וכל מה שאף אחד פה בחדר – אולי חוץ ממך – לא מכיר ולא מתעסק אתו.

<ירון שטרן: שלום, אני ירון, ראש חוליית סייבר מחטיבת חקירות.

<ירון שטרן: נמצא אתנו גם אורי שדה מיחידת הסייבר, שאמון על הנושא של הלוחמה בפדופיליה.

<ירון שטרן: הוא עוד מעט ירחיב על הפעילות של הצוות שלו.

<ירון שטרן: נתחיל על הפריסה בכל משטרת ישראל.

<ירון שטרן: מדובר על כ-100 שוטרים שאמונים על חקירות בעולם הסייבר.

<ירון שטרן: הם חוקרים הכול – פדופיליה ושאר הדברים שקורים בסייבר.

<ירון שטרן: אבל מכיוון שאנחנו יודעים שנושא הפדופיליה מאוד חשוב לנו במשטרת ישראל, יש צוות ייעודי ביחידת הסייבר, שכל תפקידו הוא לרכז את הנושאים של הפדופיליה, לבצע עבודה מחקרית מעמיקה, לשבת בקשרים עם גופים בין-לאומיים בתחום הזה, האינטרפול, ועוד מעט אורי יפרט ככל שיוכל.

<ירון שטרן: זה צוות ייעודי שזה מה שהוא עושה 365 יום בשנה.

<ירון שטרן: אין לו מטלות אחרות.

מיכל רוזין: כמה הוא מונה?

<ירון שטרן: עוד מעט אורי ירחיב עליו.

<ירון שטרן: הצוות הוא צוות שתפקידו לרכז פרשיות.

<ירון שטרן: ברגע שיש לו פרשייה, הוא מפעיל את כל 100 השוטרים האחרים בכל הארץ, כלומר אם יש לו חשודים מהצפון, פרשייה שהחשודים מתפרסים לצערנו בכל הארץ, אורי כותב פקודת מבצע, ואנחנו משטרת ישראל כולנו נעמדים לדגל ומסתערים על היעד.

<ירון שטרן: מבחינה זו אפשר לומר שיש לנו 100 שוטרים ויש צוות כוח משימה ייעודי שמטפל רק בפדופיליה.

מיכל רוזין: כמה מהם סטודנטים?

מיכל רוזין: כמה עבודה קבועה?

מיכל רוזין: כי ראיתי שאתם מעסיקים סטודנטים, יושבים על האינטרנט.

מיכל רוזין: כנראה עושים עבודה מצוינת, ועדיין- - -

<אורי שדה: אנחנו מתמקדים בתחום של חקירת פדופיליה נטו.

<אורי שדה: זה אנשים שחוקרים את התחום הזה, באופן בלעדי, יש ארבעה.

<אורי שדה: כאלה שמתעסקים בסייבר – נכון שכשיש מבצע שמצריך כוח תגבור, מקבלים תגבור באופן נקודתי.

<אורי שדה: רמזת שיש היוזמה החדשה – בהובלת המשרד לבט"פ והמשטרה יחד, להקים מערך שיטפל נקודתית בפשיעה כנגד קטינים ברשת.

מיכל רוזין: תוכנית מאור?

<אורי שדה: נכון.

<אורי שדה: בדגש על העבירות של מין ופדופיליה.

<אורי שדה: שם אנחנו מדברים על הגדלה גם של החקירות, גם של המודיעין.

<אורי שדה: המערך כולו הוא גדול, וזה משחק שונה לגמרי מהמצב הנוכחי.

מיכל רוזין: כמה שאלות.

מיכל רוזין: קודם כל, הארבעה בצוות הייעודי – הם שוטרים?

<אורי שדה: כן.

מיכל רוזין: מה ההכשרה שלהם?

<אורי שדה: חוקרי מחשב מיומנים, שבמהלך עבודתם עוברים הכשרות בארץ ובחו"ל על כלים ייעודיים לתחום הפדופיליה.

<אורי שדה: הצוות עושה גם פעולה יזומה כדי לאתר קורבנות כאלה ואחרים, וגם עובד בשיתוף פעולה הדוק- - -

מיכל רוזין: ילדה בת 13 - אני לא חושפת שום דבר סודי, שאומרים לי – אל תחשפי – הכול נחשף בתוכניות טלוויזיה שהם שיתפו פעולה לחלוטין, וטוב שכך.

מיכל רוזין: אני חושבת שטוב שיידעו גם הפדופילים שיש מי שעוקב אחריהם ותופס אותם.

מיכל רוזין: זה חלק מהמטרה של לפרסם דברים.

מיכל רוזין: אני לא מאמינה בהסתרת דברים.

מיכל רוזין: לא הייתי יודעת אם לא.

<ירון שטרן: אוסיף – זה היה פרסום של המשטרה, שהיחידה שהפעילה סוכנת ברשת, היא בכלל לא מיחידת הסייבר; היא מאחת המחוזות, שזה בנושא העניין של כל המחוזות, כך שאפשר לומר שגם מעבר ל-100 שוטרים יש לנו מעגל נוסף של המשטרה שפועל בתחום ומסייע בעניין.

מיכל רוזין: אורי, אתה אומר שעברתם הכשרות גם במדינות אחרות?

<אורי שדה: כן.

<אורי שדה: דרך ארגונים – אנחנו עובדים בשיתוף פעולה הדוק עם היורופול ועם האינטרפול סביב ענייני הכשרה בתחום הספציפי הזה, ויש שיתוף פעולה בקהילה הבין-לאומית של רשויות אכיפת החוק.

<אורי שדה: בנושא הפדופיליה יש שיתוף פעולה מצוין מתוך הבנה שזה תחום חוצה גבולות ופדופילים משתפים פעולה באופן בין-לאומי, אז ודאי שהמשטרה צריכה.

מיכל רוזין: ממה שאתה יודע במדינות אחרות, כמה מונה צוות חוקרים בתחום הפדופיליה במשטרות אנגליה, גרמניה, צרפת?

<אורי שדה: אין לי הנתונים לפניי.

<אורי שדה: אני חושב שברור שהמצב כיום – אנחנו רזים, וזה המצב שהביא ליוזמה החדשה ולהגדלה הבאה עלינו לטובה בעניין הזה.

<אורי שדה: כמובן, זה גם תלוי גודל האוכלוסייה.

<אורי שדה: זה תחום שמשטרות רבות בעולם נכנסו אליו בעשור האחרון, יותר ויותר מומחיות וכלים מתוך ההבנה שהוא גדל ללא הפסקה.

מיכל רוזין: תוכנית מאור – כמה אמורים לעבוד בפשיעת קטינים ברשת, עד כמה – חלק מזה, אני מניחה, הם לא רק חוקרים אלא גם להדרכות.

מיכל רוזין: ראיתי חלק מהתוכנית שהוצגה בכנס של המועצה לשלום הילד.

מיכל רוזין: כמה תקנים יש ליחידה?

<אורי שדה: הדברים האלה עוד לא אושרו סופית.

<אורי שדה: הם בעבודה ממש בימים האלה, אבל הכיוון הכללי הוא של מערך שמשלב שוטרים ואזרחים, נציגי משרדי ממשלה שונים – סדר גודל של 130 איש.

מיכל רוזין: ואתה לא יודע את החלוקה.

<אורי שדה: היא לא סגורה סופית.

מיכל רוזין: והתוכנית הזאת לא תהיה חלק מתקציב 2018-2017?

מיכל רוזין: אולי נשאל את איתן?

מיכל רוזין: מאוד, שחשפו אותה בכנס של המועצה לשלום הילד, והיא נראית בהחלט תוכנית שעבדו עליה רבות ובנו, תוכנית מאוד רצינית שמבינה גם את המטריה, את החומר, וגם מתכוונת לפעול בעניין – נראית על הנייר – מאוד הולמת ונכונה לעניין.

מיכל רוזין: מדובר ב-130 תקנים.

מיכל רוזין: זה משהו שמגיע עם התקציב הקרוב?

<איתן גולדפלם: זו תוכנית שתוקצבה בדו-שנתי – 2018-2017, 131 תקנים, ממשאבים גם מהשוטף וגם מתקציבים חד-פעמיים להקמת המערכות השונות.

<איתן גולדפלם: היא מתוקצבת.

מיכל רוזין: בכמה?

מיכל רוזין: זוכר?

<איתן גולדפלם: לא זוכר מספר, אבל כל הדרישה של המשרד לביטחון פנים להקמת היחידה הזאת, של המערך הזה - - -

מיכל רוזין: כלומר אם אחזור לחדר שלי ואכניס את הדיסק און-קי למחשב ואסתכל בתקציב המשרד לביטחון פנים- - -

<איתן גולדפלם: זה לא סעיף תקציבי צבוע, אבל אוכל להעביר לכם מייד בתום הישיבה- - -

מיכל רוזין: אני אשמח.

מיכל רוזין: וגם אם אפשר, את תוכנית החלוקה – כמה מתוך זה חוקרים, כמה מתוך זה מדריכים, כי חלק מהעניין, הבנתי, זה שיתוף פעולה עם משרד החינוך, פעילות בבתי ספר – זה באמת חשוב, רק בסוף השאלה היא כמה יושבים על הרשת.

<איתן גולדפלם: נעביר לוועדה.

מיכל רוזין: תודה.

מיכל רוזין: תרצה להוסיף על ה-dark net, על היכולת להתמודד?

<אורי שדה: לא כל כך...

<אורי שדה: רשויות אכיפת החוק עובדות גם ב- dark net.

<אורי שדה: כמובן, מאתגר, אבל תשומת הלב מופנית אליו.

<אורי שדה: כולנו יודעים שיש בו הרבה פעילות עבריינית.

מיכל רוזין: ראיתי שאתם מעסיקים סטודנטים ככוח עזר לעניין, או זה לא משהו שהבנתי נכון?

<אורי שדה: בתחום הפדופיליה – לא.

<אורי שדה: מועסקים בו רק שוטרים.

מיכל רוזין: תודה רבה.

מיכל רוזין: הנושא הבא הוא הרווחה – בהמשך לדיונים הקודמים, ארצה שנדבר – דיברנו בזמנו על הקמת הוסטלים נוספים למטופלים לאחר שחרור עבריינים.

מיכל רוזין: רציתי לדעת, מה מספר המטופלים היום בשיקום, והאם יש קושי, חוץ מאשר הקושי שאנחנו יודעים, שלא קשור בתקציב, של מציאת מקום, האם יש קשיים תקציביים שכרגע ניתן לפתור אותם בתקציב הקרוב?

מיכל רוזין: האם יש רצון לשיתוף פעולה מצד המשוחררים להצטרף לתוכנית?

מיכל רוזין: כמה מצטרפים לתוכנית?

מיכל רוזין: האם זה במספרים עולים שהם מצטרפים לתוכנית, והאם באמת יוקם עוד – חוץ מהאזור עכשיו – במקומות נוספים בארץ?

מיכל רוזין: ובבקשה תרחיבי כל מה שאת חושבת לנכון, מה שלא שאלתי.

<גליה ניב: שמי גליה ניב.

<גליה ניב: אני הממונה על הרישוי לפי חוק הגנה על הציבור מביצוע עבירות מין, משרד הרווחה.

<גליה ניב: היו כאן כמה שאלות.

<גליה ניב: אתחיל מזו על הכסף, כי היא הכי פשוטה – אין בעיה של כסף כרגע.

<גליה ניב: החוק הזה תוקצב.

מיכל רוזין: זה מה שהאוצר הכי אוהב לשמוע...

מיכל רוזין: אנחנו שמחים לשמוע.

מיכל רוזין: יש לנו יום אופטימי.

<גליה ניב: אנחנו תוקצבנו.

<גליה ניב: החוק הזה תוקצב, כפי שידוע.

<גליה ניב: כל הפעולות תוכננו מראש ותוקצבו בהתאם לתכנון.

<גליה ניב: יש לנו תקציב ל-2017 ול-2018, שאמור לענות על הצרכים.

<גליה ניב: אם נצטרך יותר, נבקש, וכשאנחנו מבקשים, אנחנו מקבלים.

מיכל רוזין: כמה תת-ביצוע עד עכשיו בתקציב?

מיכל רוזין: כלומר מה הוקצב ל-2016-2015 ולא נוצל?

מיכל רוזין: כי יופי שנותנים תקציב, אבל אם לא משתמשים בו, זה גם שאלה.

<גליה ניב: זה נכון, ואם יש אי-שימוש, יש לו גם הסברים שיבואו לידי ביטוי בחלק המקצועי של התשובה שלי.

<גליה ניב: התקציב מחולק לשני חלקים מרכזיים: הראשון הוא הנושא של הערכות מסוכנות, והשני הוא יישום חלק השיקום, כלומר השיקום המונע – הטיפול.

<גליה ניב: להערכות מסוכנות – מדובר בסעיף תקציבי שמנוצל לחלוטין.

<גליה ניב: גם ביקשנו וקיבלנו הרחבה של התקציב הזה.

<גליה ניב: אדבר על 2017 ו-2018 – כי 2016 נגמרה – מה שיעמוד לרשותנו ב-2017 בחלק הזה זה 4 מיליון ו-200,000 שקל, וב-2018 יתוספו עוד 500,000 שקל, כי אנחנו רואים שיש לנו עלייה של מאה הערכות מסוכנות מדי שנה.

מיכל רוזין: זה עומד בהתאמה לעלייה בכמות הנכלאים?

מיכל רוזין: זה נשמע לי לא הגיוני.

<גליה ניב: לא.

<גליה ניב: אל"ף, זה לא רק נכלאים.

<גליה ניב: אני מזכירה שחוק הגנה על הציבור מתייחס לכל עברייני המין המורשעים בשלבים שונים של ההליך הפלילי, כאשר פרק השיקום נותן מענה גם בשלבים של במקום מאסר, כלומר ניתן לקבל אותו בשלב של צו מבחן, או כתנאי מפני שחרור על מאסר, או בכלל בשלב של צו פיקוח, שזה יכול להיות לפני מאסר או אחריו – אז אנחנו לא מדברים רק על אסירים משוחררים.

מיכל רוזין: אז ממה נובעת העלייה?

<גליה ניב: העלייה בהערכות מסוכנות לא משקפת עלייה במספר המופנים לטיפול דווקא, אלא אנחנו רואים הערכות מסוכנות חוזרות לאותם אנשים, כלומר אדם בוצעה לו הערכת מסוכנות לצורך גזר הדין, אחר כך למשל ריצה מאסר, ואז לפני השחרור מבוצעת הערכת מסוכנות נוספת.

<גליה ניב: ככל שאנחנו מתקדמים עם השנים מאז חקיקת החוק, כך אנחנו רואים יותר אנשים שיש להם הערכות מסוכנות חוזרות.

<גליה ניב: מכאן נובעת העלייה של מאה הערכות מדי שנה.

<גליה ניב: זה לעניין הערכות מסוכנות.

מיכל רוזין: משהו לא מסתדר לי עם המספר, עם עלייה של מאה הערכות מסוכנות.

מיכל רוזין: כי גם אם יש אנשים שעשו להם את האבחון הזה לפני המאסר ועושים להם אחרי המאסר – זה גם היה קודם, ואם אין עלייה בכמות האנשים שנאסרים בגין העבירות הללו, העלייה צריכה להיות לינארית יותר.

מיכל רוזין: יש פה קפיצה.

<אסף זגורי: זה חופף אתנו, עם יחידת הפיקוח.

<אסף זגורי: כמעט מאה מפוקחים בשנה – עלייה.

<אסף זגורי: חלקם אנחנו מאריכים את צווי הפיקוח.

מיכל רוזין: אבל במה זה השתנה מלפני שנתיים?

<גליה ניב: ככל שאנחנו מתקדמים בשנים מהמועד שבו נחקק החוק והתחילו לבצע הערכות מסוכנות, כך יש יותר אנשים שהתקדמו עם השנים ועדיין צריך לבצע עליהם הערכות מסוכנות למטרות שונות.

<גליה ניב: נתתי דוגמה אחת של שני שלבים, אבל יכולים להיות הרבה יותר שלבים.

מיכל רוזין: כלומר גם מפוקח אחרי חמש שנים עושים לו שוב.

<אסף זגורי: אם אחרי שנתיים-שלוש לא באופן ישיר – מקסימום זה חמש שנים.

<אסף זגורי: בכל מקרה מי שמסיים את החמש שנים במסוכנות גבוהה, אנחנו עושים לו הערכת מסוכנות.

<גליה ניב: הערכת מסוכנות תקפה לשנה.

<גליה ניב: יכול להיות מסיבות שונות שיבקשו, אחרי שעברה שנה והוא מבקש פתאום תוכנית לשיקום מונע ואנחנו מאפשרים לו – אנחנו צריכים הערכה.

<גליה ניב: או יש בקשה מסיבה כזו או אחרת לשינוי תנאי הפיקוח – גם זה דורש הערכה מחודשת, וככל שחולפות השנים כך יש יותר הערכות.

<גליה ניב: לגבי מספר המטופלים – אנחנו רואים שיש – ככלל, מופנים לשירות המבחן למבוגרים מדי שנה כ-800 עברייני מין בשלבים שונים של ההליך הפלילי.

<גליה ניב: ב-2017 אנחנו צופים כ-850 - בשלבים השונים.

<גליה ניב: אם אנחנו מתייחסים לכל המערכת – גם הערכות מסוכנות וגם טיפול, אנחנו יכולים לדבר ב-2018 על כ-950, אבל הכול תחזיות.

מיכל רוזין: זה כולל את התוכנית החדשה למכחישים?

<גליה ניב: אין תוכנית חדשה למכחישים.

<גליה ניב: אני מזכירה שחוק הגנה על הציבור מתייחס לעברייני מין מורשעים.

מיכל רוזין: אבל אחד הדברים שאמרתם בדיונים הקודמים, שהקושי בשיקום, בטיפול המונע, הוא כאשר מדובר במכחישים.

מיכל רוזין: אמרתם שכן מצאתם את הדרך עכשיו לייצר קבוצות או טיפול שהוא למכחישים.

מיכל רוזין: זה לא מעלה את המספר?

<גליה ניב: אסביר.

<גליה ניב: אנחנו מטפלים גם באנשים במסגרת חוק ההגנה על הציבור וגם באנשים שהם בנוסף למטופלים שהם במסגרת חוק ההגנה על הציבור – למשל אנשים שמופנים לשירות המבחן בשלב המעצר.

<גליה ניב: יכול להיות שבשלב הזה הוא עדיין מכחיש, אבל- - -

מיכל רוזין: אני מכירה אסירים שאחרי שנים הם מכחישים.

<גליה ניב: לעניין אסירים – זה כבר התוכניות שיש בתוך השב"ס; אני יכולה לדבר על התוכניות שיש בקהילה.

<גליה ניב: בקהילה אנחנו כן מאפשרים – בתוך שירות המבחן יש קבוצות הכנה פסיכו חינוכיות לעברייני מין, שיכולים להיות בשלבים השונים – גם בשלב מעצר – ואז לא בהכרח הם מודים בעבירה, אבל אנחנו כן מסייעים להם לעבוד על נושאים שקשורים לנושא.

<גליה ניב: למשל, לעבוד על עיוותי חשיבה באופן כללי, או לעבוד על יחסים בין-אישיים באופן כללי, שזה נושאים שאחר כך יוכלו לתרום להם להגיע לטיפול הייעודי אם יצטרכו, במצב טוב יותר.

<גליה ניב: בשירות המבחן הפעלנו בשנה האחרונה 18 קבוצות לטיפול בעברייני מין ברחבי הארץ.

<גליה ניב: מתוכן 6 היו קבוצות פסיכו חינוכיות, וכל היתר – קבוצות לטיפול ייעודי, כלומר הטיפול הייעודי ניתן למי שכבר מודה בכך שיש לו איזושהי בעיה בתחום המיני, ושהוא צריך לקבל טיפול בנושא הזה.

מיכל רוזין: אמרתם – לא זוכרת אם זו היית את, סלחי לי – אבל אמרתם שעשיתם מחקר בנושא המכחישים, ועשיתם בדיקה לגבי עם מה הם נכנסים לקורס ומה הם יוצאים?

<גליה ניב: לגבי מכחישים אצלנו אין מחקר.

מיכל רוזין: אז באופן כללי לגבי הטיפול, דיברתם על כך שיש מחקר שמלווה את איכות הטיפול, איכות הפעילות, והשיקום – כלומר עם מה הוא נכנס, באיזה עמדות, באיזה מצב, וכיצד הוא יוצא אחרי טיפול.

מיכל רוזין: יש תוצאות?

<גליה ניב: דיברתי על שני דברים: על מחקר שכבר נעשה והסתיים, של פרופ' מלי שחורי מאוניברסיטת אריאל, שבדקה את הטיפול שניתן במתכונת שאנחנו נותנים אותה בתוך מרכז היום שלנו, והמחקר העיד על הצלחה מאוד מרשימה – גם כשמתייחסים למחקרים דומים בעולם.

<גליה ניב: מדובר בפחות מ-3% רצדיביזם ועל בעיקר הבנה והפנמה של המטופלים את התהליך, את מערכות היחסים שלהם ואת התכנים הנדרשים.

<גליה ניב: בנוסף דיברתי על מיזם תוצאות שאנחנו עושים במשרד יחד עם מכון ברוקדייל.

<גליה ניב: הוא אמור לבדוק את התוצאות של הטיפול שניתן בקבוצות בתוך שירות המבחן וגם במרכז היום.

<גליה ניב: לא מדובר במחקר אלא במהלך שהוא מתמשך – באופן קבוע כל מטופל שייכנס לקבוצה שלנו, ייבדק בהתחלה, ויידע שהוא נבדק גם בסוף מתוך מחשבה שלנו שגם אנחנו וגם המטופלים שלנו צריכים לדעת איפה הם נמצאים ולאילו הישגים הם הגיעו.

מיכל רוזין: מתי התחלתם?

<גליה ניב: לפני שנה עשינו את המדידה הראשונה של הפילוט, לפני מספר חודשים עשינו את המדידה השנייה של הפילוט.

<גליה ניב: אנחנו אמורים לקבל את הממצאים של הפילוט, שאתו נצא לדרך בשגרה, ממש בימים אלה ממכון ברוקדייל.

<גליה ניב: משם זה יהפוך להיות חלק קבוע בעבודה שלנו בקבוצות האלה.

<גליה ניב: בהתאם לזה נראה כיצד אנחנו מתקדמים.

מיכל רוזין: אני מבקשת שגם הוועדה – אם תרצו לבוא ולהציג את זה – בשמחה, אם תרצו להעביר לנו בכתב.

מיכל רוזין: אני חושבת שזה נושא מאוד-מאוד חשוב, כי אני פה עומדת רגע לצד האוצר – משקיעים תקציבים בצדק, ואנחנו מאמינים בטיפול ושיקום עברייני מין.

מיכל רוזין: לכן אנחנו גם רוצים לראות שאכן יש תוצאות, כלומר שלא רק שנוצל התקציב אלא נוצל בצורה מיטבית ביותר.

מיכל רוזין: בסופו של דבר האנשים האלה חוזרים לחברה.

מיכל רוזין: המטרה שלנו – שהם יסיימו להיות מפוקחים ויחזרו לחברה, ואנחנו רוצים לדעת שהתהליך הוא נכון ופועל לטובת האינטרס הציבורי.

<גליה ניב: גם אנחנו רוצים.

<גליה ניב: אני יודעת.

<גליה ניב: לכן חשוב שתציגו את הדברים האלה – כמו שאמרתי, לא מספיק שאנחנו מחוקקים ומייצרים את המערכות; בסוף אנחנו צריכים לבדוק את עצמנו ולראות שהן עובדות כמו שצריך, ואם לא, צריך לתקן, צריך לתקצב וכדומה.

<גליה ניב: שאלה נוספת שנשאלנו קשורה למרכזים לשיקום מונע ולאילו מרכזים נפתחו ולאן פנינו.

<גליה ניב: כפי שציינתי בישיבות קודמות – וגם אעדכן כעת מה התפתח מאז – אנחנו הקמנו, בנוסף לקבוצות שפועלות, כפי שציינתי, בשירות המבחן בכל רחבי הארץ – ויש גם קבוצות ברשות לשיקום האסיר – בנוסף לזה הקמנו מרכזים לשיקום מונע, מורשים, על פני הרצף השיקומי.

<גליה ניב: המרכז הראשון כולל את כל שלבי הרצף – כולל הוסטל שמיועד לעד 24 מטופלים, מרכז יום בשלבים שונים – שלב מאוד אינטנסיבי, שמגיעים אליו מדי יום מהבוקר ועד אחרי הצהריים – יכולים להיות בו מטופלים 20 אנשים בו זמנית בשלב זה; בשלב ב' יכולים גם להיות מטופלים 20 אנשים בו זמנית, והוא מיועד לאנשים שמגיעים שלוש פעמים בשבוע משעות אחר הצהריים עד הערב.

<גליה ניב: יש שלב מעקב לכל אחד מהשלבים שניתן להגיע אליו, והוא קצת פחות מוגבל מבחינת המטופלים שלו – זה יותר בהתאם לצרכים.

<גליה ניב: הוא גם פחות מוגבל מבחינת סדר היום שלו, כלומר מטופל שצריך מעקב פרטני, יקבל מעקב פרטני; מטופל שצריך גם קבוצתי, יקבל גם קבוצתי.

<גליה ניב: באותה מסגרת מתנהלת גם קבוצה אינטנסיבית שנפגשת פעמיים בשבוע, בלי קשר למרכז היום, שנותנת מענה לעברייני מין באינטרנט בלבד.

<גליה ניב: הסתיים מחזור ראשון שלה, ואנחנו מתחילים- - -

מיכל רוזין: כמה משתתפים?

<גליה ניב: הסתיים מחזור עם שבעה מטופלים ראשונים, ובימים אלה מגייסים את המטופלים החדשים לקבוצה נוספת.

מיכל רוזין: בזמנו אני זוכרת מתחום אחר – ליאת, תזכירי לי, שבקבוצות תמיכה וקבוצות טיפוליות משרד הרווחה היה מתעקש על 10 עד 12 מטופלים.

מיכל רוזין: אין העיקרון הזה.

מיכל רוזין: מה המינימום שיכולה לקום קבוצה כזו של טיפול?

<גליה ניב: ככלל, הקבוצות הטיפוליות שלנו – גם בתוך שירות המבחן וגם במרכזים לשיקום מונע – מוגדרות כקבוצות של בין שלושה לעשרה מטופלים, כלומר שלושה זה גם בעיניי לא מספיק, כי מספיק שאחד חולה, וזה כבר יהיה טיפול זוגי, אבל אם יש במקום מרוחק יותר ואין ברירה, ורואים שלא יצליחו לגייס מטופלים, ויש שלושה מטופלים – כן נאפשר לקבוצה כזאת להיפתח.

מיכל רוזין: מה לגבי המשפחות?

<גליה ניב: במרכז היום פעלה תקופה מסוימת קבוצה – זו היתה בעיקר קבוצה של בנות זוג.

<גליה ניב: זה היה מיועד למשפחות, אבל הגיעו בעיקר בנות זוג – ראינו שזה חשוב.

<גליה ניב: לא תמיד ולא בכל שלב מצליחים לגייס בני משפחה להשתתף.

<גליה ניב: אנחנו כן רואים את זה חלק משמעותי בטיפול.

<גליה ניב: בתוך שירות המבחן אני יכולה לומר שקציני המבחן נמצאים, ודאי בשלבי הבדיקה הראשונית וההיכרות וגיבוש תוכנית הטיפול – נמצאים בקשר עם בני הזוג, עם מי שיש מהמשפחה.

<גליה ניב: כמובן, זה הרבה יותר רלוונטי כאשר מדובר בעבריינים שפגעו בתוך המשפחה, ואז יש עניין רב מאוד בבדיקת הדפוסים בתוך המשפחה והדינמיקות וכל מה שקורה שם – זה חלק מהעבודה.

<גליה ניב: כפי שאמרתי, הקמנו מרכזים מורשים לשיקום מונע על פני הרצף.

<גליה ניב: המרכז הראשון, מרכז מעגלים, כפי שתיארתי – כולל את כל הרצף – הוסטל, מרכז יום בשלבים והקבוצות.

<גליה ניב: מרכזים נוספים נותנים טיפול ייעודי בלבד, כלומר אדם מגעי לאותו מרכז פעם או פעמיים בשבוע לקבל טיפול קבוצתי או פרטני – בהתאם לצרכיו.

<גליה ניב: הרבה פעמים מדובר באנשים שלא יכולים להשתלב בקבוצות הרגילות שלנו בשירות המבחן מפאת לקות – מגבלה קוגניטיבית, מגבלה שפתית, קשיים כאלה ואחרים.

<גליה ניב: לפעמים מדובר באנשים, שאם ייכנסו לקבוצה, יהרסו אותה – אז אנחנו מאפשרים להם טיפול אחר.

<גליה ניב: הוקמו מרכזים כאלה בפריסה ארצית.

<גליה ניב: מראש אומר שיש כעת באוויר מכרז נוסף.

<גליה ניב: המחשבה שלנו היא כל הזמן להקים עוד ועוד מרכזים כאלה כדי שכל מי שעומד בדרישות של מטפל ייעודי ורוצה לעבוד במסגרת החוק, אנחנו נאפשר לו את זה.

מיכל רוזין: גם הקמת הוסטל נוסף?

<גליה ניב: תכף נגיע לזה.

<גליה ניב: זה נושא נפרד.

<גליה ניב: המרכזים לטיפול ייעודי – יש לנו כרגע בצפון שניים, ששניהם יכולים לקבל גם אנשים עם מוגבלות קוגניטיבית ונפשית.

<גליה ניב: במרכז יש לנו ארבעה ששניים מהם יכולים לקבל גם אנשים עם מוגבלויות ואחד מהם מיועד למגזר החרדי, ובירושלים יש לנו גם אחד שמיועד לקבל אנשים עם מוגבלויות.

<גליה ניב: כפי שאמרתי, פרסמתי את המכרז הזה עכשיו שוב.

<גליה ניב: כל מי ששומע אותי ורוצה לגשת ומתאים, עומד בדרישות של מטפל ייעודי – אנחנו מאוד רוצים שייגשו.

<גליה ניב: אנחנו מאוד מנסים לעודד, בעיקר בדרום, שייגשו, כי לא נפתחו לנו עד עכשיו בדרום.

<גליה ניב: המכרז הזה ניתן להגיש אליו הצעות עד תחילת ינואר.

מיכל רוזין: אין בדרום כי לא מצאתם- - -

<גליה ניב: אנחנו יודעים שבדרום יש פחות אנשי טיפול, בכל התחומים – לפחות בתחומים שאני עסקתי.

מיכל רוזין: בתחום שירותי בריאות.

מיכל רוזין: זה לא אומר שאנחנו צריכים לקבל את זה כגזירת שמיים.

<גליה ניב: לכן אנחנו מאוד מנסים לעודד את זה.

<גליה ניב: כשמדובר במטפלים ייעודיים לעברייני מין, כולנו זוכרים את הדרישות המאוד ברורות ודקדקניות ומוצדקות, שהגדרנו במסגרת החוק והתקנות.

<גליה ניב: לכן מטבע הדברים אנחנו מוצאים שם, באזורים האלה, פחות אנשים שעומדים בדרישות האלה.

מיכל רוזין: הכשרה באוניברסיטאות, בדרום, ספיר, בן-גוריון, להכשיר אנשים שהולכים בתחום.

<גליה ניב: אדבר גם על הכשרות שאנחנו עושים.

<גליה ניב: בשלב הזה אנחנו מפעילים גם מאזור המרכז, שייגשו להפעיל באזור הדרום כדי לתת את המענה.

<גליה ניב: שוב – המכרז הזה פתוח, ניתן להגיש אליו הצעות עד תחילת ינואר, ואנחנו מחזיקים אצבעות כרגע.

<גליה ניב: לגבי מסגרות חוץ ביתיות נוספות – כפי שציינתי בדיונים קודמים, אנחנו מתכננים מסגרת חוץ ביתית לעברייני מין עם אינטליגנציה גבולית, ליקויי למידה, קשיי תפקוד והסתגלות, בעיות התנהגות קשות, ויהיו שם גם ששה מקומות לעברייני מין שהם אוטיסטים עם תפקוד גבוה.

<גליה ניב: המכרז הזה – בפעם הקודמת עדכנתי שהוא פורסם פעמיים, ואף אחד לא ניגש בגלל קושי במציאת מבנה.

<גליה ניב: היום אני יכולה לעדכן שפרסמנו אותו בפעם השלישית.

<גליה ניב: ההליך המכרזי נסגר.

<גליה ניב: הוגשו הצעות, וכעת זה נמצא על שולחנה של ועדת המכרזים.

<גליה ניב: אנחנו נקווה לטוב, וגם אם לא יימצאו מציעים, נוציא אותו מייד מחדש לפרסום נוסף, כי זה מאוד חשוב, וזה משהו שאנחנו רואים חיוני.

<גליה ניב: אני מוכרחה לומר שאין היום עבריין מין שרוצה לקבל טיפול ולא מקבל אותו.

<גליה ניב: אנחנו כן תופרים חליפות אישיות לכל אחד, אבל החליפות הללו יכולות להיות יותר מוצלחות במובן הזה שאם אדם יקבל את כל המענה שלו במקום אחד, אז אולי התשומות הפיקוחים שאסף יצטרך לתת לו, יהיו פחות גדולות.

<גליה ניב: אנחנו מאוד מנסים.

מיכל רוזין: איך באמת הממשק ביניכם מבחינת שיתוף פעולה של מידע לאורך כל הדרך?

<גליה ניב: יש לנו שיתוף פעולה יום-יומי.

<גליה ניב: יש לנו פורומים – אגב, של כל הגורמים שעוסקים בנושא שיקום עברייני מין.

<גליה ניב: כפי שציינו בדיונים קודמים, יש לנו פורום מקצועי בין-משרדי שעובד כבר כמה שנים, מאז חקיקת פרק השיקום, וייצר שיתופי פעולה מאוד טובים ושפה משותפת מאוד טובה, שכולל את כל הנציגים של משרדי הממשלה הרלוונטיים – משרד הבריאות, ממב"ן, משב"ס, מהרשות לשיקום האסיר, מיחידת צור, נציגה של מרכז היום ובהובלתנו.

<גליה ניב: אנחנו מקיימים שיתופי פעולה יום-יומיים בכל התחומים.

<גליה ניב: מסגרת נוספת שמתוכננת, וההליך המכרזי גם נמצא בשלבי סיום, וכנראה יש לנו פתרון אליו, זה יחידה בתוך קהילה טיפולית למכורים לסמים ולאלכוהול, שיהיו בה עד עשרה עברייני מין, שיש להם במקביל התמכרות לסמים ולאלכוהול.

<גליה ניב: אנחנו לא רואים המון אנשים כאלה, אבל אנחנו כן רואים מספר אנשים כאלה שיצטרכו לקבל את המענה, ולכן חשבנו על יחידה של עשרה אנשים.

<גליה ניב: אנחנו בשלבי סיום של ההליך הזה מבחינת ועדת מכרזים.

<גליה ניב: זה מה שמתוכנן כרגע.

מיכל רוזין: כלומר מבחינת

מיכל רוזין: כם השאלה אינה תקציבית אלא יישומית.

<גליה ניב: שאלה יישומית.

<גליה ניב: הקשיים, כפי שציינו, הם בעיקר סביב נושא של מבנים.

<גליה ניב: זה מאוד-מאוד מורכב.

<גליה ניב: הנושא הזה מורכב לא רק בארץ אלא גם בעולם, וכשמדובר במדינה צפופה כמו ישראל, זה מורכב שבעתיים.

<גליה ניב: אנחנו מתמודדים עם זה.

מיכל רוזין: לצערי זה מופיע גם במקומות אחרים, הנושא הזה שמציע דיור לקבוצות אוכלוסייה נזקקות.

מיכל רוזין: תודה.

מיכל רוזין: אני רוצה לעבור לנושא האחרון – התקנים החסרים שעמדנו עליהם ביחידת הפיקוח.

מיכל רוזין: רק אומר – אני לא רוצה לציין מספרים, אבל אני רוצה לומר שדיווח בדיון האחרון פה על עלייה מתמדת של מפוקחים מדי שנה, עלייה מתמדת באחוז המפוקחים בעלי המסוכנות הגבוהה, ולכן צורך גם לעמוד באיוש התקנים – מה שעמדנו על כך שזה לא מה שקרה, וגם להעלות את כמות התקנים, שזה בכלל לא עלה על השולחן, כלומר דיברנו בשלב הראשון רק על איוש התקנים הקיימים, אבל אני כן רוצה להעלות את השאלה – בלי לדבר על מספרים, אני מדגישה – את הצורך להעלות את כמות המפקחים, כי יש עלייה מתמדת של כמות המפוקחים, וכמות במפוקחים ברמת המסוכנות הגבוהה, וכמו שאמרת, יש הערכות לפי חוק וכדומה.

מיכל רוזין: בבקשה.

<אסף זגורי: אסף זגורי, מפקד יחידת צור.

<אסף זגורי: כיום ביחידת צור יש 1,142 מפוקחים.

<אסף זגורי: בדיון האחרון היינו 1,049 מפוקחים.

<אסף זגורי: 43% מהמפוקחים – במסוכנות גבוהה, שזה 488 מהמפוקחים שלנו.

<אסף זגורי: עוד 22% - בינונית-גבוהה, ועוד 21% - בינונית.

<אסף זגורי: למעלה מ-80% - מסוכנות בינונית ומעלה.

<אסף זגורי: מבחינת תקני פיקוח אנחנו כמעט באיוש מלא, לאחר קורס והכשרה.

<אסף זגורי: היחסים – דיברנו עליהם בדיון הסגור בפעם שעברה.

מיכל רוזין: ומה לגבי העלאת היחס?

מיכל רוזין: זו ההזדמנות.

מיכל רוזין: הנה דיון תקציבי.

מיכל רוזין: מדוע אנחנו – באמת, אני חושבת שאנחנו לא יכולים להסתפק רק במה שקיים בעניין הזה.

מיכל רוזין: אין לי ספק שיש פה צורך אמתי, אולי יגידו אנשי הטיפול ואנשי המקצוע הנוספים – יש צורך אמתי בהגדלת היחס, שאין לי ספק שגם אתה היית מברך על כך.

מיכל רוזין: כמו שאנחנו מברכים על הגדלת היחס של חוקרים בסייבר, שאין לי ספק שארבעה חוקרים – סליחה שאני אומרת את זה – זה טיפה של טיפה בים, באמת, כדי לראות את מה שקורה היום ברשת מבחינת עבירות מין.

מיכל רוזין: הרי אי-אפשר אפילו לגעת בקצה של ההכי מסוכנים שפוגעים באופן שיטתי.

מיכל רוזין: וזה שעולים על מישהו ואז מפעילים את כל המערכות והשוטרים וכדומה – יופי, אבל צריך לעלות עליו קודם.

מיכל רוזין: צריך לתפוס אותו.

מיכל רוזין: צריך לייצר את המבצע.

מיכל רוזין: אתה לא סתם מתקשר ואומר: בואו לרח' אלנבי 2.

מיכל רוזין: הלוואי שהייתם מגיעים לאלנבי 40, אבל אלנבי 2 לא.

מיכל רוזין: אז הארבעה האלה, סליחה, זה לעג לרש.

מיכל רוזין: זה אומר שיחידת הסייבר מטפלת – אני רוצה באמת להיות עדינה – באופן נמוך ביותר בתופעת עבריינות המין ברשת, כרגע.

מיכל רוזין: יש תוכניות עתידיות.

<ליאור חיימוביץ: גברתי, הנושא הזה נותן מענה חלקי גם במסגרת מערך- - -

מיכל רוזין: אמרנו את זה.

מיכל רוזין: אחזור ואומר – אני מברכת – ליאור, יועץ שר לביטחון פנים – שוב אומר:

מיכל רוזין: ברור לי – לכן אני הזכרתי והעליתי בעצמי את תוכנית מאור, ושיבחתי את התוכנית, וראיתי ונפרסה בפניי, ועדיין לא שמעתי את התקצוב; שמעתי על 131 לאיוש.

קריאה: אני יכול לעדכן לגבי התקצוב.

מיכל רוזין: מייד, ואם כבר, תעדכן אותי גם ליחידת צור.

מיכל רוזין: המטרה שלנו היא לא לנגח את המשרד לביטחון פנים ולומר: אתם לא עושים מספיק, אלא לסייע למשרד לביטחון פנים מול ועדת כספים, משרד האוצר, ולומר: חברים, זה לא מספק אותנו.

מיכל רוזין: אתם עושים עבודה מצוינת, אבל זה לא מספק אותנו.

מיכל רוזין: אני רוצה לשמוע שאסף אומר לי: אל תביאי לי עוד 100 פקחים.

מיכל רוזין: לא צריך.

מיכל רוזין: אין מה לעשות אתם.

מיכל רוזין: אין על מי לפקח.

<ליאור חיימוביץ: השר לא יאשר לו לומר דבר כזה.

<ליאור חיימוביץ: ..

מיכל רוזין: הוא גם לא יגיד את זה, וגם מיחידת הסייבר לא יגידו לי, אם אני עכשיו אביא להם עוד 30 חוקרים – לא צריך, כי כמעט אין עבריינות מין ברשת.

מיכל רוזין: לכן אני אומרת – זה לא דיון לעומתי.

מיכל רוזין: ההפך.

מיכל רוזין: המטרה שלנו היא לייצר מצב שבו אנחנו באמת מיישמים את חוק זכויות נפגעי עבירה, שבו אנחנו באמת מגנים על הציבור מפני עברייני מין.

מיכל רוזין: זו המטרה של כולנו.

מיכל רוזין: זה התפקיד שלכם.

מיכל רוזין: אני לוקחת את זה על עצמי מתוך שירות לציבור.

מיכל רוזין: זה התפקיד שלכם – לקום בבוקר ולהגן על הציבור מפני עברייני מין.

מיכל רוזין: לכן בסופו של דבר אנחנו לא פה בעניין לעומתי אלא להפך.

מיכל רוזין: בואו נציף את הדברים.

מיכל רוזין: בואו נגיד: כן, צריך יותר תקצוב לדברים האלה.

מיכל רוזין: צריך יותר פקחים.

מיכל רוזין: צריך יותר חוקרים.

מיכל רוזין: זה לא שהשר לא עושה מספיק.

מיכל רוזין: כולנו מבינים שיש פה עוגה ויש חלוקה ועוד הרבה דברים.

מיכל רוזין: צריך לכן לשים את הדברים על השולחן.

מיכל רוזין: גם אם יגידו: ל-2017 לא נוכל למצוא לזה תקציב, אבל אנחנו מבינים שיש צורך בעתיד – ואנחנו רואים כל הזמן עלייה – כן לשפר את היחס, כן להוסיף יותר פיקוח.

מיכל רוזין: אני חושבת שחשוב לשמוע את הדברים.

<ליאת קליין: רק אתמול קיבלנו תזכורת – היה מישהו – פרקליטות ירושלים הגישה כתב אישום נגד מי שבעבר הורשע בניצול מיני של אשה, היה מפוקח, הפר צו פיקוח, חזר ופגע בנשים נוספות, והוגש כתב אישום.

<ליאת קליין: יש צורך בפיקוח הזה, כי הם חוזרים ופוגעים בסוף.

<ליאת קליין: הצורך הוא אמתי.

מיכל רוזין: בבקשה, אסף.

מיכל רוזין: אתה לא עומד פה למשפט, ואנחנו אומרים לך: אתה לא מבצע את עבודתך.

מיכל רוזין: אתה מבצע את עבודתך מצוין; אנחנו פה כדי לתת לך עוד כלים.

<אסף זגורי: קודם כל, זה ברור.

<אסף זגורי: אנחנו נמצאים בתוך במסגרת, תקציבית, גם בתוך הארגון, גם בתוך הארגון, גם בתוך היחידה, בטח בתוך המשרד לביטחון פנים.

<אסף זגורי: יש סדרי עדיפויות.

<אסף זגורי: ברור לי שאני רוצה שהיחידה שלי – על כל מפוקח יהיו- - -

מיכל רוזין: אתה בחנות ממתקים.

מיכל רוזין: תבקש.

מיכל רוזין: אתה עכשיו בחנות.

<אסף זגורי: ביקשתי איפה שצריך לבקש, אבל יש סדרי עדיפויות, וקיבלתי תשובות בהתאם, לגבי הגדלת התקציב שלנו לשנים 2017 ו-2018.

<אסף זגורי: יש פה גורמים מוסמכים גם משב"ס והמשרד לבט"ח וגם מהאוצר, אבל ברור לי שברור לכולם בסוף – שהיחידה הזאת גדלה משנה לשנה בין 10% ל-15%.

<אסף זגורי: זה לא יעצור.

<אסף זגורי: אני רואה את היחידה בעוד עשר שנים, ולא תעצור – היא רק תלך ותגדל.

מיכל רוזין: יותר מזה – ככל שנשפר את עבודת המשטרה, הפרקליטות ובתי המשפט, אנחנו מקווים שיהיו יותר מורשעים, ולכן גם יהיו יותר מפוקחים.

<אסף זגורי: יש יותר כתבי אישום, יותר מורשעים, לכן אנחנו הולכים וגדלים.

<ליאור חיימוביץ: מקווים לפעול בצד של המניעה, כך שלא נגיע לכך.

מיכל רוזין: דבר ראשון צריך לפעול במניעה ובחינוך, לחלוטין.

מיכל רוזין: אבל חלק ממניעה אגב, היא גם אכיפה.

מיכל רוזין: אם אתה נוסע בכביש ועובר אור אדום, ויודע שאין אכיפה, תרשה לעצמך; כשאתה יודע שיש אכיפה, אתה לא תרשה לעצמך.

מיכל רוזין: לכן חלק מהמניעה היא גם אכיפה.

<ליאת קליין: פיקוח זה מניעה.

מיכל רוזין: לחלוטין.

מיכל רוזין: אסף, בבקשה.

<אסף זגורי: אמרתי את שלי.

מיכל רוזין: אז אתה לא בוחר – לא קרמבו, לא ארטיק...

<אסף זגורי: עבודה קשה.

מיכל רוזין: איתן, בבקשה.

<איתן גולדפלם: קודם כל, לגבי מערך מאור – המערך מבחינת התקציב, העלות השוטפת שלו היא 65 מיליון שקל, ונפרסת על פני שלוש שנים.

<איתן גולדפלם: העלות החד-פעמית היא 84 מיליון שקל.

מיכל רוזין: מה זה חד-פעמי?

<איתן גולדפלם: כל הקמת המערכות והרכש וכל מה שכרוך בזה.

<איתן גולדפלם: כאמור 131 תקנים – 100 זה המערך המשטרתי, ו-31 זה המערך האזרחי הנלווה.

<איתן גולדפלם: זה לגבי המשאבים.

מיכל רוזין: מה זה המערך האזרחי הנלווה?

<איתן גולדפלם: משרדי הממשלה השותפים – המשרד לביטחון, משרד המשפטים, חינוך, רווחה, בריאות.

<איתן גולדפלם: כל משרד קיבל הקצאת תקנים כדי שיהיה חלק מהמערך הכולל.

<איתן גולדפלם: זה לגבי מערך מאור.

<איתן גולדפלם: זה כבר יצא לפועל.

<איתן גולדפלם: עובדים עכשיו על נציבות שירות המדינה על הגדרת התפקידים.

<איתן גולדפלם: המשטרה התחילה בהיערכויות שלה, וזה יתחיל לקרום עוד וגידים מ-2017.

מיכל רוזין: תודה.

מיכל רוזין: אני חוזרת ליחידת צור.

<איתן גולדפלם: לצערי פה הבשורות פחות טובות.

<איתן גולדפלם: כולם מודעים למצוקה, לפערים של השלמת התקנים הנדרשת.

<איתן גולדפלם: לצערנו, לא הצלחנו במסגרת סך כל המשימות והפערים שעמדו בפנינו לקראת 2018-2017 במשא ומתן מול משרד האוצר – לא הצלחנו לתת מענה ליחידת צור.

מיכל רוזין: אני רוצה לומר משהו מאוד באיפוק, וליאור יודע שאני מתאפקת בנושא.

מיכל רוזין: באמת.

מיכל רוזין: אני סוחבת את הסיפור הזה מהכנסת ה-18, בדיונים חוזרים ונשנים פה בוועדה, ולרוב דיונים סגורים, עוד מימיו של דוד רותם כיושב-ראש הוועדה.

מיכל רוזין: אנחנו מתבקשים לא לעשות גלים, לא לעשות כמובן תקשורת, לא לדבר, לא על המספרים.

מיכל רוזין: הכול חסוי, מתוך מטרות ברורות.

מיכל רוזין: אבל יש לי תחושה שכיוון שזה נושא שלא מדובר, גם אין לחץ על המערכת לתקצב את זה כראוי, ולתקן תקנים כראוי.

מיכל רוזין: ואני חושבת שזה ניצול של העובדה שאנחנו לא רוצים לפגוע בפעילות היחידה, ואנחנו שותפים לחלוטין למטרותיה.

מיכל רוזין: אבל העובדה, שזו כנסת שלישית שהמשרד לביטחון פנים – לכן זו לא טענה לשר הנוכחי אגב; זה לאורך כל השנים הללו שהמשרד לביטחון פנים לא מוצא לנכון לתקצב תקצוב הולם את היחידה הזאת – בעיניי חלק מזה הוא כי כולנו ילדים טובים.

<איתן גולדפלם: אני מוכרח לציין שזה לא מדויק – לא כי אין לחץ תקשורתי או הד ציבורי בעניין הזה.

<איתן גולדפלם: היחידה הזאת תוגברה במהלך השנים – יש לי פה הנתונים ואני יכול להראות לך את זה אחר כך.

<איתן גולדפלם: התגבור האחרון נעשה ב-2015 – תגבור מאוד משמעותי.

<איתן גולדפלם: לגבי 18-17, במסגרת סך כל הנושאים שעמדו על הפרק, לא הצלחנו לתת לזה מענה.

<איתן גולדפלם: זה לא אומר שלא נמשיך במאמצים שלנו; סך הכול לא מדובר במספרים גדולים.

<איתן גולדפלם: שוחחתי קודם עם משרד האוצר.

<איתן גולדפלם: נמשיך במאמצים שלנו.

<איתן גולדפלם: יש לנו הוועדה הבין-משרדית לנושא אלימות במשפחה.

<איתן גולדפלם: אנחנו נמשיך ונמצא את המשאבים.

<איתן גולדפלם: לא הרמנו ידיים.

<איתן גולדפלם: אבל לומר לך שכרגע, בתקציב 2017 יש לזה מענה – לא, אבל זה לא אומר שהפסקנו לעסוק בנושא או לעשות את המאמצים לפתור את העניין.

מיכל רוזין: כלומר אתה אומר שבמסגרת סדרי העדיפויות שלנו זה לא מה שאנחנו מציבים לאוצר כדרישה תקציבית שאנחנו נזקקים לה בנוסף, כלומר מבחינתך זה לא משהו שאתה תפנה לאוצר בגינו כדי לקבל תוספת תקציב.

<איתן גולדפלם: פנינו.

<איתן גולדפלם: זה מופיע בדרישות התקציב שלנו.

<איתן גולדפלם: אני רק אומר שבמסגרת סדרי עדיפויות שהציג שב"ס קודם כל למשרד לביטחון פנים, במסגרת סדרי עדיפויות של המשרד לביטחון פנים באופן כללי, הדרישה הזאת מבחינת המיקום שלה היה מתחת לרף איפה שנחתך התקציב, לצורך העניין.

מיכל רוזין: ואם מחר תקבל תוספת מוועדת כספים, תגיד שאתה לא רוצה אותה?

<איתן גולדפלם: ודאי שאני רוצה אותה.

מיכל רוזין: יכול להיות שתגיד: אני לא רוצה לזה אלא למשהו אחר.

<איתן גולדפלם: בסופו של דבר היתה רשימה מאוד ארוכה של נושאים שטיפלנו בהם, וזה נכלל לצערי בנושאים שלא הצלחנו לטפל בהם.

<איתן גולדפלם: יש עוד נושאים שלא הצלחנו לטפל בהם.

<איתן גולדפלם: זה לא לכאן.

<איתן גולדפלם: אבל עובדתית זה המצב.

<איתן גולדפלם: נמשיך לעשות את המאמצים מול האוצר – גם בתוך הבית, לתת ליחידה הזאת מענה.

<ליאור חיימוביץ: אם אני יכול להוסיף, השר לביטחון פנים גם התבטא בעניין הזה כמה פעמים בעבר, שהוא בוחן את סוגיית הרחבת הסמכויות של יחידת צור גם לתחום של אלימות במשפחה, כלומר נגד גברים שהוצאו נגדם- - -

מיכל רוזין: זה תלוי תוספת תקציב ותקנים.

<ליאור חיימוביץ: ככל שהשר יחליט ללכת על מהלך כזה, מן הסתם זה ידרוש גם תוספת תקנים ותוספת תקציבים.

<ליאור חיימוביץ: כמו שהוא אומר תמיד – חובת ההוכחה תהיה עליו.

<ליאור חיימוביץ: הוא יצטרך להוציא את המהלך הזה אל הפועל, אבל כרגע זה רק במסגרת בחינה.

מיכל רוזין: אני רק רוצה לדאוג שהוא לא יקבל עוד משימות בלי עוד תקנים ועוד תקציב.

<ליאור חיימוביץ: זה ברור.

מיכל רוזין: כי הוא מסרב לבקש קרמבו, אבל אני לא רוצה שייקחו לו גם את המסטיק שיש לו.

מיכל רוזין: בבקשה.

מיכל רוזין: מתי נדע על העניין?

<ליאור חיימוביץ: את תהיי הראשונה לדעת.

<ליאור חיימוביץ: ..

מיכל רוזין: מקווה שלא לפני השר...

מיכל רוזין: התוכנית הזאת מתכוונת להיות מתוקצבת ל-2018-2017?

<ליאור חיימוביץ: אני לא יודע לומר כי זה עוד בבחינה, אבל כאמור זה נושא שהשר התבטא ציבורית והוא מחויב לו ועוסק בו.

<ליאור חיימוביץ: אנחנו מקווים שנוכל להביא תוצאות.

מיכל רוזין: בבקשה.

<ליאת קליין: משהו קטן לסיום, הוא לא לנושא הזה, אבל אגב הכותרת של הדיון הזה והסוגיות התקציביות והדיון התקציבי על חוק זכויות נפגעי עבירה והיישום, אני חושבת שאולי כבקשה לקראת הדיון הבא או כאחד הנושאים הכי בוערים, הדיון התקציבי על חוק זכויות נפגעי עבירה צריך להתקיים לא רק במרחב של מה שקיים בחוק הקיים, ואפשר לדבר על הרחבה.

<ליאת קליין: אני מדברת על הנושא המאוד בוער שצריך לחזור לדבר עליו – הקרן לפיצוי לנפגעי עבירה שקיימת בכל המודלים האחרים בעולם.

<ליאת קליין: חוק זכויות נפגעי עבירה הישראלי – נכון שהוא פורץ דרך בהרבה מאוד מובנים, אבל הוא אחד החוקים הכי רזים בכל הקשור לפיצוי נפגעי עבירה.

<ליאת קליין: רק הבוקר התקיים דיון שנכחו בו חלק גדול של המשתתפים בדיון הזה, דיון נוסף שיזמה פרקליטות המדינה, וחלק מהארגונים שמייצגים נפגעי עבירות, והאגף לסיוע משפטי, ועלתה שם שאלת פרשנות של פיצויים לנפגעי עבירה.

<ליאת קליין: שוב ושוב אנו רואים את הנושא הזה שאין במדינת ישראל מה שקיים במדינות אחרות בעולם, קרן שתפקידה לתת פיצוי אפילו ראשוני לנפגעי עבירה.

<ליאת קליין: בכל הקשור לזכויות הכלכליות לנפגעי עבירה החוק הזה רזה והוא חסר, והוא עומד בסתירה מוחלטת לכל מה שחשבו משרדי הממשלה עד היום.

<ליאת קליין: את זה צריך לשנות, אז אם צריך להיות דיון מיוחד על זה, במסגרת דיונים תקציביים ולקראת בנייה של תקציב, אני לא חושבת שאנחנו צריכים להישאר רק במסגרת מה שהחוק קובע היום.

<ליאת קליין: לכנסת הזאת ולבית הזה יש גם מקום להרחיב את החוק, ולתת כלים נוספים בארגז הכלים וזכויות נוספות בתוך ההליך הפלילי הם צד מאוד-מאוד מסוים מבחינת הצרכים של נפגעי עבירה, הנושא של פיצוי ראשוני לנפגעים הוא סופר-דרמטי, ואני רוצה לבקש דיון על זה.

מיכל רוזין: תודה לך, ליאת.

מיכל רוזין: אני רוצה לסכם.

מיכל רוזין: קודם כל, אני מאוד מודה לכם שהגעתם.

מיכל רוזין: אני רוצה לסכם את הדברים ממש בקצרה, כי הם נאמרו בצורה מאוד ברורה.

מיכל רוזין: ראשית, הוועדה מברכת על הבשורה של תוספת 1.8 מיליון שקלים למערכת מנע.

מיכל רוזין: זה בהחלט תוספת חשובה.

מיכל רוזין: גם את רונית אני שומעת לפחות שתי כנסות אם לא יותר, מדברת על הצורך בשדרוג וכמובן השקעה נוספת.

מיכל רוזין: אני חייבת לומר – היא עומדת בפרץ היטב כשחברי הכנסת דורשים עוד ועוד דרישות, ונותנת מענה, ואני חושבת שראוי שהנושא הזה יקבל מענה תקציבי גם, וטוב שכך.

מיכל רוזין: נמשיך לדון, ליאת, כפי שביקשת בחוסרים, בעיקר מול הפרקליטות, משרד המשפטים והממשק מול מערכת מנע.

מיכל רוזין: לגבי הרווחה – קודם כל, נשמח לקבל את מיזם התוצאות.

מיכל רוזין: אני מאחלת הצלחה במכרז ומבקשת לקבל דיווח בהמשך על טיפול ראוי והולם בדרום.

מיכל רוזין: יש קושי רב – אני יודעת – בטיפול נפשי ובפריפריה ובעיקר בדרום – דווקא אזור שמאוד נדרש שם.

מיכל רוזין: אני מברכת על 13 מערכות נוספות של הטלוויזיה במערך סגור, ומדגישה את ההכשרה הנדרשת לשופטים והעניין של קיצור זמני שמיעת הדיונים והמקום הראוי וההולם לשכן את הקטינים עד העדתם.

מיכל רוזין: לגבי תוכנית מאור, שהיא בהחלט מבורכת – גם פה דובר על 65 מיליון שקלים לשלוש שנים ו-84 מיליון שקלים עלות הקמה, 131 תקנים.

מיכל רוזין: מאוד אשמח אם וכאשר תמצאו לנכון לבוא ולהציג בפני הוועדה את התוכנית – אמנם שמעתי אותה בכנס.

מיכל רוזין: אני חושבת שנכון להציג אותה בכנסת.

מיכל רוזין: זו תוכנית חשובה, שמשלבת את משרדי הממשלה מתוך הבנה חדשה שאנחנו יותר ויותר מכניסים לתוכה את האלימות והבריונות שקיימת ברשת ואת הנזקים החמורים שהיא מייצרת גם בנושא העבריינות המינית אך גם מעבר לכך.

מיכל רוזין: ולגבי הפיקוח, אני קיבלתי את התשובה שייתכן שיהיה שדרוג של כל המערך, תוספת גם לנושא האלימות במשפחה, אבל אני חושבת שמן הראוי ונכון שנעלה את הדברים גם בפני יושב-ראש ועדת הכספים יחד עם יושב-ראש ועדת חוקה, וייתכן שכבר לתקציב הקרוב נקבל סיוע של הוועדה בתקצוב לנושא הזה.

מיכל רוזין: אני חושבת שזה נכון וחשוב, ודבר שלא ניתן להמתין אתו.

מיכל רוזין: אני חושבת שזו סכנת נפשות, הצלת נפשות.

מיכל רוזין: תודה רבה, הישיבה נעולה.