ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 410, 2017-01-10 14:15

איתן כבל: שלום לכולם, אני מבקש לפתוח את הדיון.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, חברי שלמה בוחבוט, ראש העיר מעלות תרשיחא, רשמת, דובר, דוברים, אורחים נכבדים, חברי כנסת, גיא ורון.

איתן כבל: אני מודיע שהולך להתקיים דיון רחב, אנחנו נדע עליו מבעוד מועד.

איתן כבל: אני לא אוהב את מה שקורה כאן.

איתן כבל: כיוון שלוח הזמנים היה קצר, שרים ומנכ"לים אמרו שהם לא יכולים להשתתף.

איתן כבל: לא רציתי להתווכח.

איתן כבל: אנחנו לא רוצים לחפש לריב עם השומר, אנחנו רוצים את הענבים.

איתן כבל: לדיון הבא אנחנו נזמין, כבר הודעתי למנהלת הוועדה, את שר הבריאות, את השר לפיתוח הנגב והגליל, את שר האוצר או מנכ"ל משרדו, ואת ראש אגף התקציבים.

איתן כבל: שירה, את יקרה לנו, אבל אני חושב שדיונים בסדר גודל כזה חייבים להיות ברמות הכי גבוהות שמשרד יכול להוציא מתחת ידו.

איתן כבל: אני פונה לעמי צדיק.

איתן כבל: אני אומר לכם מה ההרגשה שלי.

<לאה ורון: עמי צדיק הוא ראש המחלקה לפיתוח תקציבי במרכז המחקר והמידע של הכנסת.

איתן כבל: יש בתוך התהליך, בוודאי בכתבות שנעשו, שתי רמות.

איתן כבל: יש את הרמה העניינית, נושאים שהוצגו ופורקו לחתיכות וכמה ימים אחרי יש או אין "בשורה".

איתן כבל: יש לי תחושה כבדה שכשמדברים על 15 מיליארד, זה לא עוד 15 מיליארד מעבר למה שיש היום.

איתן כבל: ביקשתי מעמי לעשות בדיקה מה זה ה-15 מיליארד, האם זה פרויקטים מתמשכים, כמה מצ'ינג נדרש כדי לממש את הפרויקטים האלה.

איתן כבל: להקמת מרכז השיקום בבית חולים פורייה צריך 240 מיליון שקל.

איתן כבל: אין מצב שהוא יקום, כיוון שזה מצריך להביא תורמים שיביאו כסף כדי שהפרויקט הזה יצא לפועל.

איתן כבל: אין מצב.

איתן כבל: אני לא רואה את כל ראשי הרשויות, את כל מנהלי בתי החולים מהצפון מנסים לגייס כל היום תרומות בחו"ל.

איתן כבל: זה פשוט בלתי אפשרי.

איתן כבל: זאת התנערות של המדינה מחובותיה.

אורלי לוי אבקסיס: סופרים את אותו כסף פעמיים?

איתן כבל: בסוף יסתבר שזה הסיוד הגדול.

איתן כבל: הכותרת של כל סדרת הכתבות צריכה להיות "הסיוד הגדול", איך מסיידים את הציבור.

איתן כבל: זו ההנחיה, עמי.

איתן כבל: זה סעיף סעיף.

איתן כבל: אני ארצה לדעת מה הסיפור של ה-15 מיליארד האלה, ממה הוא מורכב, מה לוחות הזמנים, מצ'ינג, לא מצ'ינג.

איתן כבל: תפרק את זה לגורמים.

איתן כבל: בעוד חודש נקיים פה דיון.

איתן כבל: עמי, תעשה לי טובה, תמצא את הזמן כדי להתמודד עם זה.

<עמי צדיק: זה לא תלוי בנו, זה תלוי ברישום התקציבי של כל הדברים האלה.

<עמי צדיק: אם הם נרשמו באופן תקציבי לפי הסעיף התקציבי, ננסה לאתר אותם.

אורלי לוי אבקסיס: עמי, חשוב שבאותו משרד תסתכל על ההגדלה הנוספת, כדי שנדע אם יש כסף חדש, או שרק שינו את השם של הפרויקט ואמרו שזה משהו חדש.

איתן כבל: בכל מה שתידרש אני אטפל באופן אישי.

איתן כבל: גיא, בבקשה.

איתן כבל: שאפו על סדרת התכניות.

<גיא ורון: תודה, אדוני, על הדיון, ותודה למי שהגיע.

<גיא ורון: אני מתנצל שאני מדבר לפני אגף תקציבים ולפני חברי הכנסת, אבל אני אסביר את נקודת המוצא של 5 הכתבות ששודרו.

<גיא ורון: לא עשינו את זה בהתכתבות עם התכנית שהתחילו לעבוד עליה כמה שנים קודם, או המשיכו לעבוד עליה תוך כדי, אלא פשוט לקחנו את נתוני הלמ"ס, את נתוני מדינת ישראל כפי שהם מוצגים בכל מקום ולכל דורש.

<גיא ורון: לא המצאנו משהו, פשוט קיבצנו את הכל יחד.

<גיא ורון: הצגנו בצורה מרוכזת את הפערים בשכר, את הפערים בעוני, את הפערים באבטלה, את הפערים בחינוך.

<גיא ורון: זה הכל מופיע בתכנית שמשרד האוצר הגיש בהצעת החלטה.

<גיא ורון: העמוד האחרון שלה מתמצת.

<גיא ורון: זה קצת פחות ממה שהראנו.

<גיא ורון: תראו, ההרגשה של מי שמסקר את התחום בשנים האחרונות, נפגש עם מנכ"לים של משרדי ממשלה, עם שרים בממשלה, עם אנשי מפתח, היא של "נו מה אתם רוצים, שבצפון יהיה כמו בתל-אביב".

<גיא ורון: כשעברתי לגליל העליון לפני 6 שנים, לא החתימו אותי על תעודת אזרח סוג ב'.

איתן כבל: איפה אתה גר בגליל העליון?

<גיא ורון: אני גר בבית הלל.

<גיא ורון: במקור אני מרמת-ישי.

<גיא ורון: עברתי מעמק יזרעאל לגליל העליון.

<גיא ורון: כשאתה מסתכל על בתי החולים אתה רואה ששלושת בתי החולים הם בתי חולים ממשלתיים, הם לא של קופות החולים.

<גיא ורון: אגב, זו חלק מהבעיה, שאין רגולציה על הנושא של קופות החולים בצפון.

<גיא ורון: שלושת בתי החולים בצפון, שהם בתי חולים של מדינת ישראל, נאלצים לעבוד במציאות הזויה כאילו הם לא של מדינת ישראל.

<גיא ורון: דיברת על המצ'ינג, אז המצ'יגנ מתחיל בכל פרויקט אפשרי - מקסימום 50%, לפעמים 70%.

<גיא ורון: בכל טיפול שרוצים להכניס לתושבי הצפון חייבים את אישור משרד הבריאות.

<גיא ורון: זה ממשיך הלאה.

<גיא ורון: שמעתי במו אוזניי אדם בכיר במשרד הבריאות אומר לפני מספר חודשים: "ביג דיל, אז חיים בצפון שנתיים פחות מאשר במרכז".

<גיא ורון: למה אין את אותו מספר מיטות בבית חולים בצפת כמו בבית חולים איכילוב, שניהם של המדינה?

<גיא ורון: הצגנו את נושא פערי המחירים.

<גיא ורון: מדינת ישראל, משרד האוצר פועלים הרבה מאוד בשנה האחרונה בנושא של פערי המחירים ויוקר המחייה.

<גיא ורון: עוד נושא שאנחנו מסקרים באופן קבוע, הוא לא סוקר בכתבות, זה שהורידו בין 3 ל-15 שקלים את הרווח לחקלאים.

<גיא ורון: אלפי משקים קורסים.

<גיא ורון: הראנו איך באותה רשת שיווק במרכז הארץ התפוח יעלה 5 שקלים, ובחצור הגלילית, שהתפוח מגיע מרחק 30 קילומטרים משם - -

<לאה ורון: מנהלי רשתות השיווק, בדגש על רשתות שחבר הכנסת כבל ביקש מאיתנו להזמין, הוזמנו לדיון אבל לא מצאו לנכון להגיע.

איתן כבל: הוועדה הזאת דנה כל שבוע בנושאים שחשובים להם.

איתן כבל: אני רוצה לראות שלדיון הבא מי שיוזמן לא יגיע.

אורלי לוי אבקסיס: בקיצור, ריסקנו את החקלאים.

אורלי לוי אבקסיס: אלה שנהנו מפעריי התיווך לא גלגלו את זה לצרכן הסופי.

<גיא ורון: בסוף פגעו בחקלאים תושבי הגבולות והפריפריה, לאו דווקא הצפון.

<גיא ורון: אנחנו רואים שבסוף מי שגר בצפון ממשיך לקנות ביוקר.

<גיא ורון: התפוח בחצור הגלילית עולה יותר ממה שהחקלאי מיסוד המעלה מוכר אותו במרכז הארץ.

<גיא ורון: הפערים האלה מתרחבים, כי אין תעדוף של המדינה בשביל לגור בצפון, בשביל לקדם את התנאים בצפון.

<גיא ורון: אין רופאים למקצועות מדעיים בצפון.

<גיא ורון: זה קורה לא כי אין מורים בישראל, זה קורה כי אין שום תמריץ כדי שמורה יעשה את זה בצפון.

<גיא ורון: לא משלמים לו שקל אחד תוספת.

<גיא ורון: אותו דבר לגבי רופאים.

<גיא ורון: יצא לי לשמוע בשבוע האחרון הרבה מאוד התמרמרות מצד משרדי הממשלה.

<גיא ורון: אומרים שיש עודף ראשי רשויות ועודף של רשויות בצפון.

<גיא ורון: לך תתווכח, לך תריב.

<גיא ורון: גם כשנותנים להם כסף, הם לא יודעים לממש.

<גיא ורון: אף אחד לא אמר, וגם בתכנית זה לא מופיע, שרוב הכסף מועבר בקול קורא לרשות.

<גיא ורון: זה חוזר חזרה למשרדי הממשלה.

<גיא ורון: הרשויות החזקות מצליחות לקבל בחזרה את הכסף, להן יש את היכולות.

יצחק וקנין: אתה מדבר על המצ'ינג.

<גיא ורון: יותר מהמצ'ינג, גם בקולות הקוראים.

<גיא ורון: הצפון מקום מקסים, מקום נהדר.

<גיא ורון: זה מקום העבודה עם הנוף היפה בארץ.

<גיא ורון: כל מי שפגשתי בשבוע האחרון אמר לי: "תודה, הופתעתי לגלות עד כמה המצב הוא כזה, אבל תגיד גם שכדאי, שנחמד וכייף לחיות פה".

<גיא ורון: אני יכול להעיד על השכנים שלי שכיף לגור בגליל, אבל אני גם יכול להגיד שהסיכוי של הבן של הרפתן במושב שלי להגיע להיות סגן ממונה על התקציבים כמו בן של רפתן אחר שהוא היום סגן ממונה על התקציבים, הוא כמעט אפסי.

יפעת שאשא ביטון: יש באגף תקציבים תלמידים שלי מנאות ירדן, מעמיר ושמיר.

יפעת שאשא ביטון: התרגשתי מאוד לפגוש אותם.

יפעת שאשא ביטון: גם לילדים של הגליל יש פוטנציאל להגיע למקומות כאלה.

אורלי לוי אבקסיס: פוטנציאל יש, השאלה אם יש שוויון הזדמנויות.

אורלי לוי אבקסיס: תמיד אנחנו מסתכלים על היוצא מן הכלל.

יפעת שאשא ביטון: הם לא יוצאים מן הכלל.

אורלי לוי אבקסיס: זה מעיד על הכלל.

יפעת שאשא ביטון: הילדים שמצליחים בגליל הם לא יוצאים מן הכלל.

אורלי לוי אבקסיס: כאילו שיש שוויון הזדמנויות.

יפעת שאשא ביטון: אין שוויון הזדמנויות.

אורלי לוי אבקסיס: תעצמי עיניים.

יפעת שאשא ביטון: אין שוויון הזדמנויות, אבל בואי לא נמעיט מהערך, מהכישורים ומהיכולות.

אורלי לוי אבקסיס: פוטנציאל יש, מדיניות ממשלתית שמסרסת גם יש.

אורלי לוי אבקסיס: בואו נסתכל על המציאות בעיניים.

איתן כבל: אני גרתי בדפנה תקופה.

איתן כבל: הרבה זמן השתעשעה המשפחה שלי במחשבה לעבור ממרכז הארץ לצפון.

איתן כבל: היינו בסיור לאורך כל הישובים במערב ובאצבע הגליל.

איתן כבל: אני יכול לומר לך שהתאכזבתי.

איתן כבל: המקום מדהים, בגלל זה אנחנו רוצים לבוא, אבל הופתענו מיוקר המחייה.

איתן כבל: אתה לא עוזב מקום אם אתה לא משפר את איכות חייך במשהו.

<גיא ורון: לצורך הכתבה הכנו מחקר מיוחד על יוקר המחייה.

<גיא ורון: המחקר הראה שההכנסה הפנויה למשפחה במרכז הארץ היא פי 4 בהשוואה לאותה משפחה בצפון.

איתן כבל: זה מדהים, הנתונים מדהימים.

שלמה בוחבוט: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך שנענית בצורה מהירה ביותר.

שלמה בוחבוט: חבל שהכתבה הזאת או הכתבות לא היו לפני חודש וחצי, חודשיים, כי הכתבות מדהימות, הן מראות חלק מהבעיות.

שלמה בוחבוט: אי אפשר לצלם את היופי בטלוויזיה, אז מתמקדים בבעיות.

שלמה בוחבוט: אין שום צל של ספק שאנחנו, אנשי הגליל, אנשים יפים, אנשים נהדרים.

שלמה בוחבוט: אתה יודע מה, גיא, אני דוחה על הסף את מה שאמרו משרדי הממשלה.

שלמה בוחבוט: ראשי הערים יודעים לעבוד יותר טוב מאשר משרדי ממשלה.

שלמה בוחבוט: עובדה, מי שמנהל את המדינה זה לא ממשלת ישראל, זה הרשויות המקומיות.

שלמה בוחבוט: כל פעם כשאני מגיע לאיזו ישיבה אני מרגיש כעני בפתח, אני צריך לבקש.

שלמה בוחבוט: בתי החולים על הפנים, בואו נגיד את האמת.

שלמה בוחבוט: אנחנו נכנסים למחלקות פנימיות בנהריה.

שלמה בוחבוט: אני לא זוכר שראיתי דבר כזה בחיים שלי.

שלמה בוחבוט: בשנה שעברה מיזוג האוויר קרס, אז אנשים באו עם מאווררים.

שלמה בוחבוט: קשה לתת סדינים, יש פחות רופאים.

שלמה בוחבוט: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, הרופאים הסכימו שיהיו פחות תקנים באחיות על מנת לקבל יותר שכר.

שלמה בוחבוט: למה הרופאים לא מגיעים אלינו?

שלמה בוחבוט: הם רוצים להישאר בתל אביב.

שלמה בוחבוט: חבר'ה, תל- אביב זה מקום נהדר, אתה יוצא מבית החולים, נכנס למסעדה, אוכל.

שלמה בוחבוט: בקושי 2,3 אנשים נכנסים למסעדות בקרית שמונה, במעלות.

שלמה בוחבוט: תראה מה שקורה בתל אביב.

שלמה בוחבוט: המדינה הזאת הייתה צריכה לזעוק לשמיים.

שלמה בוחבוט: אני אומר לכם, אין לי הרבה טענות.

שלמה בוחבוט: לשר האוצר משה כחלון יש רצון טוב, הוא איש הגליל, הוא רוצה לעשות, אבל מה לעשות שיש משרדים שנועלים את התקציבים.

שלמה בוחבוט: אני מחזיק את החלטת הממשלה מלפני יומיים.

שלמה בוחבוט: האמת היא שלא קראתי אותה.

שלמה בוחבוט: אני מברך את היושב-ראש שמבקש לחקור ולבדוק.

שלמה בוחבוט: היו ויכוחים לא פשוטים.

שלמה בוחבוט: אנחנו לא כל כך הסכמנו עם הסכומים האלה, אמרנו שאנחנו דורשים תוספת של לפחות מיליארד שקל.

שלמה בוחבוט: אמרו לנו שנשכח מהחלום הזה, אמרו שאין כסף לתת לכל מה שאנחנו רוצים.

שלמה בוחבוט: יש בשורות בתכנית בנושא הכלכלי, בתעשייה.

שלמה בוחבוט: אני לא מאמין שיש בשורות בבריאות.

שלמה בוחבוט: יש כמה בשורות למשרד המסחר והתעשייה, כמו הגדלה של 30% במענקים להשקעות, כל מיני ליוויים וכו'.

שלמה בוחבוט: אני לא מאמין שהתכנית הזאת תביא מהפיכה.

שלמה בוחבוט: רבותיי, לא יעלה על הדעת שכשמזמנים דיון בנושא פריפריה, ואני מברך את כל אלה שנמצאים, יש מיעוט של חברי כנסת.

שלמה בוחבוט: במערכות הבחירות מגיעים אלינו.

שלמה בוחבוט: אולי לא תרצו לשמוע את מה שאני הולך להגיד, אבל יכול להיות שהגיע הזמן שבגליל תקום מפלגה שתדאג לעצמה.

שלמה בוחבוט: זה לא פשוט, אבל אולי - מפלגה יהודית ערבית.

שלמה בוחבוט: גם אם יקבלו 5,6 מנדטים, זה שני שרים שיתעסקו רק בכלכלה.

שלמה בוחבוט: מה שקורה היום בגליל זאת שערורייה שאין כדוגמתה.

שלמה בוחבוט: היו צריכים להכריז מצב חירום, בעיקר במערכות הבריאות.

שלמה בוחבוט: לגבי הנושא של רשתות השיווק, איך יעלה על הדעת שיש הבדל של 49% בין ראשון לציון לקריית שמונה?

שלמה בוחבוט: זאת שערורייה.

שלמה בוחבוט: גנבים, רמאים.

שלמה בוחבוט: אנחנו צריכים לשלם את המטה המשומן והשמן במרכז הארץ?

שלמה בוחבוט: אם משווים את המחירים ברשתות במעלות מול הרשתות בנהריה, במעלות הרבה יותר יקר.

שלמה בוחבוט: למה?

שלמה בוחבוט: כי צריך לעלות את העלייה.

אורלי לוי אבקסיס: הבעיה היא איפה שאין תחרות.

שלמה בוחבוט: רבותיי, לא יעלה על הדעת שבגליל צריכים למות אנשים בגלל בעיות בריאות.

שלמה בוחבוט: נכון, צריך להפסיק את שיטת המצ'ינג.

שלמה בוחבוט: עם כל הכבוד לשר שכל אחד אומר שהוא שר, בשבילי הוא לא שר.

שלמה בוחבוט: לגליל הוא לא עושה שום דבר.

שלמה בוחבוט: כשהוא בא לבית החולים בנהריה, ראה שיש בעיות, ראה שצריך לשפץ את המחלקות הפנימיות ב- 60 מיליון שקל, אז הוא אמר: "אתם, ראשי הערים, תגייסו 30 מיליון".

שלמה בוחבוט: מאיפה אני אגייס?

שלמה בוחבוט: אני אגנוב?

שלמה בוחבוט: ראשי ערים יכולים לגייס 30 מיליון שקל?

שלמה בוחבוט: מה, אני לא משלם מיסים, אני לא משלם מס לקופת חולים ואת כל הדברים האלה?

אורלי לוי אבקסיס: שאני אבין, תל אביב משלמת את השיפוצים של איכילוב?

אורלי לוי אבקסיס: היא משלמת את שירותי הבריאות במרכז?

אורלי לוי אבקסיס: למה מעלות תרשיחא צריכה לשלם את שירותי הבריאות, אין לנו משרד בריאות, אין הנהלה משרדית, אין שלטון נבחר שאמור להסתכל גם על הפריפריה?

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, הוא נבחר בעיקר על ידי הפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: זה משהו מטורף.

שלמה בוחבוט: גם כמה שקלים זה טוב.

שלמה בוחבוט: חייבים תכנית אסטרטגית רחבה ביותר כדי שאנשים לא יברחו מהגליל, כדי שאנשים יבואו לגליל.

שלמה בוחבוט: בגליל טוב לחיות, הקהילה נהדרת, אנשים מצוינים, החיים בין יהודים לערבים מצוינים, יש חיים של שיתוף, אבל יש תחושה כאילו ויתרו על הגליל ועל הנגב.

שלמה בוחבוט: אני מבקש מחברי הכנסת לעשות הכל כדי שחלק מהתכנית הזאת יצא לפועל.

שלמה בוחבוט: צריך בעוד חודשיים, בעוד 3 חודשים, לא בתקציב הבא, לעשות רביזיה בתכנית הזאת.

<יורם ישראלי: אני דוגמה לרשות שהיא האיחוד המוניציפאלי היחיד שהצליח בארץ.

<יורם ישראלי: מדובר על 4 מועצות שהפכו למועצה אחת.

יצחק וקנין: יורם, תגיד כמה ישובים יש לך היום.

<יורם ישראלי: 32 ישובים.

<יורם ישראלי: 30 יהודים, 2 ערבים.

<יורם ישראלי: לגיא ורון אין קיום אם הוא לא מציג איזו מסכנות או משהו שיזעזע את אמות הסיפים.

<יורם ישראלי: אנחנו לא משדרים מסכנות.

<יורם ישראלי: אנחנו נעזרים בממשלה, אבל אנחנו יכולים לחיות טוב על אף הממשלה.

<יורם ישראלי: בעקבות הטבות המס נערך מדד סוציו יישובי לכל יישובי המדינה.

<יורם ישראלי: הסוציו הממוצע במטה אשר הוא 7,8.

<יורם ישראלי: לא צריך להתלונן על החיים בגליל המערבי, לפחות בצד של הגליל המערבי.

<יורם ישראלי: מצד שני, יש בעיות שלא יעלו על הדעת, כמו למשל הנושא של בית החולים.

<יורם ישראלי: לא יכול להיות שכשהנכדה שלי נופלת בחוג כדורסל ומגיעה לחדר מיון, אומרים לה לחזור בעוד 3 שבועות לסי-טי.

<יורם ישראלי: לא יכול להיות דבר כזה.

<יורם ישראלי: בית החולים מתנהל עם ועדת חריגים.

<יורם ישראלי: מנהל בית החולים לא מסוגל לקבל רופא במקום רופא שפורש.

<יורם ישראלי: הכל מנוהל מלמעלה.

<יורם ישראלי: אם הכל מנוהל מלמעלה, לא יכול להיות שהוא רק יהיה מנוהל ברמה של מה לא עושים, הוא צריך להיות מנוהל ברמה של התקציבים.

<יורם ישראלי: אני לא רוצה להיכנס פה לכל הנושא של הפעילות הענפה שבית החולים עושה מעבר לטיפול באזרחים היהודיים.

<יורם ישראלי: אנחנו עבדנו על תכנית הצפון ברמה של אשכולות.

<יורם ישראלי: הבנו שפה לא צריכות להיות בקשות פרטיות של ראשי רשויות, אלא זו צריכה להיות התנהלות מרחבית.

<יורם ישראלי: יש לנו את הנושאים המרחביים.

<יורם ישראלי: אם אני בא לדבר פה על התעשייה, אז תדעו שיש עודף פקידות ועודף רגולציה.

<יורם ישראלי: יש 1,000 דונם בצומת כברי שמחכים מעל לשנתיים להחלטת המינהל בנוגע לפיצוי בעלי קרקע של אבוקדו כדי שיוותרו על הקרקע לטובת אזור תעסוקה.

<יורם ישראלי: אבוקדו ובננות אלה גידולים שמפרנסים את התושבים שעוסקים בהם.

<יורם ישראלי: אם לא יהיה פיצוי ששווה לגידול אבוקדו, הם לא יוותרו על הקרקע.

<יורם ישראלי: מי שחושב שאנחנו בימי "אנו באנו", מי שחושב שהם יעזבו את הקרקע שהם מתפרנסים ממנה לטובת הצלת המולדת, לטובת אזור תעסוקה - טועה.

איילת נחמיאס ורבין: יורם, שלא לדבר על אזורי תעשייה ריקים שנאלצים להתחרות אחד בשני איך להביא מפעלים אליהם.

<יורם ישראלי: זה משהו אחר.

<יורם ישראלי: כרגע, למזלנו, אזורי התעשייה בגליל המערבי לא ריקים, אנחנו יכולים לאכלס אותם יותר טוב.

<יורם ישראלי: בתכנית הצפון יש פתרונות, אנחנו כבר רואים אותם.

<יורם ישראלי: יש דברים קטנים שפשוט מוציאים את הדעת.

<יורם ישראלי: 5 יישובי גדר קמים כל בוקר ורואים את החיזבאללה בעיניים.

<יורם ישראלי: בגלל איזה שהם קריטריונים שאי אפשר לפצח אותם, בגלל שהלמ"ס לא הצליח להגדיר בשנת 2016 שהם פריפריאליים, אז עוד שנה נדחו להם הטבות המס שמגיעות להם.

<יורם ישראלי: השכנים שלהם, שיש להם טיפה שינוי פריפריאלי, הם במקסימום של הטבות המס.

<יורם ישראלי: לא מסוגלים לקבל החלטות כאלו פשוטות.

<יורם ישראלי: אני לא נכנס לכל התכנית של הצפון, אנחנו נלמד אותה.

<יורם ישראלי: כמובן שיש שיבוש בתקציבים שממילא היו צריכים להגיע, אבל התכנית הזאת היא צעד ראשוני.

<שירה גרינברג: חשוב לי להציג את התכנית כדי שחברי הכנסת וגם המשתתפים הנכבדים האחרים יוכלו לדעת מה עבר בתכנית הצפון בישיבת הממשלה שהתקיימה ביום ראשון האחרון.

<שירה גרינברג: בהחלטה עצמה, מי שיקרא אותה, מופיעים סכומים יותר גבוהים מ-15 מיליארד.

<שירה גרינברג: חשוב לציין את ה-15 מיליארד, כי מדובר בכסף תוספתי מעל תקציב 2016.

<שירה גרינברג: אתם תראו שיש מיליארדים נוספים שמצוינים בהחלטה.

אורלי לוי אבקסיס: זה משהו שהתחייבו עליו בעבר?

<שירה גרינברג: כל ה-15 מיליארד זה תקציב שהוא מעבר לתקציב שניתן בשנת 2016.

<שירה גרינברג: מדובר על כספים חדשים מ-2017 ואילך.

<שירה גרינברג: דרך אגב, נשמח לשבת עם המ.מ.מ, חשוב שהדברים יובנו.

<שירה גרינברג: ההחלטה היא לא רק כדי שאנחנו נבין, ההחלטה נועדה כדי שתהיה שקיפות יותר גדולה.

<שירה גרינברג: בשמחה נשב עם הגורמים שמעוניינים בכך.

<שירה גרינברג: מבחינת החלוקה לפרקים.

<שירה גרינברג: יש כלים בהיקף של 150 מיליון שקלים למשיכת חברות לצפון.

<שירה גרינברג: ועדת הכספים של הכנסת עזרה לנו להעביר בחוק ההסדרים את הגדלת המענק לצפון אך ורק לרשויות שנמצאות בפריפריאליות 1 עד 4, שזה רק הגליל הרחוק, ולהעלות מ-20% ל-30% על מנת למשוך חברות.

<שירה גרינברג: הוחלט לתת מענקים לחברות עבור שכר.

<שירה גרינברג: זה נועד להביא תעשיות עתירות ידע.

<שירה גרינברג: הוחלט על מתן מענקים בהיקפים של עשרות מיליוני שקלים שיהיו מיועדים לענפים עם פריון גבוה וכו'.

<שירה גרינברג: הוחלט על הקמת מכון מזון, דבר שלא היה בכלל על הפרק עד ההחלטה הזאת, הכל מתוך כוונה להסתכל על האשכול של הצפון כאשכול שיש לו יתרונות יחסיים ורוצים למנף אותו.

<שירה גרינברג: מדובר על מכון מזון לחיזוק התחום המחקרי של ביו טכנולוגיה-רפואה-תעשייה.

<שירה גרינברג: יש הקמה של חממה ביו-טכנולוגית בצפון הרחוק.

<שירה גרינברג: יש הכנסה של מכון לייצור מתקדם.

<שירה גרינברג: זה מכון חדש שלא היה קיים עד היום, הכל מתוך כוונה לשפר, לחזק את הקשר של תעשייה, אקדמיה ומו"פ.

<שירה גרינברג: יש חיזוק מאוד מאוד משמעותי לכל הנושא של המגה מו"פ שנמצא בגליל.

<שירה גרינברג: הוא אמור לקבל כסף מאוד משמעותי בשביל תכנית העבודה של המו"פ היישומי.

איתן כבל: עד עכשיו זה בסדר.

איתן כבל: אני לא נגד שיקום מכון כזה, שיקום מכון כזה, הכל בסדר, אבל זה עדיין לא נותן מענה לשום דבר מהנושאים ששלמה העלה, שהכתבה התייחסה אליהם.

איתן כבל: אני לא ממעיט מהערך של כל דבר שנאמר פה, אבל בסוף החיים האזרחים תלויים בכמה יש ביד, בכמה הסל שלי משתפר, בכמה הבריאות משתפרת.

<שירה גרינברג: אני חושבת שהכלכלה, התעסוקה, הבאת תעשייה עתירת ידע, כל הנושא הזה - -

אורלי לוי אבקסיס: זה יקרה ברגע שתשנו את חוק עידוד השקעות הון.

אורלי לוי אבקסיס: חוק עידוד השקעות הון היה מיועד לפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: באיזה שהוא אופן האוצר הלך ושינה אותו כך שמי שבסוף מקבל את אותן הטבות בשווי מיליארדים אלו החברות הגדולות ביותר שיושבות במרכז הארץ.

אורלי לוי אבקסיס: שיניתם את הקריטריון כך שמספיק שיהיה לחברות הגדולות סניף אחד בצפון כדי להעביר את התוספת למרכז.

<שירה גרינברג: חוק עידוד השקעות הון לא חל במרכז.

יפעת שאשא ביטון: חוק עידוד השקעות הון שונה לאזור עדיפות א'.

יפעת שאשא ביטון: זה נטו תיקון של חוק עידוד השקעות הון.

<שירה גרינברג: כשהתחלתי להציג את ה-15 מיליארד, התחלתי לדבר על בסביבות 450 מיליון שקלים תוספות בפרק הכלכלי.

<שירה גרינברג: כפי שאמרתי בתחילת דבריי, מדובר ב-15 מיליארד שהם מעבר לתקציב 2016.

<שירה גרינברג: התחלתי לתאר את האשכול הכלכלי, שהוא אשכול מאוד משמעותי שעלה מהרשויות עצמן בשיח.

<שירה גרינברג: גם לדעת הממשלה הוא מנוע מאוד חשוב.

<שירה גרינברג: צריך לייצר את החדשנות, את המחקר, את הפיתוח ואת התעשייה.

<שירה גרינברג: יש את האשכול של התשתיות, הוא מהווה 12 מיליארד שקלים.

<שירה גרינברג: פה לא מדובר על תכנית מלפני עשור, מדובר על תכנית חומש מתקציב 2017-2018.

אורלי לוי אבקסיס: זה היה אחרי ההחלטה.

<שירה גרינברג: התקציב הזה נעשה מתוך מחשבה שצריך לתת תעדוף לצפון.

<שירה גרינברג: מתוך תכנית התשתיות שהממשלה החליטה עליה בהיקף של מעל 50 מיליארד שקלים, הוחלט ש-12 מיליארד שקלים הולכים להיות מושקעים בצפון.

<שירה גרינברג: הממשלה ראתה חשיבות בקירוב הפריפריה לחיפה ולמרכז כמנוע צמיחה עבור הצפון.

איתן כבל: שירה, זה מתוך ה-15 מיליארד?

<שירה גרינברג: כן.

מיקי לוי: שמעתי ששר התחבורה אמר בטלוויזיה, ואני מצטט: "לא ידעתי שנהפכתי כוכב באותה ישיבה על הצפון והגליל.

מיקי לוי: על ה-12 מיליארד שקל שמשרדי תכנן, עבד, הביא והכניס לבסיס התקציב כולם התנפלו".

מיקי לוי: אני אומר מילה במילה מה שאמר שר התחבורה.

מיקי לוי: אם זה כלול ב-15, הבנו.

איתן כבל: שירה, אני לא מזלזל בשום תשתית, אני לא מזלזל בשום כביש שמגיע ממקום אחד למקום אחר, אבל זה ממש רימון עשן, נר עשן שנזרק.

איתן כבל: גם אם אנחנו רוצים להמעיט, אני לא רוצה שנפריז.

איתן כבל: בסוף , אחרי שכבר הקראת את כל האירועים הכלכליים, כבר הלך מיליארד.

איתן כבל: מה נשאר בסוף?

איתן כבל: כמו שאומר לי שלמה, בסוף כל הצ'ופר הוא 45 מיליון שקל.

יפעת שאשא ביטון: הרבה יותר.

יפעת שאשא ביטון: כדאי לשמוע את שירה, כי יש התייחסות גם לבריאות ולרווחה בגובה של מיליארד שקלים.

אראל מרגלית: כולנו ראינו את המספר של 15 מיליארד, אבל כמה מהסכום הזה הוא סכום תוספתי, כמה הוא סכום של תשתיות שמגיע לכל מקום בארץ, לאו דווקא בשביל הצפון?

אראל מרגלית: הרי בונים כבישים בדרום, בונים כבישים במרכז.

אראל מרגלית: יש מיליארדים שמגיעים.

אראל מרגלית: האם זה נכון, כמו ששלמה בוחבוט אמר, שהסכום התוספתי האמיתי הוא במסגרת 300,400,450 מיליון שקל?

אראל מרגלית: חלק מהתכניות הן תכניות חיוביות.

אראל מרגלית: האם זה הסכום התוספתי האמיתי לצפון, כי הרי בונים תשתיות בכל המדינה, כולל בצפון?

<יורם ישראלי: אראל, יש לי פה את ההחלטה, עשיתי את החשבון.

<יורם ישראלי: ל-2017-2018 זה מיליארד 670 תוספתי, פלוס 400 של קק"ל.

יפעת שאשא ביטון: זה הרבה יותר מה-800 שצעקו עליהם בליל התקציב.

איתן כבל: יש הבדל גדול בין זה שיושב אדם מול הטלוויזיה בבית, לא משנה איפה, ושומע שהצפון קיבל תוספת של 15 מיליארד שקל, שאז הוא אומר "וואו", לבין זה שבסוף ניתנים 2 מיליארד על שתי שנות תקציב.

אראל מרגלית: בחוק עידוד השקעות הון נותנים לחברות תעשייתיות מענק של 30% במקום 20%, שזה חשוב, אבל מה שלא נעשה זה החוק שמאפשר לחברות רב לאומיות של 10 מיליארד או יותר להגיע לארץ ולקבל את הטבת המס של ה-6%.

אראל מרגלית: אנחנו ביקשנו שתהיה מדרגה נוספת בצפון, מכביש עכו-צפת וצפונה, שתיתן 3%.

אראל מרגלית: אורלי אמרה נכון, כשמיקרוסופט מעבירה את האיי.

אראל מרגלית: פי שלה לישראל, כשגוגל מעבירה את האיי.

אראל מרגלית: פי שלה לישראל, הן מקבלות את ה-6% במרכז.

אראל מרגלית: אני חושב שזה נחוץ, רק הבעיה שלא נתתם עוד מדרגה בצפון הרחוק ובדרום הרחוק.

אראל מרגלית: כך אנחנו שווים בין קריית שמונה לתל אביב בחברות הבינלאומיות.

אורלי לוי אבקסיס: אין להן מתחרות.

איילת נחמיאס ורבין: איי.

איילת נחמיאס ורבין: פי אין רק בחברות טכנולוגיה.

אראל מרגלית: אני נותן את זה בתור דוגמה.

<שירה גרינברג: כמו שאמרתי, כל ה-15 מיליארד זה כסף תוספתי מעבר לתקציב 2016.

<שירה גרינברג: אני לא מקבלת את האמירות שמדובר רק ב-2 מיליארד.

<שירה גרינברג: דיברנו על האשכול הכלכלי, דיברנו על האשכול התחבורתי.

<שירה גרינברג: לאשכול של ההון האנושי מוקצים מעל 700 מיליון שקלים.

<שירה גרינברג: מדובר על חיזוק בחינוך הפורמאלי, בחינוך הבלתי פורמאלי, בהשכלה הגבוהה.

אראל מרגלית: זה מכללת תל-חי, אורט בראודה?

<שירה גרינברג: מדובר על גידול במספר הסטודנטים, בעיקר במקצועות עתירי ידע, כדי שזה ידבר עם החזון האסטרטגי של תעשייה עתירת הידע בצפון.

<שירה גרינברג: הרבה מאוד השקעות בחינוך הבלתי פורמאלי שמשרד החינוך נרתם ומשרדים אחרים.

<שירה גרינברג: מדובר על תכניות להצמדת סטודנטים לתלמידים.

<שירה גרינברג: יש תוספות גם לבינוי כיתות לימוד.

<שירה גרינברג: יש השקעות נוספות בכל מה שקשור במערכת ההשכלה הגבוהה.

<שירה גרינברג: מעבר לאשכול האנושי יש את האשכול של מערכת הבריאות שדיברתם עליו.

<שירה גרינברג: יש כמיליארד שקלים.

<שירה גרינברג: לבינוי חדש של תשתיות, מחלקות כלליות, מחלקות פסיכיאטריות ומחלקות גריאטריות בצפון יש סכום בהיקף של 235 מיליון שקלים.

אורלי לוי אבקסיס: יש את חוק בריאות הנפש.

אורלי לוי אבקסיס: היו כספים כדי לפתח את התכניות האלו.

אורלי לוי אבקסיס: האם הכסף שאת מדברת עליו הוא במסגרת החוק, או שהוא בנוסף לחוק?

אורלי לוי אבקסיס: אם זה במסגרת החוק, אל תספרו את הכסף פעמיים.

אורלי לוי אבקסיס: האם זה חלק מפתיחת מרפאות בריאות הנפש בפריפריה?

אורלי לוי אבקסיס: היום זו קטסטרופה אחת גדולה.

אורלי לוי אבקסיס: האם זה חלק מאותו שיקום של מערכת בריאות הנפש בפריפריה?

אורלי לוי אבקסיס: יש המון תכניות שעובדים עליהן המון שנים במשרדים השונים.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו יש מן תחושה כזאת של "אוקי, בואו נבדוק מה קורה בתוך התקציבים החדשים, נסמן את זה כאילו כסף חדש".

אורלי לוי אבקסיס: אם זה בריאות הנפש, אתם מחויבים על פי החוק, זאת תכנית שהייתה במגירה של משרד הבריאות.

אורלי לוי אבקסיס: זה היה חלק מהתכנית של משרד הבריאות.

אורלי לוי אבקסיס: אל תספרו לנו פעמיים.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אנחנו מדברים על פתיחה של מחלקות, לא הגיוני שעד היום אין טיפול נמרץ ילדים בפורייה.

אורלי לוי אבקסיס: שלחו את מנהל בית החולים לגייס כספים כי למדינה אין מספיק.

אורלי לוי אבקסיס: האם אתם סופרים את המעט שאתם נותנים ככסף נוסף?

אורלי לוי אבקסיס: אין סיעוד בכלל, אין בית חולים שיקומי.

אורלי לוי אבקסיס: שולחים מהפריפריה לרעננה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם עושים לנו כבישים כדי שנוכל לשלוח את הילדים שלנו לשירותים במרכז?

<שירה גרינברג: יש פרק שמדבר על חיזוק הרשויות המקומיות.

<שירה גרינברג: שלמה בוחבוט ציין שהרשויות המקומיות הן הגוף המבצע עבור הממשלה, לכן חשוב מאוד לחזק את זרוע הביצוע הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: איך מחזקים אותן?

אורלי לוי אבקסיס: קיצצו להן במענקי האיזון.

<שירה גרינברג: יש 400 מיליון שקלים תוספת לקק"ל.

<שירה גרינברג: יש צעדים אסטרטגיים, שזה מעבר ל-15 מיליארד שפרטתי, כמו קידום העתקת בסיסי צה"ל צפון, העברת חברות ממשלתיות לצפון.

איתן כבל: עוד לא העתיקו את מה שהיה במרכז הארץ מאז שהייתי במשרד הבינוי והשיכון ב-1992.

אראל מרגלית: המיון הקדמי בקריית-שמונה ל-60 אלף תושבים זה דבר שהחלטתם עליו?

אראל מרגלית: לא ראיתי את זה.

<שירה גרינברג: יש טבלה בהחלטת הממשלה.

יצחק וקנין: אני מדבר איתכם בגובה העיניים, ישר ולעניין.

יצחק וקנין: אני מעדיף להביא את הדוגמאות האישיות.

יצחק וקנין: תראו, חברים, ההזדמנויות שיש לתושב צפון ולתושב במרכז הארץ הן לא אותן הזדמנויות.

יצחק וקנין: הבנות שלי, האחת עם תואר שני, השנייה עם תואר במינהל עסקים, ניסו למצוא עבודה בצפון.

יצחק וקנין: הבת השלישית שלי, שיש לה תואר שני, עובדת בבית חולים רמב"ם.

יצחק וקנין: היא גרה בחיפה.

יצחק וקנין: גם אם שתי הבנות שלי מצאו עבודה בצפון, זה היה בשכר נמוך, בשכר מינימום.

יצחק וקנין: 2 הבנות שלי עברו למרכז הארץ.

יצחק וקנין: אי אפשר להשוות את השכר, אני אומר את זה באחריות מלאה.

יצחק וקנין: זה לפחות פי 2 וחצי ממה שהן הרוויחו בצפון.

יצחק וקנין: זאת הסיבה שיש הגירה שלילית.

יצחק וקנין: החבר'ה הטובים לא נשארים בגליל.

יצחק וקנין: קשה להסביר את זה לרפרנטים של האוצר.

יצחק וקנין: גם לא פעם אמרתי את זה לשר האוצר בשיחות שהיו לי איתו.

יצחק וקנין: פעם הממשלה הבינה שצריך לתעדף את יישובי קו העימות, את יישובי הצפון, את כל הפריפריה, לתת מענקי מקום, לתת תשתיות של 100% ממשרד השיכון.

יצחק וקנין: מה עשו?

יצחק וקנין: כל המדינה היא נדל"ן אחד גדול.

יצחק וקנין: אם תושב צפון רוצה לבנות במושב זרעית, הוא לא יכול לבנות, הוא צריך לשים 300 אלף שקל רק על תשתיות.

איתן כבל: שהן יקרות מאוד באזור.

יצחק וקנין: הן יקרות מאוד.

יצחק וקנין: זה אזור הררי.

יצחק וקנין: אותו דבר ביישוב שלי.

יצחק וקנין: בשנת 1992, כשרבין היה ראש ממשלה, שימשתי כמזכיר המועצה האזורית מעלה יוסף.

יצחק וקנין: בתוך תקופה קצרה הצלחנו לאכלס את כל הבתים.

יצחק וקנין: הבאנו תושבים מפתח תקווה.

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: כי משרד השיכון בנה את כל התשתיות.

יצחק וקנין: כל אחד קיבל מגרש ובנה בית.

יצחק וקנין: היום לא.

יצחק וקנין: אם אין לך 75% מתוך אותה קבוצה שצריכה לבנות את אותה שכונה בהרחבה, אתה לא מקבל את זה.

יצחק וקנין: זה תלוי בזה, ההוא תלוי בשני.

יצחק וקנין: זה לא זז לשום מקום.

יצחק וקנין: חבר'ה, במושב זרעית אין גן ילדים, אין מכולת, אין מרפאה.

יצחק וקנין: אשתי גננת על 4 ישובים.

יצחק וקנין: מקבצים לה את הילדים מכל הישובים.

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: כי אין צעירים, כולם עוזבים.

יצחק וקנין: למי אתה מסביר את זה?

יצחק וקנין: ישבתי באותה ישיבה עם כחלון, הערתי את ההערות.

יצחק וקנין: לא סתם הערתי הערות כי בא לי להעיר אותן, אלא כי יש מציאות עגומה.

יצחק וקנין: אתם לא מצליחים להוריד את המחירים בחקלאות.

יצחק וקנין: בואו נקבע את פערי התיווך בחקלאות.

יצחק וקנין: גמרנו את החקלאים, חיסלנו אותם.

יצחק וקנין: אחד אחרי השני הולכים ומתחסלים.

יצחק וקנין: ניקח את ענף ההטלה.

יצחק וקנין: מזל שיש לו סובסידיה.

יצחק וקנין: אם לא הייתה סובסידיה, התושבים שלנו היו סוגרים את הענף.

יצחק וקנין: הפטם בחקלאות גמור.

יצחק וקנין: החקלאי, שעלות הגידול שלו היא 5 שקלים, מקבל 2.80 על קילו.

יצחק וקנין: מה הוא יעשה?

יצחק וקנין: הוא אבוד.

יצחק וקנין: עם מי אני יושב?

יצחק וקנין: אני יושב אתכם, אני מדבר אתכם בגובה העיניים.

יצחק וקנין: חברים, הצפון זה לא מרכז הארץ.

יצחק וקנין: ההזדמנות שיש לאזרח במרכז הארץ היא פי 18.

יצחק וקנין: המקום הוא מקום טוב, פסטוראלי.

יצחק וקנין: טוב לבוא לסוף שבוע לצימרים, לא יותר מזה.

יצחק וקנין: אף רשות לא יכולה לממש דברים אלמנטריים.

יצחק וקנין: נניח שרוצים להקים בית אבות או מועדון קשישים במעלות.

יצחק וקנין: אם אין לו מצ'ינג, הוא לא יכול להקים.

יצחק וקנין: ברעננה הוא יכול.

יצחק וקנין: לא רק במעלות, בכל המקומות.

יצחק וקנין: אני מדבר איתכם על דברים שהם אל"ף בי"ת של החיים.

יצחק וקנין: תדעו לכם, ככה זה בבריאות, ככה זה בכל הדברים.

יצחק וקנין: אם המדינה לא תשים כסף, לא יעזור כלום, אנחנו ניפגש פה בעוד 20 שנה ונהיה באותו מקום.

איתן ברושי: תודה לגיא ורון.

איתן ברושי: הצלחתי לעקוב, למרות הקשיים, אחרי התכניות.

איתן ברושי: הן היו חשובות.

איתן ברושי: לא ראיתי בשום מקום הגדרת מטרה.

איתן ברושי: מה היא מטרת התכנית, איך בוחנים את ההצלחה שלה?

איתן ברושי: התכונה של הממשלה היא להימנע מהגדרת מטרה.

איתן ברושי: כשאין מטרה אין בעיה.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד מה בעיני המטרה, לא לנסח אותה.

איתן ברושי: למדנו שבלי מטרה ובלי להיצמד אליה אתה לא יכול להצליח.

איתן ברושי: המטרה, בעיני, היא תוספת אוכלוסייה לגליל במספרים, לא אמירה כללית.

איתן ברושי: האוכלוסייה הלא יהודית לא זזה.

איתן ברושי: מי שהפך להיות עם של צוענים זה אנחנו.

איתן ברושי: האוכלוסייה הלא יהודית לא זזה.

איתן ברושי: הגידול של 50% ומעלה מאוכלוסיית הגליל מובטח, ב-50% הנותרים יש לנו בעיה קשה.

איתן ברושי: אנחנו בעד דו-קיום, אבל אנחנו רוצים להבטיח את מימוש הריבונות, אנחנו רוצים להבטיח את האחיזה בקרקע, אנחנו לא רוצים להגיע לשאלה של הבדואים בנגב שמיליארדים לא פותרים אותה.

איתן ברושי: חייבים להגדיר את המטרה, היא לא מופיעה.

איתן ברושי: הייתי במעלות.

איתן ברושי: לא ברורה המטרה, לא ברור איך משיגים אותה.

איתן ברושי: חשוב לשבח את זה שיש תכנית.

איתן ברושי: יש תכנית שאפשר יהיה לתקוף אותה, אפשר יהיה לשבח, אפשר גם יהיה להוסיף כסף.

איתן ברושי: חשוב שיש בתקציב שורה או שורות של פיתוח הגליל.

איתן ברושי: מה קרה לצפון?

איתן ברושי: הפכנו אותו לאטרקטיבי לסופי שבוע וקשה בכל ימות השבוע.

איתן ברושי: אני בקידומת 04.

איתן ברושי: אין הרבה בבית הזה ששייכים ל-04.

איתן ברושי: אנחנו נשמור על הירוק, אבל ה"יפים והאמיצים" שבאים עם 4 על 4 וחוזרים לתל-אביב עם בוץ על הגלגלים ייקחו את הירוקים.

איתן ברושי: יש שני מרכיבים לתכנית שלא באים לידי ביטוי.

איתן ברושי: אחד, איך מקטינים את ההוצאות, ושניים, איך מגדילים את ההכנסות של האזרחים.

איתן ברושי: בשניהם צריך לפעול.

איתן ברושי: פחות מס הכנסה זו הקטנה של ההוצאות.

איתן ברושי: לעומת זאת, אי אפשר להתפרנס במפעלים קיימים בשכר מינימום.

איתן ברושי: הקרקע בחינם.

איתן ברושי: בוא ניקח את קיבוץ מנרה כדוגמה.

איתן ברושי: הקרקע שם בחינם, אבל התשתיות הן כפול מכל מקום אחר, כולל מהמקום שאני בא ממנו בעמק יזרעאל.

איתן ברושי: אנחנו צריכים לפעול בשני המרכיבים כדי ליצור מוטיבציה.

איתן ברושי: מה אתם צריכים ליצור באוצר?

איתן ברושי: אנחנו צריכים להביא מגנט שמתגבר על כוח המשיכה של המרכז, מתגבר על כוח המשיכה של עמק יזרעאל, אפילו על כוח המשיכה של כפר בלום, כדי שיעלו עד המצוקים מול החיזבאללה.

איתן ברושי: המגנט הזה הוא היכולת למימוש עצמי.

איתן ברושי: ההורים שלנו, ההורים של ההורים שלנו, הדורות המייסדים, החלום שלהם והמימוש היה הגשמת היעדים הלאומיים.

איתן ברושי: הם הקימו את המדינה.

איתן ברושי: הם אפילו שילמו מחיר יקר בחיים לפעמים.

איתן ברושי: הילדים, הנכדים והנינים לא יגורו בצפון אלא אם יהיה להם מימוש עצמי.

איתן ברושי: אם יהיה להם מימוש עצמי, הם יעשו שליחות לאומית.

איתן ברושי: נגמר העידן שמישהו שולח מישהו, במיוחד שאלה ששלחו אותם חזרו פראיירים.

איתן ברושי: הדרך היחידה של המדינה ליצור היפוך בתנאים היא לאפשר מימוש עצמי.

איתן ברושי: זה ייתן את התשובה הלאומית, את היעדים הלאומיים.

איתן ברושי: התכנית הזאת לא מבטיחה את זה.

איתן ברושי: אתם לא מבינים את הגדרת המטרה, אתם לא חשים את האחריות שאנחנו באים בשמה כדי להגיד לכם שטוב שיש תכנית אבל היא רחוקה מהיעדים שעוד לא הגדרנו אותם.

איילת נחמיאס ורבין: את הדיון הבוקר התחלנו אורלי ואני בוועדה לצדק חלוקתי בנושא של בית חולים סורוקה, על תוספת של 118 מיטות לסורוקה מ"צוק איתן" שעדיין מחכה למימוש.

חיים ילין: העבירו כסף.

איילת נחמיאס ורבין: הסביר לנו שר הבריאות שהעבירו כסף, אבל איכשהו הכסף נשאב לאיזה שהוא ואקום, נשאב למקום בלתי ידוע.

איילת נחמיאס ורבין: זה מה שקורה בדרך כלל עם הכספים של הפריפריה.

איילת נחמיאס ורבין: בגלל זה אנחנו יושבים פה מודאגים.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מתוסכלים על המצב.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לדבר על הנושא של תעשייה ומקומות תעסוקה.

איילת נחמיאס ורבין: אני עוסקת בעניין הזה מול ראש עיריית מעלות תרשיחא.

איילת נחמיאס ורבין: אין בשורה אמיתית בתכנית הצפון לתעשייה, בטח לא לתעשייה המסורתית.

איילת נחמיאס ורבין: זה נכון שבהעברת התקציב ניתן מענק, ניתן הנושא של האיי.

איילת נחמיאס ורבין: פי לחברות הטכנולוגיה, אבל לתעשייה המסורתית אין פתרון.

איילת נחמיאס ורבין: תכנית הצפון נותנת 60 מיליון שקלים לשנתיים.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו יודעים ש-60 מיליון שקלים לא יכולים לשנע ולהעביר מפעלים לצפון.

איילת נחמיאס ורבין: חברי יורם ישראלי, יש תחרות בין אזורי תעשייה בצפון, כיוון שהמפעלים לא רוצים לבוא.

איילת נחמיאס ורבין: אף אחד לא מטפל בבעיה ששולחים ודוחפים מפעלים להגיע לצפון הרחוק.

<שירה גרינברג: יש גם 150 מיליון שקלים למענקים.

איילת נחמיאס ורבין: אם גורלם יהיה כגורל 270 המיליון שקלים שהובטחו לתעשייה ב-2016, שתינו יודעות מה יקרה.

איילת נחמיאס ורבין: שתינו יודעות שהכסף הזה לא עבר לתעשייה.

איילת נחמיאס ורבין: ביום חמישי האחרון הייתי באזור התעשייה של חצור הגלילית.

איילת נחמיאס ורבין: את רואה שם מפעלים מדהימים.

איילת נחמיאס ורבין: המפעלים האלה לא יכולים לזכות במכרזים ממשלתיים, את יודעת למה?

איילת נחמיאס ורבין: כי הממשלה מעדיפה שיוקמו מפעלים זמניים בשטח.

איילת נחמיאס ורבין: היא לא תיתן עוד 20% שעולה לשנע מהצפון לדרום ולמרכז.

איילת נחמיאס ורבין: הממשלה שולחת אותם להקים שם מפעלים, אבל כשהם צריכים לזכות במכרזים תשתיתיים משמעותיים, אף אחד לא עוזר להם לזכות בזה, אף אחד אחד לא מפצה, אף אחד לא עוזר להם באמת.

איילת נחמיאס ורבין: גם מפעלים לתוצרת מקומית הם בעלי חשיבות אדירה בגלל מקומות התעסוקה.

איילת נחמיאס ורבין: העניין הזה הוא קריטי.

איילת נחמיאס ורבין: לדבר הזה אין שום פתרון.

איילת נחמיאס ורבין: המדינה חייבת להידרש לעניין הזה במסגרת תכנית הצפון, היא צריכה להגיד: חברים, מה שעשינו זה צעד אחד, אבל זה לא מספיק כדי לייצר מקומות תעסוקה.

איילת נחמיאס ורבין: מה לעשות, בלי מקומות תעסוקה אין בשורה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להתייחס לסדרת הכתבות שהציגה בצורה מאוד ממוקדת ונכונה את המציאות שעליה זעקו תושבי הצפון בשבועות האחרונים.

יפעת שאשא ביטון: מי שלא הבין על מה קמה המחאה, על מה קמה קול הזעקה, אני חושבת שכשהוא צפה ב-4 השידורים הצליח להבין מה באמת קורה, במה אנחנו צריכים לטפל.

יפעת שאשא ביטון: אין ספק ואין שאלה שהצפון גדוש אתגרים בתחומים מגוונים, לא רק בתחום אחד מסוים.

יפעת שאשא ביטון: אין ספק שהממשלה צריכה לקחת אחריות כדי לסייע בחיזוק הצפון לא במשהו שהוא נקודתי וחד-פעמי, אלא באמת במשהו שהוא אסטרטגי לטווח הארוך, אחרת, כמו שאנחנו מכירים, נצליח לשקם לשנה שנתיים, אחר כך דברים ילכו ויתמסמסו.

יפעת שאשא ביטון: כמי שהייתה שותפה בכל הבנייה של הדברים, גם במפגש עם השטח, גם בלשמוע את השטח, גם בלהבין בדיוק איפה הם רוצים שאנחנו נשים את האצבע בשנתיים הראשונות, מבחינתי התכנית הזאת שהוצגה כאן היא לא סוף הדרך, היא לא הבשורה האחרונה לצפון, היא ראשית הדרך, היא ראשיתו של איזה שהוא תהליך שנצטרך להמשיך אותו גם אחרי שתי שנות התקציב האלו.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שנגענו, לפחות בטווח המיידי, בסוגיות שבערו לצפון - מכון המזון, פיתוח המחקר.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים לראות את הילדים שלנו, שחלקם לומדים בצפון, נשארים גם אחר כך ומוצאים תעסוקה.

יפעת שאשא ביטון: זה שיש תכנית זה יופי, אבל אנחנו צריכים להיות כולנו עם היד על הדופק - כשאני אומרת כולנו זה בעיקר אלה שנמצאים בצפון - כדי לוודא שדברים קורים ומיושמים.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר משהו בנימה אישית, וזה כמי שמגיעה מעומק הגליל והפריפריה.

יפעת שאשא ביטון: אני מגיעה מקרית שמונה.

יפעת שאשא ביטון: כשאנחנו מדברים על חיזוק הגליל והצפון, זה לא רק העניין של כספים, זה לא רק העניין של תשתיות וחיזוק החינוך.

יפעת שאשא ביטון: מערכת החינוך צריכה שוויון הזדמנויות, אבל אסור לשכוח שיש לנו מערכות חינוך טובות, הן הוציאו את מיטב הבנים והבנות.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שאנחנו צריכים לחזק את התדמית של המקום, להראות גם את הדברים הטובים שיש שם.

יפעת שאשא ביטון: בואו נודה על האמת, מי שרואה את סדרת הכתבות לא יתחבר למקום כזה, לא ירצה לבוא ולהיות חלק ממקום כזה.

יפעת שאשא ביטון: לצד הזעקה ולצד הדברים החשובים האלה – אני דיברתי עם גיא, אמרתי לו שזה לא בא ממקום של ביקורת - צריך לבוא ולהראות גם את הדברים הטובים שיש שם.

יפעת שאשא ביטון: בואו ניצור גאוות יחידה.

איתן כבל: אין מחלוקת.

יפעת שאשא ביטון: כשפגשתי את האנשים ביום שישי ראיתי שהם נורא נפולים.

יפעת שאשא ביטון: זה קצת מזכיר את התכניות שהיו בשנות ה-80.

יפעת שאשא ביטון: אחת השליחויות שלי כאן היא להראות גם גליל אחר.

יפעת שאשא ביטון: צריך גם להראות את הגליל על המורכבות שלו, על היופי שלו, על האנשים המוכשרים בתוכו, על הילדים שגדלו, התחנכו ועשו חיל.

יפעת שאשא ביטון: נכון, אני רוצה שהם יישארו בבית ויעשו חייל.

איתן כבל: האנשים הטובים לא נותנים פתרון ל-MRI בבית חולים.

איתן כבל: כשאומרים לי "אתה בחור נחמד", אני מודאג.

איתן כבל: כשאומרים שהאנשים הם אנשים טובים, אני מתחיל להיות מודאג.

איתן כבל: אין ויכוח.

איתן כבל: סיפרתי לך שאני רוצה לעבור לגור בגליל.

יפעת שאשא ביטון: זה לא רק האנשים הטובים שיש שם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על אקדמיה חזקה ואיכותית.

יפעת שאשא ביטון: לא אנחנו החלטנו שמכללת תל-חי היא כזו.

יפעת שאשא ביטון: המכללה עמדה במבחן ארצי.

יפעת שאשא ביטון: בואו ניקח את בית ספר דנציגר בקריית שמונה.

יפעת שאשא ביטון: מגמת ביו-טכנולוגיה זכתה במקום שני בתחרות העולמית בבוסטון.

יפעת שאשא ביטון: השנה הם זכו במקום ראשון.

יפעת שאשא ביטון: בואו ניקח גם את נקודות החוזק.

שלמה בוחבוט: הכל טוב?

יפעת שאשא ביטון: ממש לא.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו אתגרים קשים.

שלמה בוחבוט: החבר'ה הצעירים עוזבים.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו אתגרים קשים.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהממשלה חייבת לקחת אחריות בנושא של הבריאות.

איתן כבל: יפעת, אני מנחש שבין היתר הגעת לכנסת לא רק כדי להראות את הדברים היפים, הרי את לא מדריכת טיולים בגליל.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת כבל, אני לא באתי להדריך טיולים, אני באתי להשמיע את קול הצפון.

איתן כבל: יפעת, גם אני גרתי שם כמה שנים טובות.

איתן כבל: אני לא אומר את זה כדי לנזוף בך.

איתן כבל: כולנו באים לבקר, כולנו באים לטייל, כולנו אוהבים לבוא לצימרים, כולנו רואים את הפקקים מקרית שמונה עד החרמון.

איתן כבל: כל העניין הוא שאנחנו רוצים שהאנשים שגרים שם יישארו שם.

יפעת שאשא ביטון: נכון, אנחנו לא חלוקים.

יפעת שאשא ביטון: בואו נודה שאנשים מתחברים להצלחות.

יפעת שאשא ביטון: אי אפשר להגיד כל הזמן שילדים שמצליחים מתוך הפריפריה זה דבר חריג.

יפעת שאשא ביטון: יש לי חדשות בשבילכם, אני לא איזה בן אדם מיוחד, אין לי איזה שהם כישורים מיוחדים.

יפעת שאשא ביטון: אני בת גליל.

יפעת שאשא ביטון: גדלתי בגליל, התחנכתי בגליל.

יפעת שאשא ביטון: כמוני יש מאות ילדים, לא עשרות ילדים, שגדלו שם, התחנכו שם, הגיעו להישגים מאוד גבוהים, התברגו בתוך החברה הישראלית.

יפעת שאשא ביטון: אז נכון, קשה, מורכב שם, גם הגיע הזמן שנעשה שם טיפול שורש אמיתי, אבל בבקשה, לצד כל זה בואו נציג את הדברים היפים כדי שאנשים ירצו לבוא ולהיות חלק מאיתנו.

איתן כבל: אף אחד לא חולק עלייך בעניין הזה.

שלמה בוחבוט: לא יכול להיות שאת מציגה את עצמך כאילו אנחנו הרעים ואת הטובה.

שלמה בוחבוט: יש תכנית.

יפעת שאשא ביטון: חס וחלילה.

יפעת שאשא ביטון: אתה חלק ממני.

שלמה בוחבוט: בתכנית יש כמה אלמנטים טובים, אבל בשום פנים ואופן את לא יכולה להגיד שהכל טוב.

יפעת שאשא ביטון: לא אמרתי.

יפעת שאשא ביטון: התחלתי בזה שיש אתגרים קשים.

יפעת שאשא ביטון: אמרתי שחייבים לקחת אחריות.

שלמה בוחבוט: הייתה תכנית מבהילה בערוץ 2.

יפעת שאשא ביטון: נכון, פתחתי בזה את דבריי.

שלמה בוחבוט: יש תכנית.

שלמה בוחבוט: את יודעת מה, יש תכנית שבעוד חודשיים או שלושה יהיו חייבים לעדכן אותה.

שלמה בוחבוט: אם משרד הבריאות לא יקבל תקציב תוספתי לא נוכל לפתור את הבעיות.

שלמה בוחבוט: אני אומר לך, ואת יודעת שאני יודע להפגין, שנסגור את בית החולים בנהריה.

שלמה בוחבוט: זאת בושה וחרפה.

יפעת שאשא ביטון: אתה צודק.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא חלוקים.

יפעת שאשא ביטון: אין פה טובים ורעים, גם לא החברים האחרים שיושבים כאן בחדר.

יפעת שאשא ביטון: אמרתי את הדברים שלי בצורה מאוד ברורה.

יפעת שאשא ביטון: אמרתי שיש אתגרים, שיש מורכבויות, אבל כל הזמן מראים רק את מה ששחור.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שכשה

יפעת שאשא ביטון: נוער שלנו מסתכל, הוא יראה גם שיש דברים טובים.

שלמה בוחבוט: אנחנו לא מראים את הרע.

איילת נחמיאס ורבין: אני הבנתי שאת מנסה לומר שיראו גם את נקודות היופי.

איילת נחמיאס ורבין: כמו שאני מכירת את שלמה בוחבוט, הוא קודם כל מראה את הצדדים היפים של הגליל.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שהוא מסרב לקבל, כמו כולנו, את הבעיות שלא נמצאות כרגע בכיוון של פתרון.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שחשובה הייתה ההבהרה לגבי התוספת לתקציב.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא סוד שגדלתי בבית פוליטי, בבית שנשא את הדגל החברתי, בבית שייצג את הפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: אני די בתחושה של דז'ה וו, כי אני כל כך מבינה את ראש עיריית מעלות תרשיחא על הדילמה הקטסטרופאלית והבלתי אפשרית שהמדינה מציבה אותו בפניה.

אורלי לוי אבקסיס: הוא צריך לזעוק את הזעקה שמקצצים לו במענקי האיזון, שאין לו מספיק מקורות פרנסה.

אורלי לוי אבקסיס: האבטלה בצפון היא למעלה מפי 3 מאשר במרכז הארץ.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא שיש לך מאיפה להשלים הכנסה.

אורלי לוי אבקסיס: זוגות צעירים, חלקם גם לא צעירים, נאלצים לנסוע בתחבורה ציבורית שכמעט ולא קיימת.

אורלי לוי אבקסיס: יש אמנם את רכבת העמק, רק היא לא מגיעה למרכז הארץ.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מנותקים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רואים שמתוך ה-15 מיליארד שקלים האלה, ואני על כל שקל מודה, 12 מיליארד היו מתוכננים למשרד התחבורה.

אורלי לוי אבקסיס: הכסף הזה מיועד לקרב את הפריפריה למרכז.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא רוצה שתקרבו אותי למרכז, אני רוצה שתקרבו את המרכז אלי.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה ששירותי הבריאות אצלי יהיו כמו שהם במרכז.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה שהילד שלי לא יחכה מספר חודשים לניתוח שבר שהוא סובל ממנו כל לילה בגלל שאין תורים, ואם יש, זה רק לעוד חצי שנה.

אורלי לוי אבקסיס: אם מתמזל מזלך וילד אחר לא יכול לבצע את הניתוח, רק אז מתפנה לך תור.

אורלי לוי אבקסיס: אני כל כך מבינה את שלמה בוחבוט כאשר הוא אומר: "אנחנו נצא למאבק".

אורלי לוי אבקסיס: אם היינו מציגים את הדברים היפים שיש, ויש דברים יפים בצפון, אז היה קודם כל צריך להגיד תודה רבה לטבע, לקדוש ברוך הוא, לבריאה.

אורלי לוי אבקסיס: אולי השבר סורי אפריקאי עשה לנו נוף מדהים וירוק - -

איתן ברושי: עד לרעידת האדמה.

אורלי לוי אבקסיס: הוא כמעט גורם להעתק של נשימה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו, ההורים לילדים, בוחרים בחירה לא רציונאלית בכך שאנחנו מסכנים את הבריאות שלהם על ידי זה שאנחנו גרים בפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: סליחה אם זה לא מביא תושבים חדשים.

אורלי לוי אבקסיס: שתושבים חדשים לא יבואו עד שלא יסדרו את העניינים, גם ככה התורים עמוסים.

יפעת שאשא ביטון: אף אחד לא חלק על זה.

אורלי לוי אבקסיס: אם קבוצות חזקות וקבוצות נוספות רוצות להגיע בלי שמשפרים את התשתיות הבריאותיות, התשתיות החינוכיות והתשתיות של הרווחה, עדיף שלא יבואו, כי גם היום התור בלתי נסבל.

אורלי לוי אבקסיס: אתם רוצים להביא אוכלוסייה בלי שאתם מתקנים.

אורלי לוי אבקסיס: אתם רוצים להביא זוגות צעירים, אבל הקרקע עולה הרבה יותר יקר.

אורלי לוי אבקסיס: אם הקרקע עולה פחות, אז הפיתוח עולה יותר יקר.

אורלי לוי אבקסיס: המדינה ידעה לסבסד בעבר את הפיתוח, את הקרקע.

אורלי לוי אבקסיס: היא ידעה לסבסד את אותו ממ"ד שהיא ביקשה מאותם זוגות צעירים לבנות על פי חוק.

אורלי לוי אבקסיס: היום אומרים להם שהם מחויבים בחדר ממ"ד, שזה עליהם, כאשר בלי זה הם לא יכולים לקבל את האישור.

אורלי לוי אבקסיס: נכון, המכללות פורחות בצפון, אבל למה אין מספיק אוניברסיטאות בצפון?

אורלי לוי אבקסיס: למה הילדים שלנו צריכים להעתיק את מקום עבודתם בשלב הכי חשוב בחיים שלהם?

אורלי לוי אבקסיס: כשאתה הולך לאוניברסיטה במרכז הארץ בשנים האלו, שגם לי זה קרה, אתה יוצר לך איזו שהיא סביבה חברתית חדשה, אתה הופך להיות תלוי בשירותים ובקידום הקריירה שלך במרכז, ואז אתה מעתיק את מרכז החיים שלך למרכז, אתה לא חוזר לפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: ככה אנחנו מאבדים את הזוגות הצעירים.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לומר לכם שלא מעט כספים שמוצגים בתכנית הם מתוך החשבונות של המשרדים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על חיזוק הבריאות בפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: איפה מענקי התמרוץ לרופאים בפריפריה, למה זה לא עבר בתקציב המדינה?

אורלי לוי אבקסיס: למה ביטלתם את זה בתקציב שהבאתם לוועדת הכספים?

אורלי לוי אבקסיס: אני נלחמתי ורבתי על זה.

איילת נחמיאס ורבין: הם טענו שהוא לא מומש.

אורלי לוי אבקסיס: הוא מומש.

אורלי לוי אבקסיס: אמרו לנו שנגמר הכסף.

אורלי לוי אבקסיס: אני נלחמתי בשנה שעברה על 75 מיליון.

<שירה גרינברג: יש את הסעיף הזה בהחלטה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מצטטת מההחלטה: "לרשום את הודעת שר האוצר על כך שהנחה גורמי מקצוע באגף התקציבים לבחון לגבי שיתוף פעולה עם משרד הבריאות במתווה תמרוץ רופאים בפריפריה".

אורלי לוי אבקסיס: תגידו לי איפה הכסף.

אורלי לוי אבקסיס: בתקציב מדינה ביטלתם את תמרוץ הרופאים לפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: אני על כל שקל אברך, אבל לא ייתכן שיזרו לנו חול בעיניים.

אורלי לוי אבקסיס: אני גרה בפריפריה, אני יודעת מה זה כשיש לך ילד חולה בפריפריה, אני יודעת איך אני צריכה להתנהל כשאין לי תורים.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודעים למה רופאים לא עושים השלמת הכנסה בפריפריה?

אורלי לוי אבקסיס: כי הם לא מקימים את כל אותן מרפאות פרטיות.

אורלי לוי אבקסיס: אין קליינטורה.

אורלי לוי אבקסיס: מצד שני, אתה מעדיף לעשות את זה במרכז.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים לקחת את הילדים שלנו ואת ההורים שלנו למרכז.

אורלי לוי אבקסיס: אם נצטרך שירות סיעודי, נצטרך ללכת למרכז.

אורלי לוי אבקסיס: זה כמו אותה אחת שדיברה היום שהיא נדרשת להגיע מבאר שבע לרעננה בשביל אשפוז סיעודי לאימא שלה.

אורלי לוי אבקסיס: עושים כבישים כדי שנוכל לקחת את החולים שלנו למרכז?

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: לא בשביל זה עושים כבישים.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת מכם שהכסף הזה יהיה כסף אמיתי.

אורלי לוי אבקסיס: תסלחו לי אם הפריפריה לא יוצאת יפה מהסיפור הזה, אבל אל תביאו עוד אוכלוסייה לפריפריה אם אתם לא יכולים לתת את השירותים המינימאליים למי שכבר שם.

אורלי לוי אבקסיס: אם תתנו את השירותים האלה, תוכלו להרחיב את זה לאחרים שיבואו.

אורלי לוי אבקסיס: זה העתיד של המדינה.

איילת נחמיאס ורבין: התחושה שלוקחים כסף שכבר ממילא נמצא בתקציב לצפון היא תחושה מאוד קשה.

חיים ילין: יש כאן בעיה בין האופוזיציה לקואליציה, כי הקואליציה רוצה להראות שהתכנית הזאת טובה, האופוזיציה - -

איילת נחמיאס ורבין: גם אני הייתי רוצה להגיד שהתכנית מעולה.

חיים ילין: יש בעיה למי שכתב את התכנית לצפון, כי מה שהוא כתב היה הכי טוב שאפשר היה להוציא.

חיים ילין: אי אפשר לבוא ולבקר אותו.

חיים ילין: אני לא מאלה שמתלהם מול הפקידות.

חיים ילין: שירה, אני לא חושב שאת אשמה, אני גם לא חושב שאף אחד מהפקידות אשם.

חיים ילין: יש מנהיגות מעל, יש מי שמושל.

אורלי לוי אבקסיס: לא שירה קובעת את המדיניות.

חיים ילין: קשה לי לפעמים שמתנפלים על הפקידות כי זה מה שיש.

חיים ילין: הפרספקטיבה שלי זה עוטף עזה.

חיים ילין: למה אני אומר את זה?

חיים ילין: כי שם זאת תכנית עם כסף תוספתי, עם תכנית אסטרטגית שלא הממשלה בנתה, אנחנו בנינו.

חיים ילין: אנחנו אמרנו: זאת האסטרטגיה שלנו, בואו תהיו שותפים.

חיים ילין: הבעיה במדינת ישראל היא ניהולית.

חיים ילין: אנחנו מכבים שריפות.

חיים ילין: אנחנו באים עם תכנית כאשר יש מלחמה, או אחרי מלחמה.

חיים ילין: מ-2006 יש שקט בצפון.

חיים ילין: זה נכון שיש איומים, אבל עד שלא ייפול הטיל הראשון ותהיה מלחמה הכסף לא יזרום.

חיים ילין: ב-2006, כשכבר זרם הכסף, השלטון המקומי לא ידע למנף את התכנית הזאת למושגים אחרים לחלוטין.

חיים ילין: מי שמבין את המדיניות של ממשלת ישראל לדורותיה, מבין שכשבאים לכבות את השריפה באים עם הסופר טנקר.

חיים ילין: לא מונעים את השריפה בכרמל, כי אחרת אין טלוויזיה, אין כלום.

חיים ילין: זאת מדינה של צל"ש.

חיים ילין: מי שמונע מלחמה לא מקבל צל"ש, רק מי שהוא גיבור ישראל מקבל צל"ש.

חיים ילין: זאת המנטליות שצריך לשנות.

חיים ילין: אם נשנה את זה, אז הצפון יפרח, לא נצטרך לחכות למלחמה הבאה.

חיים ילין: כמה כסף השקיעו ברכבת, בכבישים?

חיים ילין: 10 מיליארד שקל.

חיים ילין: מה היה קורה אם את ה-10 מיליארד שקל האלה היו שמים בעוגנים תעשייתיים בצפון?

חיים ילין: אנשים היו נשארים שם, הם לא היו צריכים לנסוע.

חיים ילין: מה עשו?

חיים ילין: הפכו את הצפון למעונות לילה.

חיים ילין: המעון יום נמצא במרכז.

חיים ילין: לפעמים גם ישנים במלונות בתל-אביב, כי כמה אפשר לנסוע הלוך חזור.

חיים ילין: הוויכוח שלי הוא ויכוח ניהולי, הוא לא ויכוח פוליטי.

חיים ילין: את הכסף לא היה צריך להשקיע בדרכים וברכבות, היה צריך להשקיע בתעשייה המקומית.

חיים ילין: היה צריך להביא כסף כמו שעשו בקרית גת, כמו שעשו בשער הנגב.

אורלי לוי אבקסיס: כדי להביא אותם אתה צריך להביא גם תחבורה.

חיים ילין: קודם מביאים את זה.

חיים ילין: אז הצעירים נשארים, יש אופק תעסוקתי.

חיים ילין: כשהצעירים נשארים, מתחיל להיות סיפור אחר לחלוטין.

חיים ילין: מכללת תל-חי צריכה להיות כמו מכללת ספיר, בדיוק אותו דבר.

חיים ילין: היא צריכה לקבל את אותם עוגנים.

חיים ילין: בספיר יש היום תואר שני, מתקדמים בצורה בלתי רגילה.

חיים ילין: יש את הנישה בתל-חי, רק צריך לפתח אותה, צריך להביא את העוגנים התעשייתיים שליד המכללה.

חיים ילין: את הגמישות שיש למכללה אין לאוניברסיטה.

חיים ילין: כל הדברים האלה צריכים להיות בהחלטת הממשלה.

חיים ילין: אם זה לא יהיה בהחלטת ממשלה, לא תוכלו לעקוב אחרי זה.

חיים ילין: כל ישוב בעוטף עזה יודע מה הוא הולך לקבל, כל ישוב יודע אם הוא קיבל או לא קיבל.

חיים ילין: זה מה שצריך להיות גם כאן.

חיים ילין: ברגע שכל אחד ידע מה מגיע לו, הוא גם ילך ויילחם על זה.

חיים ילין: ראשי המועצות וראשי הערים יילחמו על זה.

חיים ילין: אם הם לא היחצנים הכי טובים, לא מגיע להם להיות ראשי מועצות וראשי ערים.

חיים ילין: זו הנקודה המרכזית.

חיים ילין: היינו עם יפעת בקרית שמונה ביום חמישי.

חיים ילין: ראש העיר בקרית שמונה אומר שמה שהיה זה מה שיהיה.

חיים ילין: ראש העיר, שהוא אדם שמזוהה עם השלטון, אומר שבית העירייה מחכה לכסף משנת 2006, שהמקלטים מוצפים ב-50 סנטימטר של מים, שלמלחמה הבאה אין שום מוכנות.

חיים ילין: תסלחו לי, אם לא קריית שמונה, מי כן.

דב חנין: אנחנו היום ביום הבריאות בכנסת.

דב חנין: מהבוקר אנחנו מדברים על פערים בבריאות, על כך שאזרחים בצפון ובגליל חיים פחות מאשר במרכז.

דב חנין: זה מקומם ומרגיז.

דב חנין: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס דיברה לפני 5 דקות על פערים בתעסוקה, על העובדה שהאבטלה בצפון הרבה יותר גדולה.

דב חנין: יש פערים בבריאות, יש פערים בתעסוקה, אבל אתה יודע, אדוני היושב-ראש, מה הכי מרגיז?

דב חנין: הכי מרגיז זה הפערים בין הדיבורים למעשים.

דב חנין: מר בוחבוט, מבחינת דיבורים והבטחות אתה רגוע ושקט.

דב חנין: אני מעריך את היכולת שלך לחזור ולבוא לכנסת.

דב חנין: אתה שבע מהבטחות.

שלמה בוחבוט: אני מאושר בתפקיד שלי במעלות.

דב חנין: אני בטוח בזה.

שלמה בוחבוט: אנחנו עושים עבודה מצוינת במעלות.

דב חנין: אתם בצפון שבעים כבר מהבטחות.

דב חנין: הגיע הזמן לממש אותן במעשים.

דב חנין: מעשים זה התמודדות רב ממדית.

דב חנין: זו התמודדות עם נושאים של תעסוקה, עם נושאים של בריאות, עם נושאים של פנאי, עם נושאים של תרבות.

דב חנין: הייתי בהיכל התרבות בעיר של מישהו שיושב מולי.

דב חנין: אפשר ליהנות מהדברים המקסימים שיש בצפון, הבעיה שזה לא נמצא בכל מקום בצפון.

דב חנין: את הדברים האלה אנחנו צריכים להרחיב.

דב חנין: אנחנו צריכים להבטיח שלכל תושב בצפון לא רק תהיה היכולת לתעסוקה ולבריאות, תהיה לו גם היכולת לפנאי, לתרבות, כדי שבאמת הצפון יהיה חלק מהמדינה.

שלמה בוחבוט: שמתם לב שלא דיברתי על מעלות, דיברתי על הגליל.

יפעת שאשא ביטון: יש דיפרנציאציה בין היישובים.

<חובב ינאי: יש מטרות לתכנית.

<חובב ינאי: איתן ברושי דיבר על העדר מטרות.

<חובב ינאי: זכיתי להיות במסיבת העיתונאים שבה הוצגה התכנית.

<חובב ינאי: מנכ"ל האוצר הציג שקף שמדבר על רמת ההשתכרות של תושבי הצפון, על כך שרמת ההשתכרות של תושבי הצפון היא הנמוכה ביותר בהשוואה למחוזות האחרים.

<חובב ינאי: הוא הציג פערים מאוד גדולים בחינוך, הוא הראה שתחולת העוני היא פי 3 מתושבי המרכז.

<חובב ינאי: כשרואים את תכנית הצפון לעומת השקף המהמם שהציג מנכ"ל האוצר, יש תחושה, לפחות אצלי, של אי נוחות.

<חובב ינאי: אי אפשר לאכול מחלפים.

<חובב ינאי: גם החוברות של כלי הרכב הן עדיין לא חוברות של לימוד בבית הספר.

<חובב ינאי: אנחנו מברכים על התוספות שנמצאות בתכנית.

<חובב ינאי: המטרות שנמצאות שם מבורכות.

<חובב ינאי: יחד איתן הייתה חסרה לנו, לפורום, התייחסות ספציפית לחברה הערבית שמהווה יותר מחצי מתושבי הגליל.

<חובב ינאי: צורם לי שהם לא נמצאים כאן.

<חובב ינאי: המצ'ינג זו סוגיה שהיא לא רק בבריאות, היא בכל הדברים האחרים.

<חובב ינאי: זאת סוגיה כואבת והרסנית.

<חובב ינאי: כמו שלא עושים מצ'ינג לקו הרכבת הקלה בין נצרת לחיפה או לשדרוג כביש 89, לא ראוי לעשות מצ'ינג לשום דבר, בטח לא למחלקת שיקום בפורייה.

איתן כבל: זה לא יצא לפועל.

<חובב ינאי: אגב, זה לא קורה רק בצפון, גם בתי חולים במרכז צריכים לגייס תרומות.

<חובב ינאי: זה לא הרבה כסף, אפשר לסגור את זה.

<חובב ינאי: אנחנו שמחים ומעודדים ממה שיש, אבל נשמח אם יהיה עוד.

<מיכל פינק: הממשלה מוצגת כאן כמנותקת מהשטח.

<מיכל פינק: רק לספר, גיא, שאני בת הרפתן שדיברת עליו.

<מיכל פינק: אני ילידת קריית שמונה.

<מיכל פינק: גדלתי במושב בגליל המערבי.

<מיכל פינק: בית הספר שלי היה בית הספר האזורי של המושבים, בדיוק על צומת כברי שראש המועצה הזכיר, כך שאנחנו לא מנותקים, אנחנו באמת יודעים מה קורה.

<מיכל פינק: אנחנו בוגרי עבודת שטח של שנתיים עם ראשי הרשויות וראשי האשכולות.

<מיכל פינק: אין לנו ריחוק מהעניין הזה.

<מיכל פינק: מעבר למה ששירה הציגה, ואני לא אציג בפירוט את הפרק הכלכלי, יש כאן דברים חדשים.

<מיכל פינק: נעשית כאן חשיבה שנותנת לצפון ייחוד לא רק בהיבטי תקציב.

<מיכל פינק: אנחנו יודעים איפה רוצים הייטק, איפה רוצים מדעי החיים, איפה התיירות, איפה הכביש ההוא, איפה אשכול בית הכרם רוצה עם הישובים הערביים לעשות פס מסחרי.

<מיכל פינק: אנחנו עושים מה שאפשר במסגרת המגבלות ובמסגרת יצירת תשתיות.

<מיכל פינק: אנחנו לא נעצור כאן.

<מיכל פינק: אנחנו רוצים שדברים ייווצרו.

<מיכל פינק: גם אם אנחנו לא יודעים לתקצב מההתחלה כל דבר, אין ספק שיצירת תשתיות היא משמעותית.

חיים ילין: מורידים מס.

חיים ילין: תגידו לי מה הסכומים שאתם צריכים.

חיים ילין: אנחנו יכולים להביא אלטרנטיבה להורדת המס על ידי כך שנפנה את המשאבים ישירות לשם.

חיים ילין: זה עניין פוליטי.

<מיכל פינק: הורדת המס היא לא חלק מהתכנית.

<מיכל פינק: נאמרה פה אמירה על התעשייה.

<מיכל פינק: התעשייה במסגרת תכנית צפון, ואני מדברת רק על הסכומים שאנחנו נוגעים בהם במשרד הכלכלה, מקבלת כ-700 מיליון.

<מיכל פינק: אנחנו מדברים על דברים חדשים.

<מיכל פינק: אנחנו מדברים על שדרוג הפריון.

<מיכל פינק: לא היו לנו עד היום מסלולים למפעלים לא מייצאים.

<מיכל פינק: 30 מיליון הולכים למסחר ושירותים.

<מיכל פינק: זו אמירה לתיירות, זו אמירה למסעדנות, זו אמירה לגליל.

<מיכל פינק: אנחנו מדברים על מכון לאומי לייצור מתקדם.

<מיכל פינק: הסתכלנו מה קורה בעולם.

<מיכל פינק: היום האמריקנים מעתיקים מהגרמנים.

<מיכל פינק: גם אנחנו צריכים להיות שם.

<מיכל פינק: זה לתעשייה לא מייצאת, לשדרוג התעשייה.

<מיכל פינק: הסתכלנו על נתונים.

<מיכל פינק: אנחנו יודעים ש-22% מהמשרות בצפון הן תעשייה.

<מיכל פינק: זה פי 1.5.

<מיכל פינק: אם מסתכלים רק על חיפה והצפון, מדובר על 37% מהמשרות בתעשייה.

<מיכל פינק: לפי הפילוח רואים שזו בעיקר תעשייה מסורתית.

<מיכל פינק: לשם כיוונו את הכלים.

<מיכל פינק: כשאנחנו מדברים על מכון מזון, אז זה כלי חדש בהחלטות הממשלה.

<מיכל פינק: אנחנו מדברים על זה שתיווצר אמירה.

<מיכל פינק: אנחנו מדברים על יצירת אקו- סיסטם בתחום מדעי החיים, בתחום המזון.

<מיכל פינק: סביב זה יקום מכון מזון.

<מיכל פינק: אנחנו יוצרים תשתיות.

<מיכל פינק: זה לא נכון לספור כל שקל ושקל, צריך לראות לאיפה השקלים האלה הולכים.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו סופרים שקלים רק בגלל שהשקלים שהממשלה מתחייבת עליהם לא מגיעים.

איילת נחמיאס ורבין: הייתי מתה לבוא לכאן כחברת אופוזיציה ולהתפרע מרוב שמחה על התכנית הזאת.

<מיכל פינק: ארבעים ומשהו נספחים מסחריים של מדינת ישראל, שהם עובדי משרד הכלכלה, קיבלו הנחיה כבר לפני חצי שנה: קחו תחום שקוראים לו מדעי החיים, קחו את אזור הגליל, לכו להביא משקיעים.

<מיכל פינק: הם כבר עובדים.

<מיכל פינק: אתם לא תראו את זה ישירות בתכנית.

<מיכל פינק: אין ספק שהשטח היה מעורב, יהיה מעורב.

<מיכל פינק: הדברים האלה צריכים עכשיו לקום.

<מיכל פינק: במגבלות שהיו לנו סיימנו תשתית ראויה, עכשיו רק נותר להקים אותה.

איתן כבל: אני לא אוהב שלוקחים את הדיון למקום של האנשים.

איתן כבל: כולם טובים, כולם נהדרים.

איתן כבל: אנחנו מגיעים ממקום אחר לגמרי.

איתן כבל: אני אומר את זה בעיקר לנציגי הממשלה.

איתן כבל: אני מבקש לזמן בעוד חודש את השרים הרלוונטיים, שזה שר הבריאות, שר האוצר, השר לפיתוח הנגב והגליל.

איתן כבל: ביקשתי שאם שר האוצר לא יגיע, לפחות יגיע המנכ"ל וראש אגף תקציבים לדיון.

איתן כבל: עמי, שמעת מה אמרה שירה, סגנית ראש האגף.

איתן כבל: את כל ה-15 מיליארד האלה אני מבקש לראות שקל שקל.

איתן כבל: אני לא מזלזל באף אחד, אבל נער הייתי וגם זקנתי.

איתן כבל: יש כל כך הרבה תכניות, כל כך הרבה הצהרות, כל כך הרבה פעמים נאמרו דברים.

איתן כבל: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לא עובדת אצל האוצר.

איתן כבל: תוחלת חיים היא תוחלת חיים.

איתן כבל: ההתמודדות בסוף היא לא לבוא ולהגיד שהגליל פורח והכל בסדר גמור, עובדה שאני רוצה להעתיק את מקום מגוריי.

איתן כבל: אין סיבה שבאזור הגליל, וזה לא מייצר מסכנות, יהיה פער של לפחות שנתיים בתוחלת החיים.

איתן כבל: אני הופתעתי, הייתי בטוח שבגלל מזג האוויר המצב הוא הפוך בדיוק.

איתן כבל: תמיד קינאתי כשהייתי איש צעיר.

איתן כבל: גרתי שם כמה שנים טובות.

איתן כבל: הגליל, קיבוץ דפנה, הוא בית שני שלי.

איתן כבל: כשאני מסתכל, אני אומר לעצמי, אלוהים, כל מה שחשבתי זה כמו אגרוף לתוך הפנים.

איתן כבל: זה לא בא כדי להטיח במאן דהוא אשמה, נהפוך הוא, זה בא מתוך זה שדווקא במקום כזה, שהוא פנינה, לא יכול להיות מצב כזה.

איתן כבל: אנחנו נפרק סעיף סעיף, אנחנו נבחן ונראה האם זה תוספתי או דיבורי.

יפעת שאשא ביטון: בתוך הפילוח הזה גם צריך לעשות חלוקה לאוכלוסיות ולישובים בתוך הגליל, כי אנחנו יודעים ש53% מהאוכלוסייה היא ערבית.

יפעת שאשא ביטון: הם צריכים עניינים ייחודיים להם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מתייחסים אל כולם כאל מקשה אחת, אבל זה לא ככה.

איתן כבל: גברתי, לא רק שאני מסכים איתך, אנחנו גם נעשה את זה.

איתן כבל: אנחנו לוקחים על עצמנו סיכון בכך שאנחנו עוד נראה עד כמה הפערים יותר גדולים ממה שהתכוונו.

איתן כבל: יש כאן שתי נקודות שאני מבקש שנעסוק בהן כשנקיים את הדיון בעוד חודש.

איתן כבל: אחת, הנושא של המצ'ינג.

איתן כבל: אתם חייבים לקבוע עמדה אסטרטגית לגבי נושא המצ'ינג ליישובי הגליל.

איתן כבל: אנחנו מיצרים תרבות שנורר.

איתן כבל: זאת לא תרבות נכונה.

איתן כבל: מדינה יכולה לבוא לראש רשות, להגיד לו: אדוני, תציג לי תכנית אסטרטגית לפרויקטים האלה.

איתן כבל: זה יהיה לך השנה, זה יהיה לך בעוד 5 שנים.

איתן כבל: אל תשלח אותו להתחיל להסתובב בכל העולם כדי לשנורר.

איתן כבל: יש כאלה שיודעים לעשות את זה טוב, יש כאלה שלא מוכשרים בזה.

איתן כבל: זה גם תלוי איזה ישוב.

איתן כבל: אם יש ישוב שיהושע בן-נון חצה שם, כולם יתנו כסף, אבל יש מקומות שאף אחד לא חצה שם את הירדן, המקום הוא לא מקום קדוש.

איתן כבל: אני מודיע כאן, שירה, שאני לא ארפה מהעניין הזה, אני אעבור איתכם סעיף סעיף.

איתן כבל: אם תצדקו, אני אסיר את הכובע בפניכם.

איתן כבל: אם לא, אנחנו נתמודד, אנחנו נסתכל זה לזה בעיניים כדי לטפל בעניינים האלה.

שלמה בוחבוט: אני חושב שאמרת דבר מצוין - יש תכנית לגליל, עכשיו נהפוך אותה לתכנית עבודה.

שלמה בוחבוט: בואו נראה תכנית עבודה מסודרת.

שלמה בוחבוט: תוך חודש אפשר לעשות את זה.

איתן כבל: הנושא השני שעלה בתכנית זה העניין של המחלקה לשיקום גריאטרי בפורייה.

יפעת שאשא ביטון: שיקום כללי.

איתן כבל: כיוון שהמדינה הבטיחה רק 240 מיליון שקל, צריך יהיה לגייס עוד 90 מיליון שקל.

איתן כבל: לתת למקום כזה לגייס 90 מיליון שקל זה אפילו לא science fiction.

איתן כבל: אין את הסופר שיוכל לכתוב איך מגייסים את ה-90 מיליון שקל האלה.

<שירה גרינברג: מה שאנחנו מכירים זה 150 מיליון שמתחלקים ל- 110 מיליון מהממשלה, 40 מיליון מבית החולים.

<שירה גרינברג: מה זה ה-90?

<קריאה: ה-90 מיליון זה המלצות של גרוטו, בין ה-150 ל-240.

<שירה גרינברג: מה שנקבע על ידי הממשלה, וזה מה שמשרד הבריאות - -

יפעת שאשא ביטון: מנהל בית החולים אמר שהוא יודע לעשות את זה.

יפעת שאשא ביטון: הוא אמר שזאת החלטה שהוא לא רק חי איתה בשלום, הוא מקבל אותה באהבה.

יפעת שאשא ביטון: הוא שמח על המהלך.

איתן כבל: דוח גרוטו על מצב הבריאות בצפון קבע שלהקמת מרכז השיקום בפורייה צריך 240 מיליון שקל.

איתן כבל: הממשלה מבטיחה רק 150 מיליון שקלים, כאשר החלוקה היא כזו: 110 מיליון שקלים יינתנו על ידי משרדי האוצר והבריאות, השאר, שזה 40 מיליון, צריך לגייס בית החולים מתרומות ב-5 השנים הקרובות.

איתן כבל: ב-5 השנים האחרונות גייס בית חולים פורייה מתרומות קצת יותר מ-21 מיליון שקל לכל בית החולים.

איתן כבל: בית החולים יגייס 40 מיליון שקל לפרויקט מאוד מוגדר?

איתן כבל: אני מבקש, אנא, עשו מחשבה לפחות בשתי הנקודות שציינתי בפניכם.

איתן כבל: ניפגש בעוד חודש.

איתן כבל: תודה רבה, הישיבה נעולה.