ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 311, 2017-01-09 10:00

אורי מקלב: ברשותכם, אם תאפשרו לי, אני מתכבד לפתוח ישיבה של ועדת החוקה.

אורי מקלב: היום יום י"א בטבת התשע"ז, ה-9 בינואר 2017.

אורי מקלב: הנושא: הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקונים שונים), התשע"ז-2017.

אורי מקלב: כפי שבוודאי ברור לכולם, נתבקשתי על-ידי היושב-ראש הקבוע למלא את מקומו.

אורי מקלב: ואני רק רואה חובה לציין שהדיון הזה לא בא לסמל איזה משהו - - -

אוסאמה סעדי: לא מסמל?

אוסאמה סעדי: חשבתי שכן.

אורי מקלב: לא, לא מסמל שום דבר.

אורי מקלב: זה אני רוצה להגיד לך: לא מסמל שום דבר.

אורי מקלב: יש איזה קונוטציה לבחירות מתקרבות שאנחנו יודעים.

אוסאמה סעדי: לא יעזור, יש ריח של בחירות.

<אורלי עדס: אצלנו חוש הריח התפוגג בוועדת הבחירות.

אורי מקלב: צריך להגיד, למען השקיפות המלאה, שהדיון הזה דיון כמעט המשך מלפני חצי שנה.

ענת ברקו: הוא היה כבר מזמן מתוכנן.

אורי מקלב: וגם אם לא המשך, הוא נקבע כבר הרבה זמן מקודם.

אורי מקלב: זה שזה יכול להשתלב בתוך האווירה שחלק רוצים להרגיש אותה, או שיש כאלה שאומרים שהכול מסודר, אפשר כבר להתחיל בחירות.

אורי מקלב: אולי אחרי התיקונים האלה כבר הכול מוכן ואפשר להתחיל בחירות, או שיש מי חושב שאם זה לא יהיה מתוקן אז לא יהיה בחירות, אז אני חושב שבאמת כל אחד יעשה לעצמו התרת חלום.

אורי מקלב: אנחנו באים בישיבה הזו, ונתבקשנו לתקן תיקונים שכולם או רובם – רובם בכל אופן – ודאי באו מתוך הפרקטיקה, מתוך הניסיון, מתוך הרצון להשתפר, להתייעל, להתאים את עצמנו למצב הקיים, כל סעיף יש לו את ההתאמה שלו.

אורי מקלב: ולכן אחרי תקופה ועדת הבחירות מביאה לוועדת החוקה את התיקונים המתבקשים.

אורי מקלב: כמובן שכל סעיף בנפרד תסבירו, כדי לדעת מדוע אתם מציעים את השינויים האלה.

אורי מקלב: כפי שאמרתי, לא כל השינויים מתוך הפרקטיקה, יש אולי מתוך הרצון להתאים את המצב, ויש כאלה שאולי לאור הביקורת או דברים כאלה שהיה על ועדת הבחירות.

אורי מקלב: אני חושב שלא שצריך הקדמה, אני חושב שצריך בסך הכול להסביר סעיף-סעיף.

<ניצן רוזנברג: אלא אם כן המנכ"לית רוצה לומר משהו.

אורי מקלב: אתם רוצים איזה הקדמה כוללת?

<אורלי עדס: אני יכולה רק להשלים את דבריך, רק לציין שההצעה הזו נדונה בכל מוסדות ועדת הבחירות המרכזית, שזה ועדת משנה לחקיקה, נשיאות הוועדה בראשות השופטת חיות, ומליאת הוועדה שזה 30 נציגים של כל סיעות הבית, ושוב בראשות השופטת חיות.

אורי מקלב: וזה נעשה בוועדת הבחירות הזו?

<אורלי עדס: כן.

<אורלי עדס: למעשה, ההצעה הזו היא תוצר של הליך הפקת לקחים שאנחנו מבצעים בוועדת הבחירות כבר יום לאחר מערכת הבחירות לכנסת הקודמת.

<אורלי עדס: יום למחרת הבחירות התחלנו בהליך הפקת לקחים שנמשך עד היום.

<אורלי עדס: הוא יימשך עד למועד הבחירות.

<אורלי עדס: וזה החלק הראשון של התהליך.

<אורלי עדס: ההצעה הזו כוללת גם חלק מהפקת לקחים מדוחות מבקר המדינה, ומלקחים של יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית, השופט ג'ובראן.

<אורלי עדס: וכפי שציינת, חלק מהדברים הם כתוצאה מההליך הזה.

<אורלי עדס: חלקם באים להתאים בעצם מצב קיים שאותו אנחנו נוהגים, ולא מעוגן בחקיקה, ונכון יותר לעגן אותו.

אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד הערה אחת.

אורי מקלב: סך הכול הבאתם כאן הרבה תיקונים.

אורי מקלב: סד הזמנים הוא לא רחב מדי כאן, אני אומר את זה לחברים.

אורי מקלב: אנחנו מוגבלים בזמן.

אורי מקלב: יש הצבעות, יש עוד דיונים אחר כך.

אורי מקלב: לכן הטלתם עלי משימה לא קלה, כדי להספיק את החקיקה הזאת בתוך תקופת הזמן.

אורי מקלב: לכן אנחנו צריכים להיות מתומצתים וממוקדים.

אוסאמה סעדי: אפשר?

אורי מקלב: בבקשה.

אוסאמה סעדי: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: אני מקווה שבאמת אנחנו דנים בתיקונים האלה בזמן, שבאמת תהיינה בחירות כמה שיותר מוקדמות, לפחות אנחנו רוצים את זה.

ענת ברקו: Wishful thinking, אבל זה לא יקרה.

ענת ברקו: אבל אתה יכול לחלום.

אוסאמה סעדי: בסדר, לפחות תקוות.

אוסאמה סעדי: תקוות.

אוסאמה סעדי: החלום יתממש בקרוב.

ענת ברקו: בערך כמו שגטאס יחזור לכנסת.

אוסאמה סעדי: באמת כמו שאמרה מנכ"לית ועדת הבחירות, שאנחנו דנים בתיקונים האלה.

אוסאמה סעדי: אני חבר בוועדת הבחירות המרכזית.

<אורלי עדס: סגן יושב-ראש.

אוסאמה סעדי: היום סגן יושב-ראש.

אוסאמה סעדי: אבל גם לפני שהייתי חבר כנסת, שנים על גבי שנים אני בוועדת הבחירות.

אוסאמה סעדי: וחלק מהתיקונים הם באמת תיקונים שהצטברו במהלך הניסיון של הבחירות הקודמות.

אוסאמה סעדי: הצעה לסדר: כמו שאמרת, אנחנו מוגבלים בסד של זמנים.

אוסאמה סעדי: אני חושב שיש תיקונים שאין מחלוקת לגביהם.

אורי מקלב: אז אני מקבל את ההצעה של סעדי, שמה שאין מחלוקת - - - מה שיש מחלוקת ניתן את - - -

אוסאמה סעדי: נריץ את זה.

אוסאמה סעדי: נריץ.

אורי מקלב: אני מקבל את מה שאומר חבר הכנסת סעדי בדברים כאלה.

אורי מקלב: איך אתם עושים את זה?

אורי מקלב: מקריאים ואחרי זה מסבירים?

<ניצן רוזנברג: כן, אנחנו - - -

אוסאמה סעדי: מה שלא במחלוקת, ניצן.

אורי מקלב: נקריא את הסעיף.

אורי מקלב: אם צריך הסבר, בבקשה.

<ניצן רוזנברג: אז הסעיף הראשון זה תיקון סעיף 8 לחוק הבחירות.

<ניצן רוזנברג: הנושא שלו זה העברת יישוב בין אזורי בחירות.

<ניצן רוזנברג: הנוסח הוא: הכוונה פה בעצם זה לתת לוועדת הבחירות איזושהי סמכות שכיום אין לה.

<ניצן רוזנברג: שטח המדינה מחולק לאזורי בחירות.

<ניצן רוזנברג: החלוקה הזאת היא לפי נפות שנקבעו בחוק מקום המדינה, וזה איזושהי חלוקה שיא מנהלית.

<ניצן רוזנברג: ומה שוועדת הבחירות מבקשת זה להתמודד עם מצב שבו לפעמים יש יישוב שנמצא בקצה של אזור בחירות כזה, זה איזושהי חלוקה גאוגרפית על פניה שרירותית.

אוסאמה סעדי: זה ועדת הבחירות האזוריות?

<ניצן רוזנברג: בדיוק.

<ניצן רוזנברג: יש ועדת בחירות אזוריות בכל אזור כזה.

אורי מקלב: ניצן, אם הייתי קורא את זה כאחד שלא משפטן, הייתי מבין שמדובר על יישוב חדש.

אורי מקלב: לא הייתי מבין שמדובר על להעביר יישוב שכבר קיים באזור אחד לאזור אחר.

<אורלי עדס: אני יכולה לתת דוגמה כדי להמחיש.

אורי מקלב: השאלה אם הנוסח, שאני לא יודע, אני לא מקצוען ולא משפטן, שיש לה סמכות לכלול יישוב - - -

ענת ברקו: אתה מקצוען אך לא משפטן, אדוני היושב-ראש.

ענת ברקו: תעשה את ההבחנה.

אורי מקלב: צריך יותר להבין – יישובים קיימים.

<אורלי עדס: מטעמים מנהליים - - -

<ניצן רוזנברג: אפשר להוסיף את המילה קיים?

<אורלי עדס: אבל השאלה מה יקרה אם יהיה יישוב חדש ששובץ לא נכון.

ענת ברקו: אז נבהיר את זה: אולי קיים או חדש.

אורי מקלב: מה שאת אומרת, צריך את שני הניסוחים, גם זה וגם זה.

<ניצן רוזנברג: אני יכולה להתייעץ עם נוסח החוק אצלנו, ואם זה בעיה נוסיף את זה.

אורי מקלב: בסדר.

אוסאמה סעדי: לא, הכוונה היא שהיישוב והקלפיות נשארות אותו דבר.

<אורלי עדס: נכון.

אוסאמה סעדי: אותו בוחר מצביע.

אורי מקלב: אם זה ועדת בחירות אזורית.

אורי מקלב: אמרתי.

<אורלי עדס: רק השיוך האזורי יהיה שונה.

<אורלי עדס: זה לא משפיע.

אוסאמה סעדי: זה משהו מנהלתי.

ענת ברקו: על מה זה משפיע?

אורי מקלב: ועדת הבחירות האזוריות.

<אורלי עדס: אתן דוגמה לגבי ההשפעה.

אורי מקלב: תחת מי הם נמצאים, תחת איזו ועדת בחירות אזורית.

אוסאמה סעדי: יישוב רחוק - - - 100 ק"מ, אז לפעמים יש ועדת בחירות אזורית יותר קרובה.

אורי מקלב: אוסאמה, רק אמרתי, שבנוסח פשוט הייתי מבין - - -

אוסאמה סעדי: כן, כן, הבנתי.

אורי מקלב: אז צריך למצוא את הנוסח שידבר גם על יישוב קיים וגם על יישוב חדש.

אורי מקלב: הלאה.

<ניצן רוזנברג: כן, ובאמת חברת הכנסת שאלה פה שאלה חשובה, שאשמח לשמוע מכם איזו השפעה יש על הבוחרים – גם אם אין השפעה ארצה לשמוע – איזה השפעה יכולה להיות לזה על מפלגות.

<ניצן רוזנברג: ומבחינת

<ניצן רוזנברג: כם, כמובן, מבחינת ההיערכות המנהלית, שזה מה שאתם אומרים - - -

<אורלי עדס: ההשפעה היחידה היא בעצם מנהלית, מטעמים של ניהול מערכת בחירות, נוחות מנהלית לוועדת הבחירות.

<אורלי עדס: אתן דוגמה כדי להמחיש.

<אורלי עדס: היישוב למשל מעלה-אפרים, שנמצא בבקעה, היום משתייך לוועדה האזורית יזרעאל, שהמרכז שלה הוא בעפולה.

<אורלי עדס: המשמעות היא שכל הצוות שעובד בקלפי אמור לצאת מעפולה לבקעה, ליישוב מעלה-אפרים.

אורי מקלב: 60-50 ק"מ.

<אורלי עדס: ולהחזיר בתום יום הבחירות בלילה, לפנות בוקר, את כל החומר לשם.

אורי מקלב: אבל אם הוא יצורף לבית-שאן?

<אורלי עדס: הנכון יותר הוא לשייך את זה לוועדה אזורית יהודה.

אוסאמה סעדי: זה אזור יהודה.

<אורלי עדס: יהודה.

<אורלי עדס: זה אזור יהודה.

אורי מקלב: איפה זה יהודה.

<אורלי עדס: יהודה, משרדי הוועדה הם בירושלים.

<אורלי עדס: וזה יותר קרוב ליישובים ששייכים למועצה הזו.

<אורלי עדס: ולכן יותר נכון, כי אז יש רכז גוש לכל היישובים האלה באזור ומשייכים.

<אורלי עדס: היום הוועדה באזור יזרעאל מוציאה בעצם רכז גוש מיוחד ליישוב מעלה-אפרים.

ענת ברקו: אז בעצם, אורלי, את אומרת שהחלוקה צריכה להיות טריטוריאלית לפי רמת הנגישות והמרחקים?

<אורלי עדס: כן.

<אורלי עדס: בין היתר.

ענת ברקו: זאת אומרת, נוחות של נגישות ומרחקים.

<אורלי עדס: עכשיו, הבוחר מבחינתו לא ירגיש שום שינוי.

אורי מקלב: יש דברים חריגים, אז מתקנים את זה.

<אורלי עדס: הבוחר – זה לא משנה לו.

<אורלי עדס: ענבר

ענת ברקו: אין קשר בין הבוחר, זה רק הקטע הפרוצדורלי.

אוסאמה סעדי: לא, הבוחר נשאר אותו דבר.

אורי מקלב: ההתייחסות תחת איזה בחירות אזורית נמצאת, כמו שאמר אוסאמה, וזה הכול.

אוסאמה סעדי: בדיוק.

<אורלי עדס: כן.

<ניצן רוזנברג: ומבחינת אבל הסיעות, יש איזה עניין שהם יכולים להחליף חברי ועדות קלפי, שזה יכול להיות רק - - -

<אורלי עדס: נכון.

<אורלי עדס: גם להם זה יותר נוח, אני מניחה, כי אז הם שולחים מאזור ירושלים ולא צריכים לשלוח חברים מאזור עפולה.

<ניצן רוזנברג: אבל בעניין הזה זה כן משנה, כי הם יוכלו להחליף בין חברי ועדת קלפי לפי האזור שאליו משויכת הקלפי.

<אורלי עדס: כן, החלפות בהסכמה.

ענת ברקו: אבל הם תמיד עושים את זה לפי האזור?

<אורלי עדס: כן.

ענת ברקו: תמיד?

ענת ברקו: זה חייב להיות?

<אורלי עדס: כן.

<דין ליבנה: זה החוק.

<ניצן רוזנברג: זה כן שינוי שהתיקון יעשה.

ענת ברקו: כי זה תיקון שהוא כן משמעותי.

אורי מקלב: לא, הוא לא תיקון, זה מצב קיים.

ענת ברקו: זאת אומרת, הם חייבים להיות מהאזור.

ענת ברקו: אין כזה דבר.

<אורלי עדס: לא, את - - - יכולה גם לשלוח - - -

אורי מקלב: לא, את יכולה גם מאילת.

אוסאמה סעדי: לא, אני יכול לשלוח מכל מקום.

ענת ברקו: אז כן יכולים לשלוח מכל מקום.

ענת ברקו: זה לא מגביל.

אורי מקלב: סליחה, שנבין.

אורי מקלב: מי שעושה את ההסדרים, את ההחלפות, זה אותם חברי ועדת הבחירות האזוריות.

<אורלי עדס: חברי הועדות האזוריות.

אורי מקלב: חברי ועדת הבחירות האזוריות הם אלה שעושים את ההחלפות.

אורי מקלב: לא יכול להיות, אי-אפשר מישהו - - -

ענת ברקו: אבל ההחלפה חייבת להיות מאותו אזור?

אורי מקלב: מה זאת אומרת מאותו אזור?

אורי מקלב: לא, מאיפה מגיע המחליף - - -

<ניצן רוזנברג: ההחלפה של חברי ועדת הקלפי – אתה יכול להחליף בין חברים באותו אזור.

<אורלי עדס: אבל לא הכוונה לבן-אדם שחייב להיות מאותו אזור.

אורי מקלב: אבל חברי ועדת קלפי זה אנשים שאני מביא אותם מאילת גם.

אוסאמה סעדי: נכון.

אורי מקלב: השאלה מי הרכזים, מי הנציגות של מפלגות.

אורי מקלב: בהנחה שלכל אחד יש בכל מקום, אין בזה השלכה, רק פשוט משהו אדמיניסטרטיבי יותר לייעל את העבודה, לא מעבר לזה.

אורי מקלב: אני מבין שזה גם לא קורה הרבה, מדובר על מקרה, שניים, שלושה מקרים גג.

<אורלי עדס: כן, אנחנו פשוט רוצים רק במקרים, לא נעשה בזה שימוש יום-יומי.

אורי מקלב: תיקון סעיף 19.

אורי מקלב: בבקשה.

<ניצן רוזנברג: בעצם המשמעות כאן היא שהיום ועדה מרכזית ממנה את ועדות הבחירות האזוריות עד היום ה-38 שלפני יום הבחירות.

<ניצן רוזנברג: ורוצים להקדים את זה, כך שהיא תמנה אותן עד ליום ה-52 שלפני יום הבחירות.

ענת ברקו: שיהיה יותר זמן להתארגנות.

<ניצן רוזנברג: שיהיה יותר זמן להתארגנות.

אורי מקלב: אני לא מכיר את לוח הזמנים של הבחירות.

אורי מקלב: זה לא מתנגש עם תיקונים אחרים?

<דין ליבנה: זה בול מתאים לנו.

<אורלי עדס: זה יותר מתאים המועד שאנחנו מציעים עכשיו מאשר המועד הקיים.

אורי מקלב: צריכים לעשות את ההתחשבנויות הפנימיות יותר מהר.

אורי מקלב: הרי בסופו של דבר תמיד זה ברגע האחרון, אז מה זה משנה ברגע האחרון לפני היום ה-38 - - -

<אורלי עדס: אז זה יהיה ברגע האחרון לפני היום ה-52 לפחות.

אורי מקלב: תמיד מכניסים את השבת ברגע האחרון.

<אורלי עדס: אתה מכיר את זה.

<אורלי עדס: נכון.

<דין ליבנה: גם אפשר לציין, שתמיד גם אפשר להחליף את חברי הוועדות האזוריות.

<דין ליבנה: אחרי שמינית אותם ביום ה-52 - - -

אורי מקלב: אבל זה אחרי הגשת הרשימות – לא, זה לא הגשת הרשימות, אבל קביעת הרשימות.

אורי מקלב: אבל תאריכים זה קובע, יודעים מי הרשימות לכנסת.

<דין ליבנה: כן, אבל זה לא רלוונטי.

אורי מקלב: זה לא רלוונטי בגלל שזה רק - - -

<אורלי עדס: לא, מכיוון שרק סיעות הכנסת היוצאת חברות בוועדה האזורית.

אורי מקלב: כמה זמן הגשת הרשימות לפני הבחירות?

<אורלי עדס: 42 יום?

<אורלי עדס: 42.

אורי מקלב: אז זה לפני הגשת הבחירות.

<אורלי עדס: 47, 48, סליחה.

אורי מקלב: מפלגה שמתכוננת לא לרוץ, אז היא תתבטל אם היא מגישה - - -

<אורלי עדס: ההרכב של הוועדה האזורית הוא בעצם כמו בוועדה המרכזית.

<אורלי עדס: הוא מסיעות הכנסת - - -

אוסאמה סעדי: לפי הקיים.

אוסאמה סעדי: לא לפי מה שמוגש.

אוסאמה סעדי: יש להם משקיפים.

אורי מקלב: ומתי ועדת הבחירות - - -

<דין ליבנה: 60 יום אחרי הבחירות הקודמות.

<דין ליבנה: הוועדה המרכזית כבר קיימת.

<אורלי עדס: מיד אחרי הבחירות - - -

אורי מקלב: את רוצה להקריא את זה?

<ניצן רוזנברג: הקראתי.

<ניצן רוזנברג: אפשר להמשיך.

אורי מקלב: סעיף 20?

<ניצן רוזנברג: כן.

<ניצן רוזנברג: תיקון סעיף 20.

<ניצן רוזנברג: הנושא הוא מינוי סגני יו"ר בוועדות האזוריות.

אורי מקלב: כל מה שהקראנו, הפירוש הוא שאישרנו.

אוסאמה סעדי: צריך להצביע על זה בבת אחת?

<ניצן רוזנברג: כן, בסוף תצביעו על הכול.

אורי מקלב: צריך להצביע על כל דבר?

<ניצן רוזנברג: לא, בסוף.

אוסאמה סעדי: נצביע על החבילה.

אוסאמה סעדי: לא, אבל אדוני היושב-ראש, אולי אני רוצה להצביע על סעיף מסוים ולא על סעיף אחר.

אוסאמה סעדי: צריך להצביע על כל סעיף וסעיף.

אוסאמה סעדי: יכול להיות שאני מתנגד לתיקון מסוים, אבל אני מסכים לתיקון.

אוסאמה סעדי: אי-אפשר לעשות את זה.

אוסאמה סעדי: בוא נגמור סעיף-סעיף, נצביע.

אורי מקלב: אנחנו מצביעים על תיקון סעיף 8, שהקראת?

אוסאמה סעדי: לא נבקש רוויזיה.

<ניצן רוזנברג: מה שלכם יותר נוח.

אורי מקלב: אני חושב שיותר נוח.

<ניצן רוזנברג: אנחנו בדרך כלל מגיעים על כל סעיף, ובסוף מצביעים, אבל מה שיותר נוח.

אורי מקלב: אבל אם רוצה להצביע?

<אורלי עדס: אפשר לעשות כל סעיף, ובסוף את הכול יחד.

<ניצן רוזנברג: אין בעיה.

אורי מקלב: זה המון סעיפים.

אורי מקלב: תיקון מס' 8, מי בעד?

אורי מקלב: בעד אישור סעיף 1 – פה אחד

אורי מקלב: כולם.

אורי מקלב: תיקון מס' 19, מי בעד?

אורי מקלב: בעד אישור סעיף 2 – רוב

אורי מקלב: סעיף 2 אושר.

אורי מקלב: תיקון מס' 20, עכשיו את מסבירה אותו.

<ניצן רוזנברג: כן, עכשיו אנחנו בתיקון סעיף 20, בסעיף 3 להצעת החוק.

<ניצן רוזנברג: הסעיף הזה עוסק באיך ממנים את הסגנים של ועדה אזורית.

<ניצן רוזנברג: בעיקרון היום סעיף 20 לחוק אומר שהוועדה המרכזית היא זאת שממנה לכל ועדה אזורית מבין החברים של אותה ועדה את הסגנים.

<ניצן רוזנברג: ומה שבעצם ועדת הבחירות המרכזית מציעה זה לעגן בחוק את מה שהם עושים היום למעשה, שזה אומר שהם פשוט ימנו את חברי ועדת הבחירות האזוריות לפי היחס של חברי הסיעות בוועדה המרכזית.

<אורלי עדס: באופן יחסי לגודל הסיעות.

<ניצן רוזנברג: באופן יחסי לגודל הסיעות.

אוסאמה סעדי: היום לא ממנים סגנים?

<אורלי עדס: היום ממנים.

<אורלי עדס: אבל מה שקורה, החוק אומר רק שיכהנו שלושה סגנים בכל ועדה אזורית.

ענת ברקו: זה לא לפי היחס?

<אורלי עדס: לא, החוק לא אומר איך ומה.

<אורלי עדס: אז הפרקטיקה שהונהגה בוועדת הבחירות היא כמו שעושים את כל החישובים האחרים, שהכול באופן יחסי לגודל הסיעות, אז גם כאן מה שאנחנו עושים זה חישוב לפי "בדר-עופר", לפי גודל הסיעות, ואז מחלקים את מספר הסגנים.

<אורלי עדס: ואז כולם יוצאים מרוצים, אף אחד לא חש מקופח, יש שוויון, הכול באופן יחסי.

אורי מקלב: זאת אומרת, אם לא קיבלתי בירושלים, אני מפלגה קטנה שלא קיבלה בירושלים, אקבל ביהודה.

אוסאמה סעדי: זה המחשב עושה.

<אורלי עדס: השלב הראשון הוא רנדומלי.

אורי מקלב: לא תמיד המפלגות הגדולות

<אורלי עדס: אבל לא תמיד למפלגות הגדולות יש את הסגנים בכל מקום.

אוסאמה סעדי: לא, מה פתאום.

<אורלי עדס: לא.

<אורלי עדס: זה בדיוק העניין, כי לא יכול להיות לך בכל מקום אם זה לפי - - -

אורי מקלב: - - - יושבי-ראש אתה מקבל לפי היחס שלך.

אורי מקלב: אתה מקבל גם את הסגנים באופן יחסי לגודל שלך.

<אורלי עדס: נכון.

אורי מקלב: אם יש שברים וחצאים, אז אתם יודעים כבר להסתדר.

<אורלי עדס: על מנת למנוע חיכוכים, אז אנחנו מציעים פשוט לעגן את זה בפרקטיקה שהיא כבר נהוגה.

אורי מקלב: היא קיימת.

<אורלי עדס: אני חושבת קרוב ל-40 שנה עושים את זה.

<ניצן רוזנברג: רק תשימו לב, שיש כאן הסמכה, שמסמיכים את יושב-ראש הוועדה המרכזית, לקבוע בכללים את האופן והמועדים למינוי סגנים - - -

<אורלי עדס: את הפרטים.

<ניצן רוזנברג: כן.

<ניצן רוזנברג: הבנתי שאם תהיה מחלוקת, אז אמורים לפתור את זה בהגרלה או משהו כזה.

<ניצן רוזנברג: אתם רוצים טיפה להרחיב?

<אורלי עדס: כן, כמו שעושים בדברים אחרים בחוק, שאם יש מחלוקות, אז אנחנו בעצם נעשה הגרלה בין הסיעות על המקום.

אוסאמה סעדי: זה לא אותם כללים כמו שיש בוועדה?

<אורלי עדס: כן, זה כמו שאנחנו עושים היום.

אוסאמה סעדי: אז אפשר לכתוב שזה אותם כללים, מה שיש בוועדת הבחירות המרכזית.

<דין ליבנה: לא.

<אורלי עדס: זה שילוב כזה.

אוסאמה סעדי: לא, היא אומרת שיש כללים.

<דין ליבנה: לא.

אוסאמה סעדי: היום איך ממנים סגנים ל - - -

<דין ליבנה: לא, בוועדה המרכזית זה שונה לגמרי.

<דין ליבנה: בוועדה המרכזית אין שלושה סגנים כמו שיש בוועדות האזוריות, אלא יש בין ארבעה לשמונה סגנים לפי החוק, וזה לפי גודל הסיעות.

<דין ליבנה: אין חלוקה סיעתית.

<דין ליבנה: ולכן זה לא אותו דבר.

אורי מקלב: בכל אופן, מה הסמכות שניתנת ליושב-ראש בחוק?

אורי מקלב: זה לא כל כך ברור לי.

<אורלי עדס: לקבוע את הכללים, את כל הפרטים, כיצד בדיוק יתנהל התהליך.

אורי מקלב: אם אי-אפשר בדיוק לתת שלושה או מה?

אורי מקלב: הרי - - - המחשב נותן.

<אורלי עדס: השלושה תמיד יינתנו.

<אורלי עדס: יהיו בכל ועדה תמיד שלושה, כי זה מה שקובע החוק.

אורי מקלב: נניח שיש 57 סגנים בארץ, נכון?

<אורלי עדס: נכון, 19 כפול 3.

אורי מקלב: 57 סגנים.

אורי מקלב: הם מתחלקים לפי גודל המפלגות הקיימות.

אורי מקלב: מה היושב-ראש עוד צריך לעשות עכשיו?

אורי מקלב: איפה זה ואיפה זה?

<דין ליבנה: נכון.

<דין ליבנה: אחד, איפה זה ואיפה זה, אם אין הסכמה בין הסיעות.

<אורלי עדס: בדרך כלל אנחנו מגיעים להסכמה.

אורי מקלב: עכשיו הבנו.

<דין ליבנה: מצוין.

<דין ליבנה: אם הן לא מסכימות – זה אחד.

<דין ליבנה: שתיים, עד איזה מועד צריך להגיש את הטופס שבו רשום את השם של הסגן הפרסונלי?

אורי מקלב: למה לא נקבע את זה עכשיו?

אורי מקלב: למה אתם לא קובעים את זה קבוע?

<אורלי עדס: כי אנחנו חושבים שזה יותר נכון לקבוע את הדברים האלה, פרטים כל כך קטנים, בכללים ולא בחקיקה, כי עד איזה יום יימסרו השמות.

ענת ברקו: יש לכם תקנות?

<אורלי עדס: כן.

ענת ברקו: אז אתם כותבים את זה בתקנות?

<אורלי עדס: כן.

אורי מקלב: אוקיי, והשופט מאשר את זה.

אורי מקלב: הבנו.

<אורלי עדס: כי זה לא מקום לחקיקה לעשות את זה, עד איזה יום תגישו לנו את השמות.

אורי מקלב: הבנתי.

אורי מקלב: בסופו של דבר אתם לא עושים את הכול בחקיקה.

אורי מקלב: יש 57 סגנים, זה נבחר לפי - - -

<אורלי עדס: כי זה החוק כבר אומר.

אורי מקלב: עכשיו, איך זה נקבע בסופו של דבר, אני אעדיף ירושלים ומישהו אחר ברשימה אחרת - - -

<אורלי עדס: בדרך כלל מה שנעשה, ננסה לגשר ביניכם, שתגיעו להסכמות.

אורי מקלב: אז אתם מנסים בהידברות.

אורי מקלב: אם לא הולך בהידברות - - -

<דין ליבנה: נעשה הגרלה.

<אורלי עדס: לא תגיעו להסכמות, תהיה איזושהי הגרלה.

אורי מקלב: הבנו.

אורי מקלב: מי בעד סעיף 20?

אורי מקלב: בעד סעיף 3 – רוב

אורי מקלב: סעיף 3 אושר.

אורי מקלב: כולם בעד.

אורי מקלב: אין מתנגדים, אין נמנעים.

אורי מקלב: בבקשה, סעיף 39.

אורי מקלב: אוסאמה, אתה רוצה להצביע על סעיף 20? אוקיי.

אורי מקלב: סעיף 39.

אוסאמה סעדי: הצבענו?

אורי מקלב: כן, כן.

אורי מקלב: היית בשיחה עמוקה.

אוסאמה סעדי: חברי אבו עראר הפריע לי, אבל זה בסדר.

<ניצן רוזנברג: הסעיף הזה עוסק במידע שיועבר משר הפנים לוועדה.

<ניצן רוזנברג: אני מקריאה: הסעיף הזה בעצם מגדיר מה המידע, או לפחות חלק ממנו, שמועבר ממרשם האוכלוסין, מרשות האוכלוסין, אל הוועדה.

<ניצן רוזנברג: היום המידע שהם מקבלים זה מה שנקרא בחוק "מידע פנקס", זו רשימה שכוללת את השם של הבן-אדם, שם פרטי ושם משפחה, שם האב ושם האם.

אורי מקלב: שמעודכן כמה זמן לפני הבחירות?

<ניצן רוזנברג: היום הקובע זה 150 ימים לפני יום הבחירות?

<דין ליבנה: 150 זה שליפת פנקס ראשון, ויש שליפת פנקס שני ושליפה סופית.

<אורלי עדס: אחרי ערעורים.

אורי מקלב: הכי אחרון?

<דין ליבנה: האחרון – היום ה-51 שלפני הבחירות.

אורי מקלב: 51.

אורי מקלב: אתם רוצים לצמצם עד 5 ימים.

אורי מקלב: מה הביא אתכם לזה?

<ניצן רוזנברג: מה שאמרתי זה המידע פנקס.

<אורלי עדס: הסיבה שחשבנו - - -

ענת ברקו: יש לי שאלה.

אורי מקלב: רק שנייה, נקבל את ההסבר ואחר כך.

אורי מקלב: אני עוד לא מבין את הסעיף.

ענת ברקו: סליחה.

<אורלי עדס: הסיבה שהעלינו את הסעיף הזה נובעת משני דוחות מבקר המדינה, שהתפרסמו אחרי שתי מערכות הבחירות האחרונות, והייתה ביקורת על כך שאזרחים ישראלים שהם בעלי זכות הצבעה ושהו בחו"ל ביום הבחירות, נמצא שהם הצביעו ביום הבחירות.

ענת ברקו: אז מה עושים עם ההצבעה שלהם?

ענת ברקו: פוסלים אותה?

<אורלי עדס: העברנו את זה לחקירות המשטרה.

אוסאמה סעדי: אם זה משנה את התוצאות של - - - אז כן, אבל אם לא אז - - -

<אורלי עדס: קודם כול, בתשובתנו למבקר המדינה עשינו בדיקות מדגמיות, והצטמצמו קצת המספרים, כיוון שלפעמים יש טעויות אנוש של המזכירים שמוחקים בטעות מישהו ברשימה במקום את השם הנכון.

אורי מקלב: איזה עוד טעויות מצאתם?

<אורלי עדס: אני יכולה לתת דוגמה.

ענת ברקו: שמתים מצביעים.

אורי מקלב: אני צריך להפריד בין הנפטרים לבין אלה שהיו בחוץ לארץ.

<אורלי עדס: אלה שני דברים נפרדים.

<אורלי עדס: בכל אופן, זו הדרך היחידה שמצאנו, כי לנו אין יכולת לבדוק את הדברים הללו.

<אורלי עדס: בניסיון לשמור על טוהר הבחירות, אז זו הדרך היחידה שחשבנו:

<אורלי עדס: אם נוכל לקבל מידע ממשרד הפנים עם רשימות, עם מגבלות מסוימות – אנשים שלא יצאו את הארץ שמונה שנים שלפני הבחירות וכו' – קבוצה מאוד מצומצמת, ונעביר את הרשימות הללו.

אורי מקלב: מה זה קבוצה מצומצמת?

אורי מקלב: כמה זה?

<אורלי עדס: אנחנו לא מדברים על כל מי ששוהה בחו"ל ביום הבחירות.

אורי מקלב: לא, מי ששמונה שנים לא חזר לארץ.

אורי מקלב: כמה אנשים זה?

<אורלי עדס: אז זה יחסית קבוצה מצומצמת?

אורי מקלב: מה זה מצומצם?

<אורלי עדס: אני לא יודעת לומר את המספרים במדויק.

<אורלי עדס: אולי משרד הפנים בדקו את זה?

<אורלי עדס: אין לי את המספר, אבל זה מצומצם יותר מכלל - - -

אורי מקלב: זה גם יכול להיות 300,000.

אורי מקלב: זה לא כל כך מצומצם.

אורי מקלב: יש יורדים.

<אודליה אדרי: זה מעל שמונה שנים.

<אורלי עדס: אז זו יחסית קבוצה מצומצמת לכלל השוהים בחו"ל, שגם לגבי המספר הזה בכלל אין מידע מדויק, כל גוף טוען למספרים אחרים.

<אורלי עדס: יש גופים שטוענים שיש 700,000, יש כאלה ש-500,000.

<אורלי עדס: תלוי איך מסתכלים על זה.

אורי מקלב: גם אם יש 700 ו-500 אלף יורדים שנמצאים בחוץ לארץ.

<אורלי עדס: לא, בכלל.

אורי מקלב: אבל יכול להיות שבאים לבקר פה.

<אורלי עדס: נכון.

ענת ברקו: והם יכולים להצביע.

אורי מקלב: זו בכלל לא אינדיקציה למשהו.

<אורלי עדס: נכון.

אורי מקלב: אבל יכול להיות אחד שהוא תושב ארץ ישראל, ושהוא נולד פה, ויש לו זכות בחירה, והוא באמת לא היה כאן 18 שנים.

<אורלי עדס: כן.

אורי מקלב: אנחנו מכירים את התופעות האלה.

ענת ברקו: כמה זמן ברצף אם מישהו בחו"ל, הוא לא יכול להצביע לאחר מכן?

אורי מקלב: אין דבר כזה.

ענת ברקו: אין דבר כזה.

ענת ברקו: הוא תמיד יכול.

אוסאמה סעדי: 20 שנה, הוא חוזר.

<אורלי עדס: הוא יכול לבוא באותו זמן נתון, אם הוא בא לארץ.

אורי מקלב: אני רוצה רק להבין: ואז מה יקרה?

אורי מקלב: קודם כול, מה שאתם בדקתם.

<אורלי עדס: מה שאנחנו נעשה, אם נקבל את המידע - - -

אורי מקלב: בדקתם שזה טעויות של - - -

<אורלי עדס: חלק מצאנו שזה - - -

אורי מקלב: איך בדקתם שזה טעויות?

<אורלי עדס: קיבלנו את רשימת השמות שהמבקר בדק, הוצאנו את פנקס הבוחרים של כל אחד מהמצביעים הללו, את פנקס הבוחרים שבו הצביע, והצלבנו בין שתי הרשימות של הקו והווי.

<אורלי עדס: ולפעמים נמצא שהוא פשוט נמחק בטעות.

<אורלי עדס: אם לא שניהם זהים ואין הצלבה - - -

אורי מקלב: זאת אומרת בין מזכיר הקלפי לבין יושב-ראש הקלפי?

<אורלי עדס: לא, יש שתי רשימות, יש רשימה שמסומנת בווי ויש רשימה שמסומנת בקו.

אורי מקלב: מי מסמן את הקו הזה?

<אורלי עדס: אחד זה המזכיר.

<אורלי עדס: ואת הרשימה השנייה, אחד מחברי ועדת הקלפי, כשהמצביע יוצא.

אורי מקלב: אוקיי, אז התכוונתי.

<אורלי עדס: אבל זה פחות רלוונטי.

<אורלי עדס: מה שיותר רלוונטי זה לטענה שמצביעים שוהים בחו"ל.

<אורלי עדס: ישבנו למבקר – ערערנו קצת על האמינות של המרשם, כי הסברה שלנו הייתה שיכול להיות שהוא לא מעודכן בזמן אמת, יכול להיות שאנשים נכנסים ויוצאים בדרכונים שונים.

<אורלי עדס: אנשים שמחזיקים שני דרכונים, נכנסים בדרכון אחד ישראלי, יוצאים בדרכון זר, או הפוך.

אורי מקלב: זאת עבירה על החוק.

אורי מקלב: זאת עבירה, אבל זה לא משנה, עדיין לא מונע ממנו להצביע.

<אורלי עדס: כן.

<אורלי עדס: הם טענו שהמרשם - - -

<עמי ברקוביץ: חייבים עם הישראלי אבל.

אורי מקלב: אז קודם כול, מה אתם בדקתם?

אורי מקלב: שיכול להיות שזה לא רשימה - - -

<אורלי עדס: כן, אבל עדיין נמצא קובץ של מצביעים ששהו בחו"ל לפי הרישומים - - - מי שהצביע.

אורי מקלב: עכשיו, מה יהיה?

אורי מקלב: בסדר, עכשיו, מה אתם מבקשים?

<אורלי עדס: מה שאנחנו מבקשים זה לקבל את המידע הזה מראש.

אורי מקלב: ואז מה תעשו עם זה?

<אורלי עדס: על מנת שנוכל להנפיק רשימה כזו, של כל השוהים בחול.

<אורלי עדס: נחלק אותה לפי הקלפיות, ונעביר אותה למזכירי ועדות הקלפי.

<אורלי עדס: מה שזה יעשה, פשוט זה ישמש, יאפשר למזכיר שתהיה לו אינדיקציה יותר ברורה לגבי אותו מצביע.

אוסאמה סעדי: זה יסבך את התהליך.

<אורלי עדס: הוא לא ימנע ממנו להצביע.

<אורלי עדס: אם הוא יראה את השם שלי, אורלי עדס - - -

אורי מקלב: אורלי, נפטר זה דבר אבסולוטי.

אורי מקלב: אם בא נפטר, בא המת בעצמו - -

אוסאמה סעדי: אולי הוא קם לתחייה.

אורי מקלב: - - אולי הוא קם לתחייה, צריך באמת לראות אותו.

אורי מקלב: בסדר, אני יכול להבין שזה דבר אבסולוטי.

אורי מקלב: אבל אחד שהיה בחוץ לארץ שמונה שנים, ואז מה יעשו?

<אורלי עדס: ייעשה פשוט מאמץ נוסף יותר לזהות אותו.

אורי מקלב: מה זה?

<אורלי עדס: יותר ישאל אותו אולי שאלות קצת המזכיר.

אורי מקלב: תגידי, את רצינית?

ענת ברקו: מה עם זיהוי ביומטרי?

אורי מקלב: אתם באמת חושבים – יש כאן זכויות האזרח – תשאלו אותו: רגע, היית, חזרת, מתי חזרת?

אוסאמה סעדי: לא, יכול להיות שהוא חזר אתמול, לא לפני חמישה ימים.

אורי מקלב: אתם רציניים בדבר הזה?

אורי מקלב: אתם מסמנים אנשים עם כוכביות?

אורי מקלב: אני רק רוצה להבין את זה.

<האורלי עדס: הוא יעשה יותר מאמץ בלזהות אותו.

אורי מקלב: מה זה מאמץ?

אורי מקלב: תסבירי לי, מה זה נקרא מאמץ.

אורי מקלב: בוא תנחו אותם.

אורי מקלב: אי-אפשר למרוח - - -

אוסאמה סעדי: השאלה, אורלי.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש - - -

אורי מקלב: אתן לך, חצי שנייה.

אוסאמה סעדי: כן, כן.

אוסאמה סעדי: לא, אני באותו קו שלך.

אורי מקלב: אני רק שואל שאלה, אחרי זה אתן לך לשאול.

אורי מקלב: אתם מנחים מחר את יושבי-ראש הקלפי, את מזכירי הקלפי, יש לכם כוכבים, מה אתם עושים עם בן-אדם.

אורי מקלב: אם נפטר, אני מבין – תשמע, נפטר, לא צריך לשאול הרבה.

אורי מקלב: אבל אחד שהיה בחוץ לארץ, מה תעשו אתו?

<אורלי עדס: אולי יותר שאלות מתוך אמצעי הזיהוי שלו, מתוך תעודת הזהות, כדי לוודא שזה אדם - - -

אורי מקלב: מה, זה זהות, זה לא בעיה של – הוא היה בחוץ לארץ, לא היה בחוץ לארץ - - -

<דין ליבנה: לא בטוח שזה הוא.

אורי מקלב: אה, יכול להיות.

אורי מקלב: אז מה תעשו?

<אורלי עדס: אחד מהחששות הוא, הדוח של המבקר גם - - -

אורי מקלב: במדינה דמוקרטית יהיו אנשים שיהיה להם כוכבים, ואתם תעשו איזה מאמץ בעניין הזה.

אורי מקלב: ואם יבוא בן-אדם, שאני אהיה יושב-ראש דתי, ואראה אחד, אומר: אה, זה אני צריך עכשיו לראות מה אתו.

אורי מקלב: איך אתם – אני בכלל לא מבין - - -

ענת ברקו: אבל מה אתה עושה עם הזיופים האלה?

אורי מקלב: צריך למנוע זיופים.

ענת ברקו: אז השאלה אם יש קשר.

ענת ברקו: היום כשהולכים עם תעודות זהות ביומטריות, האם יש לזה איזושהי השלכה?

אורי מקלב: אעשה את זה מסודר.

אורי מקלב: אוסאמה, בבקשה.

<אורלי עדס: אולי למשרד הפנים יש משהו לומר בעניין?

אורי מקלב: עוד שנייה.

אורי מקלב: אני רוצה שתענו גם, לא רק תסבירו - - -

אוסאמה סעדי: השאלה היא גם למשרד הפנים, גם מבחינת דוח מבקר המדינה.

אוסאמה סעדי: השאלה אם עשיתם, והמבקר עשה, על היקף התופעה.

אוסאמה סעדי: אם באמת יש לנו את הרשימות של האזרחים שבאותו יום בחירות שהו בחו"ל, ויש לנו את המספרים האלה, לעומת אלה שכן אפשר להגיד אם הצביעו או לא הצביעו.

אוסאמה סעדי: על מה אנחנו מדברים?

<אורלי עדס: מדובר בכמה אלפים.

<אורלי עדס: בשני הדוחות היה, למיטב זכרוני.

אוסאמה סעדי: שהצביעו והם בחו"ל?

<אורלי עדס: במערכת האחרונה נדמה לי 3,000 ומשהו, ובבחירות שלפני כן – 5,000 איש.

<אורלי עדס: אבל שוב אני אומרת, זה לא אומר בוודאות שזה המספר.

אורי מקלב: כולל נפטרים, או חוץ לארץ?

אורי מקלב: זה ביחד?

<אורלי עדס: נפטרים היו בודדים הפעם.

<אורלי עדס: לא, זה בנפרד.

<קריאה: איזה 12, משהו כזה.

<אורלי עדס: כן, היו בודדים.

<אורלי עדס: וזה עניין של הרישום.

<אורלי עדס: גם מצאנו שהמספרים הראשונים שהמבקר הביא לא היו הסופיים, הוכחנו שחלקם לא היו מעודכנים בזמן.

אורי מקלב: 3,000 זה הראשוניים או האחרונים?

<אורלי עדס: הפעם בדוח האחרון לא בדקנו את כל האלפים שהמבקר נתן, כי זמן התגובה שלנו היה מאוד קצר, ולא הייתה לנו את היכולת לבדוק את כולם.

<אורלי עדס: בפעם הקודמת, מתוך 5,000, נדמה לי שקרוב ל-1,800 הורדנו.

<אורלי עדס: אם אני לא טועה, קרוב ל-1,800.

<אורלי עדס: לא משנה שלא קיבלו את הטענה, אבל הוכחנו שזה לא היה נכון.

<אורלי עדס: הפעם עשינו רק בדיקה מדגמית מקוצר זמן.

<דין ליבנה: בבדיקה המדגמית שעשינו, למעלה מ-50% מהאנשים שרשם המבקר - - -

אורי מקלב: התברר שלא היה.

<דין ליבנה: או שהם לא הצביעו.

<דין ליבנה: שזה גם אפשרי.

<דין ליבנה: כי המבקר טען שהם הצביעו - - -

אוסאמה סעדי: לא, כי אני יודע על תופעה, שאנשים נכנסו לארץ, חזרו, ואחרי שנה-שנתיים התברר שבכלל הם עדיין רשומים - - -

<אורלי עדס: כי יכול להיות שגם לא עודכן בזמן המרשם.

אורי מקלב: יש המונים כאלה.

<אורלי עדס: אני חושבת שכדאי שמשטרת ישראל - - -

אורי מקלב: בסדר, אתן.

אוסאמה סעדי: לכן, אדוני היושב-ראש, ברשותך, אני חושב שבעניין הנפטרים זה יותר אבסולוטי ויותר ממשי.

אוסאמה סעדי: יכול להיות שכן כותבים נכון – חמישה ימים לפני, נכון?

<קריאה: כן.

אוסאמה סעדי: חמישה ימים לפני.

אוסאמה סעדי: אז יכול להיות שאלה בחו"ל בדיוק חזרו.

אוסאמה סעדי: אני יודע למשל - - -

<עמי ברקוביץ: תלוי גם מתי המידע מעודכן, זה משרד הפנים יסביר.

אוסאמה סעדי: בדיוק.

אורי מקלב: יש הרי תעמולה לבוא להצביע.

אוסאמה סעדי: אנחנו למשל מביאים את הסטודנטים מחו"ל יום לפני.

אורי מקלב: נכון.

אורי מקלב: יש מטוסים שמגיעים.

אוסאמה סעדי: והם טסים יום מחו"ל.

אוסאמה סעדי: אז אלה בוודאי יהיו רשומים שהם בחו"ל.

אוסאמה סעדי: לכן אני חושב שבעניין אלה בחו"ל יש קושי.

אוסאמה סעדי: בעניין הפטירה, מכיוון שגם מספר בודדים, אז אין לי בעיה להשאיר את זה.

אורי מקלב: זה גם פחות פוגעני.

אורי מקלב: זאת אומרת, או שהוא קיים או שהוא לא קיים.

אורי מקלב: אין לו זכות בחירה, לבן-אדם.

אורי מקלב: אני אומר: ההבדל הוא מהותי.

אורי מקלב: אדם שנפטר, אין לו זכות בחירה.

אורי מקלב: אם אין לו זכות בחירה צריך לוודא את זה עד הסוף.

אורי מקלב: אדם שנסע לחוץ לארץ הוא לא עובר על החוק.

אורי מקלב: הוא לא חייב להיות כאן לא שמונה שנים ולא עשר שנים.

אורי מקלב: הוא יכול גם להיות 30 שנה.

אורי מקלב: אני לא מדבר רק שהוא בכלל בחוץ לארץ או כאן, אבל ברגע שהוא אדם שלא עובר על החוק, אין לי שום זכות לבוא לציין אותו למשהו.

אורי מקלב: אין לי שום זכות בעניין הזה.

אורי מקלב: אלה זכויות האלמנטריות, הבסיסיות, לסמן מישהו, בגלל שאני רוצה אולי להיות יותר בטוח או לא בטוח.

אורי מקלב: תעשה את כל המאמצים שאף אחד לא יצביע, תשים שמונה חברי קלפי, על כל אחד תבדוק.

אורי מקלב: אתה לא יכול לקחת קבוצה מסוימת שהיא לא עבריינית, שהיא שומרת חוק, שלא עושה משהו לא חוקי ולסמן אותה.

אוסאמה סעדי: או פרופיילינג ולתת תוויות.

אורי מקלב: תוויות.

אורי מקלב: זה לא עולה על הדעת דבר כזה.

אורי מקלב: אני לא מבין איך הבאתם דבר כזה.

אורי מקלב: עד כדי כך אני לא מבין.

אוסאמה סעדי: אם נשמע ממשרד הפנים כאן ומשרד המשפטים - - -

אורי מקלב: אוקיי, אז משרד הפנים, משרד המשפטים.

<אורלי עדס: אני חייבת להדגיש, ששוב, הבאנו את זה אך ורק על בסיס הדברים של משרד הפנים ושל המבקר לגבי אמינות המרשם.

<אורלי עדס: אילולא היינו בטוחים באמינות - - -

אורי מקלב: תתמודדו עם הדוח של המבקר – הוא דוח חשוב, ותנסו להתמודד בדרכים אחרות, לא בדרך הזו.

אורי מקלב: היא דרך שלא רלוונטית.

אורי מקלב: בבקשה, משרד המשפטים או משרד הפנים.

<עמי ברקוביץ: אני חושב שמשרד הפנים - - -

אורי מקלב: משרד הפנים, בבקשה.

אורי מקלב: רק את השם.

<אודליה אדרי: אודליה אדרי מהלשכה המשפטית ברשות האוכלוסין.

<אודליה אדרי: גם אנחנו הסתייגנו מהסעיף הזה מכמה סיבות.

אורי מקלב: עוד פעם, אתם לא מתנגדים?

<אודליה אדרי: מסתייגים מהסעיף.

אוסאמה סעדי: שני החלקים?

<אודליה אדרי: אתחיל בכניסות ויציאות, אחר כך אתייחס לפטירות.

<אודליה אדרי: לגבי כניסות ויציאות, זה לא פריט רישום.

<אודליה אדרי: זאת אומרת, זה לא חלק ממרשם האוכלוסין המנוהל על-פי חוק, זה מידע של ביקורת גבולות שמנוהל לפי כניסה או יציאה של דרכון לארץ.

<אודליה אדרי: זאת אומרת, המשמעות של זה היא שלפעמים ייתכן שבן-אדם נכנס לישראל עם דרכון שונה, לדוגמה אזרח ישראלי שיש לו אזרחות אחרת נכנס עם דרכון זר, והיות שבקר הגבולות לא ידע לתאם בין הזהות הישראלית, אז לא יודעים בעצם שהוא נכנס לישראל, אין אינדיקציה לכניסה, למרות שהוא יושב פה הרבה שנים.

<אודליה אדרי: המידע הזה הוא לא מידע שמנוהל על-פי חוק, ולכן מעבר לתיוג שבעצם מבקשים פה להגדיר מישהו שנמצא שמונה שנים מחוץ לישראל כ"יורד", שאני חושבת שזו איזושהי קביעה שיש לה משמעות, גם הכניסה לפרטים האלה, למידע הזה, שהוא מידע פרטי, אנחנו רואים אותו כבעייתי.

אורי מקלב: זה לא רק תיוג של "יורד".

אורי מקלב: זה תיוג על כך שבקלפי צריך לשים עליו עין מיוחדת.

<אורלי עדס: יש לי שאלה.

<אורלי עדס: דיברת רק בעצם על אלה שנכנסים ויוצאים בשני דרכונים שונים.

<אורלי עדס: מה לגבי העדכון און-ליין?

<אורלי עדס: האם המרשם מעודכן מיד בו במקום לגבי כל יוצא ונכנס?

<אורלי עדס: האם את יכולה לומר לי בוודאות, שברגע שיצאתי מהארץ, אני רשומה כיצאתי היום, ואם מחר מבקר יבדוק את הדוח הזה הוא ימצא שאני בחו"ל?

<אורלי עדס: או שאת מעדכנת את זה רק אחרי חודש, חודשיים, שלושה, ואז כשהמבקר יבדוק, אז בעצם הנתון הוא לא מדויק, או כשאני אבדוק או מישהו אחר.

<אודליה אדרי: תראי, יש משמעות לעובדה שזה לא מידע שמנוהל על-פי חוק, במובן הזה שייתכנו תקופות, לדוגמה תקופות אוגוסט או תקופות לחוצות במעברי הגבול, שעדכונים מתעכבים, עדכונים שנעשים בדיעבד.

<אורלי עדס: עד כמה הם מתעכבים?

אורי מקלב: לגבי נפטרים אני שואל.

<אודליה אדרי: לגבי נפטרים, גם שם יש זמן עדכון.

<אודליה אדרי: העדכון הוא לא מיידי, אנחנו כפופים להודעת פטירה שכפופה לשתי חתימות של רופאים.

<אודליה אדרי: משמעות הדבר שזה נע בין 3 ימים ל-15 יום.

<אודליה אדרי: זה אף פעם לא מלא.

<אודליה אדרי: אנחנו מבינים את הצורך, אנחנו מבינים - - -

אורי מקלב: לא, בסדר, אבל זה לא מפריע לי 5.

אורי מקלב: רק שנייה, אני רוצה שתכווני למה שאנחנו אומרים.

אורי מקלב: סליחה, רבותי, גם אם נניח זה 13 יום לוקח לנפטרים, אבל עדיין 5 ימים יש לכם – מה שרשום זה בטוח.

אורי מקלב: זאת אומרת, לא יהיה מצב שיכולה להיות טעות.

<אודליה אדרי: יש מקרים של טעויות.

<אודליה אדרי: אנחנו מסכימים עם דברי היושב-ראש, באמת מידע בדבר פטירה אינו מידע פרטי.

<אודליה אדרי: זאת אומרת, זה לא שכשאנחנו מעבירים את המידע אנחנו רואים בזה איזושהי פגיעה בפרטיות, כי העובדה שבן-אדם נפטר לא פוגעת בפרטיותו.

<אודליה אדרי: אבל ייתכנו טעויות, בשנים האחרונות זה ממש בודדים, אחד בשנה, של טעות בהקלדה או טעות בהודעת הפטירה, שמספר הזהות לא היה מדויק, אבל זה באמת מקרים בודדים.

ענת ברקו: ואז מה?

ענת ברקו: הם מכריזים על מישהו שהוא נפטר כשהוא חי?

אורי מקלב: לא, והוא חי.

<אודליה אדרי: כן, והוא חי.

<אודליה אדרי: ברגע שזה נודע אנחנו עושים איזושהי פעולת בדיקה, ומחיים את הרשומה שלו.

<דין ליבנה: אבל זה יחסית נדיר, לא?

<אודליה אדרי: ממש נדיר, ממש נדיר.

אורי מקלב: אוקיי, משרד המשפטים, בבקשה.

אורי מקלב: ואחרי זה אורלי, אבל קודם כול משרד המשפטים.

<אורלי עדס: אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: רק שנייה, אני נותן למשרד המשפטים ואחרי זה אורלי.

אורי מקלב: אם יש לכם.

אורי מקלב: אם אין לכם, אז בסדר.

<עמי ברקוביץ: הבנו שככל שמדובר בכניסות ויציאות, מידע שהוא ממילא שהוא פחות מעודכן מספר שבועות אחורה.

<עמי ברקוביץ: מכיוון שכך, האמינות ובעצם האפשרות לוודא את הדברים היא פחותה.

<עמי ברקוביץ: ומשכך, ובהתחשב בחששות שהעלה יושב-ראש הוועדה, התיקון הזה נראה לנו כתיקון שהנזק שלו עולה על התועלת, והוא ממילא לא - - -

אורי מקלב: אורלי, ואחרי זה מי שעוד רוצה להתייחס.

<אורלי עדס: אצטרף, לאור הדברים שנאמרו כאן, ביססנו את ההצעה שלנו על האמינות, זה היה המקור להצעה.

<אורלי עדס: אילולא ההצהרות החד-משמעיות שהמרשם הזה מאוד מאוד אמין, לא היינו מגישים אותה.

<אורלי עדס: לאור מה שנאמר כאן נמשוך את זה.

אורי מקלב: הבנו.

אורי מקלב: אורלי, אנחנו מציעים כחברי הוועדה, לגבי סעיף מספר 39 - - -

<עמי ברקוביץ: יש גם הסכמה עם שר הפנים.

<אורלי עדס: נמשוך את ההצעה הזו.

אורי מקלב: לא, אבל נפטרים את רוצה להשאיר?

<אורלי עדס: לגבי הנפטרים – כן.

אורי מקלב: אנחנו מציעים ככה: נפטרים להשאיר, את ההצעה הזו היא גם מושכת אותה, וגם אנחנו לא נקבל אותה, גם אם את לא מושכת אותה.

אורי מקלב: לאור הדברים אי-אפשר לקבל אותה.

<אורלי עדס: נשאיר רק את הנפטרים.

אורי מקלב: חברים, אתם כולם אתי ביחד?

אורי מקלב: יואל, רוברט?

אורי מקלב: בהצעה שהם הציעו הם הציעו גם שכל מי ששמונה שנים לא היה בארץ יקבל כוכבית - - - יתקבל יום לפני הבחירות, ויצטרכו לבדוק אותו יותר, כשאנחנו עוד לא יודעים בדיוק מה לבדוק אותו יותר.

אורי מקלב: גם משרד הפנים מתנגד לכך, בגלל שהרשימה היא לא אמינה.

יואל חסון: איפה לבדוק אותו?

יואל חסון: ברגע ההצבעה?

אורי מקלב: כן, ברגע ההצבעה לראות אם משהו קרה.

אורי מקלב: יכול להיות שהוא הגיע יום לפני זה, אבל אז יבדקו אותו יותר.

אורי מקלב: זאת אומרת, נסמן אנשים שלא עברו על החוק.

אורי מקלב: זה נשמע מאוד מאוד – גם משרד המשפטים לא רואה את זה, גם משרד הפנים.

רוברט אילטוב: מה החשש שהם עברו על החוק?

אורי מקלב: הוא לא עבר על החוק, אבל אולי הוא מתחזה.

רוברט אילטוב: אז למה לסמן אותו?

אורי מקלב: מפני שאולי הוא מתחזה.

אורי מקלב: אם הוא שמונה שנים לא היה בארץ, זה כבר חשש.

אוסאמה סעדי: הוא עדיין בחו"ל, והצביע בחו"ל.

אורי מקלב: אולי הוא בחו"ל, ומישהו מצביע בעדו.

אורי מקלב: מתברר שגם הממדים הם לא – הדוח היה על 3,000.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד הסעיף?

אורי מקלב: בעד סעיף 4 – רוב

אורי מקלב: סעיף 4, בכפוף לתיקונים, אושר.

אורי מקלב: אין מתנגדים.

אורי מקלב: אנחנו עוברים לסעיף 71.

ענת ברקו: רק רציתי לשאול, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: בבקשה.

ענת ברקו: רציתי לשאול שני דברים: קודם כול, משרד הפנים, אין לכם עדכון און-ליין?

<אודליה אדרי: למה?

ענת ברקו: על כל הדברים: של כניסות, יציאות.

<אודליה אדרי: יש אפשרות לקבל את המידע און-ליין, ברגע שהוא מעודכן.

ענת ברקו: לא, מה זה ברגע שהוא מעודכן.

יואל חסון: איזה און-ליין?

יואל חסון: איזה און-ליין?

ענת ברקו: אני שואלת: באותה שנייה שמישהו יוצא מהארץ, האם זה לא מעודכן כבר?

<אודליה אדרי: יש שתי מערכות.

<אודליה אדרי: יש מערכת ניהול ביקורת גבולות, שקוראים לה מערכת "רותם", שהיא מתעדכנת ב-real-time, והמידע הזה מועבר פעם ביום לקובץ "אביב", שהוא קובץ שמכיל את כל המידע על תושבים, וממנו מקבלים גופי הממשלה השונים את המידע.

<אודליה אדרי: אלה שתי מערכות שונות.

ענת ברקו: זאת אומרת, שהפער הזה יוצר את ההבדלים.

<אודליה אדרי: את הפער, נכון.

<אודליה אדרי: זה מעבר לעובדה, שאם בן-אדם נכנס עם דרכון שהוא לא הדרכון הישראלי שלו, אז הקישור לא תמיד ייעשה.

ענת ברקו: הבנתי.

ענת ברקו: עכשיו, יש לי עוד שאלה, לגבי הדרכונים הביומטריים.

ענת ברקו: האם יש לזה איזושהי השלכה, איזושהי משמעות גם לגבי הבחירות?

<אורלי עדס: כרגע לא.

<אורלי עדס: כרגע לא.

<אורלי עדס: כל עוד אין בחירות ממוחשבות.

ענת ברקו: כלום.

ענת ברקו: ואם יהיו תעודות זהות ביומטריות - - -

<אסף פרידמן: כשיצביעו מהבית, אז תהיה לזה משמעות.

ענת ברקו: יגיעו לזה גם.

אורי מקלב: אז יבטלו את היום החופשי.

<אסף פרידמן: באפליקציה.

<אודליה אדרי: לא, הן תעודות שקשה יותר לזייף אותן מבחינת - - -

<אורלי עדס: זה לא יהיה, גם לא בדור של הנינים של הנינים של הנינים שלך פה בארץ.

<אודליה אדרי: לכן הבחירות יותר מהימנות.

<אודליה אדרי: אם בן-אדם מתחזה יהיה לו יותר קשה.

אורי מקלב: אוקיי, בוא נדון במציאות העכשווית, לא בביומטרי.

רוברט אילטוב: יהפכו את זה ליום חג, לכן לא יבטלו.

אורי מקלב: תיקון מספר 71.

אורי מקלב: ניצן, בבקשה.

<ניצן רוזנברג: מתקנים את סעיף 71 לחוק הבחירות, שעוסק ברשימת בוחרים.

<ניצן רוזנברג: אני מקריאה את הנוסח.

<ניצן רוזנברג: התיקון הזה בסעיף 71 – היום הסעיף קובע שהוועדה המרכזית מוסרת את הרשימה של הבוחרים שרשאים להצביע באותה הקלפי לידי יושב-ראש ועדת הקלפי.

<ניצן רוזנברג: עכשיו, באה ועדת החבירות ואמרה: במועד הזה הרבה פעמים אנחנו אפילו לא יודעים מי זה יושב-ראש ועדת הקלפי.

אורי מקלב: הם צודקים.

<ניצן רוזנברג: ולכן אנחנו מעדיפים שיהיה כתוב בחוק שמעבירים את הרשימה למזכיר.

<ניצן רוזנברג: גם המזכיר הוא בעצם - - - שלהם.

<אורלי עדס: אפילו הסיעות לא יודעות.

אוסאמה סעדי: כן, זה ברור.

אורי מקלב: אוקיי, סעיף שכולם בעד.

יואל חסון: לא, תצביע.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: בעד סעיף 5 – רוב

אורי מקלב: סעיף 5 אושר.

רוברט אילטוב: גם אם הסיעות יודעות, לא בטוח שהיושב-ראש מגיע.

<אורלי עדס: עוד בעיה.

אורי מקלב: עשיתי הצבעה.

אורי מקלב: מציע מנהל הוועדה, אסף, שעל סעיף 39 נקיים את ההצבעה ממש.

אורי מקלב: הצענו רק נפטרים ולא - - -

<אסף פרידמן: אם אתה רוצה.

<אסף פרידמן: אם אתה רוצה על כל סעיף.

אורי מקלב: כן, אפשר על כל סעיף.

אורי מקלב: מי בעד 39?

אוסאמה סעדי: הצבענו, לא?

<אסף פרידמן: רק הנפטרים.

אוסאמה סעדי: רק הנפטרים.

אורי מקלב: מי מתנגד?

אורי מקלב: אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: בעד סעיף 4 – רוב

אורי מקלב: סעיף 4, בכפוף לתיקונים, אושר.

אורי מקלב: וסעיף 71 גם הצבענו, כבר הייתה הצבעה.

אורי מקלב: בבקשה, ניצן.

<ניצן רוזנברג: שלושת הסעיפים הבאים – סעיף 73, 90 ו-116ד – עוסקים באותו נושא, בעניין נוכחות בקלפי.

<ניצן רוזנברג: אקריא את הסעיפים ואסביר מיד.

<ניצן רוזנברג: ובעצם אותו תיקון, לא אקריא אותו, אבל זה אותו תיקון בסעיף 90(ד) ובסעיף 116ד לחוק.

אורי מקלב: ומה המשמעות של התיקון?

<ניצן רוזנברג: בעצם מבקשים לתקן מי רשאי להיות נוכח בקלפי בעת ההצבעה.

<ניצן רוזנברג: היום מותר לחברי ועדת הקלפי, לחברי הוועדה המרכזית, לחברי הוועדה האזורית ולמזכיר הקלפי להיות נוכחים בקלפי בעת ההצבעה.

<ניצן רוזנברג: כמובן שלא הכוונה מאחורי הפרגוד, אלא במקום הקלפי.

<ניצן רוזנברג: ורוצים לאפשר גם לעובדים של הוועדה המרכזית.

אוסאמה סעדי: עובדים?

<ניצן רוזנברג: עובדי הוועדה המרכזית ועובדי הוועדות האזוריות.

רוברט אילטוב: לא, אבל גם משקיפים יכולים להיות.

<אורלי עדס: זה כבר קיים בחוק.

אורי מקלב: כן, כל חברי הקלפי זה בסדר.

<ניצן רוזנברג: נכון.

אורי מקלב: כל חברי הוועדה המרכזית.

אוסאמה סעדי: אבל העובדים?

<אורלי עדס: האבסורד הוא שהיום, נניח סתם דוגמה, אני ביום הבחירות יוצאת לסיור בקלפיות עם העובד, למעשה לפי החוק אני לא יכולה להיות נוכחת בחדר הקלפי.

<אורלי עדס: זה לא חוקי.

<ניצן רוזנברג: המשקיפים רשומים באופן - - -

אורי מקלב: לאיזה צורך?

<אורלי עדס: וכך גם רכז גוש או מנהל אזור בוועדה האזורית, שבא לראות שהכול בסדר, הכול תקין, בא לפקח, מביא ציוד, מחליף ציוד.

<אורלי עדס: למעשה לפי החוק הוא לא יכול להיות נוכח.

ענת ברקו: אבל זה פרוץ מדי.

<אורלי עדס: לא.

<אורלי עדס: זה עובדים של ועדת הבחירות.

אוסאמה סעדי: לא, אבל אני מבקש שיהיה אישור של יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית.

אוסאמה סעדי: יכול להיות שרכז, מנכ"לית – שיבוא.

אוסאמה סעדי: אבל כל עובד יבוא ויגיד: אני רוצה לבדוק.

אורי מקלב: נכון.

אורי מקלב: צריך עם תעודה מסוימת.

<אורלי עדס: לא, לא, הם באים עם תעודה.

אוסאמה סעדי: כמה עובדים יש בוועדת הבחירות?

<אורלי עדס: לא כולם יוצאים ביום הבחירות.

ענת ברקו: למה צריך כל כך רחב?

ענת ברקו: זה רחב מדי.

אוסאמה סעדי: מי שיאשר לו, מצדי, היושב-ראש, המנכ"לית, שיגידו: אלה מותר, אבל לא יהיה פרוץ.

אורי מקלב: אורלי, עובדת אצלך בוועדת הבחירות המרכזית יצאה להצביע.

אורי מקלב: היא עכשיו עם התעודה שהיא עובדת ועדת הבחירות המרכזית מסתובבת בכמה קלפיות.

אורי מקלב: אני לא חושב שצריך לאפשר לה את זה אם היא לא בתפקיד.

אורי מקלב: זה צריך להיות משהו בתפקיד.

<דין ליבנה: זה רק אנשים בתפקיד, ברור.

אורי מקלב: אבל צריך הסמכה לתפקיד.

<אורלי עדס: כמו שחברי ועדת הבחירות המרכזית זה במסגרת תפקידם, חברי הוועדה האזורית זה במסגרת תפקידם.

אורי מקלב: החברים מעלים דבר אחד, עם תעודה מיוחדת.

אוסאמה סעדי: החברים, לא עובדים.

אוסאמה סעדי: החברים – זה התפקיד שלו.

אוסאמה סעדי: התפקיד שלו הוא לפקח על הבחירות, אבל לא כל עובד.

אורי מקלב: זה צריך להיות תעודה מיוחדת.

אורי מקלב: התעודה של עובד ועדת הבחירות לא מספקת.

אורי מקלב: צריכה להיות תעודה מיוחדת והסמכה מיוחדת להיכנס.

אוסאמה סעדי: משקיף זה משקיף.

<אורלי עדס: אז אתם רוצים שזה יהיה בהסמכה של יושב-ראש הוועדה האזורית או המרכזית?

אורי מקלב: לא יודע.

אורי מקלב: שלך.

<ניצן רוזנברג: רגע, יש כמה דרגות שאפשר לקבוע.

<ניצן רוזנברג: דרגה אחת זה לכתוב כאן משהו כמו שזה במסגרת תפקידם או משהו כזה.

<ניצן רוזנברג: דרגה אחרת זה ממש לדרוש שתהיה להם איזושהי תעודה מיוחדת, שהם ינפיקו כדי שהם יוכלו בכלל לבקש להיכנס למקום הקלפי.

אורי מקלב: הבנתי.

<ניצן רוזנברג: צריך להחליט - - -

אוסאמה סעדי: אני חושב שמן הראוי שיושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית הוא יקבע את - - -

<אורלי עדס: או האזורית - - -

אורי מקלב: רומן, בבקשה.

אורי מקלב: רומן, רגע, על יד השולחן.

אורי מקלב: אנחנו מכבדים אותך, אתה מנהל סיעה.

<רומן גרביץ: במקרים שיהיו חסרים פתקים וכל זה, יש אנשים שמביאים את הדברים האלה.

<אורלי עדס: ודאי.

<אורלי עדס: כן, רכז גוש למשל מגיע, ומביא את הפתקים שחסרים.

<רומן גרביץ: הוא יכול להיכנס?

<אורלי עדס: היום הוא נכנס בפועל.

<אורלי עדס: לפי החוק הוא לא יכול להיכנס.

אוסאמה סעדי: אבל אם הוא נכנס ונותן את זה למזכיר או ליושב-ראש – אסור?

<רומן גרביץ: אסור לו להיכנס.

<אורלי עדס: אסור לו.

<אורלי עדס: למעשה אסור לו להיות נוכח.

אורי מקלב: אבל, אורלי, מנהל גוש, יש לו תעודה.

<רומן גרביץ: לא, לא, יש מקרים בבחירות שנגיד חסרים פתקים בקלפי.

<רומן גרביץ: ואז יש את ההזמנה הדחופה ומביאים את הפתקים האלה.

<רומן גרביץ: הבן-אדם שמביא את הפתקים האלה, יש לו אישור להיכנס - - -

אורי מקלב: אני מציע - - - יש לו תפקיד.

<אורלי עדס: כרגע החוק אומר, שבשעות ההצבעה לא יימצא אדם במקום הקלפי, זולת חברי ועדת הקלפי או ממלא מקומו של חבר הוועדה שנעדר, משקיפים, מזכיר ועדת הקלפי, חברי הוועדה המרכזית והוועדה האזורית, בוחרים שהותרו להיכנס לשם, שר הפנים או בא כוחו, ושוטרים הדרושים לדעת ועדת הבחירות לשמירת הסדר.

<רומן גרביץ: אז בעצם הם לא יכולים להיכנס?

<אורלי עדס: אז נכון שלא קורים הרבה מקרים, אבל יש מזכירי ועדות קלפי או חברי ועדות קלפי, שמדקדקים מאוד, ומתחילים לעשות קצת בעיות.

אורי מקלב: זאת השאלה.

אורי מקלב: הבנו, השאלה למי אנחנו נותנים.

אורי מקלב: האם, כמו שאוסאמה מציע, צריכה להיות תעודה ממש?

אורי מקלב: או שצריך לכתוב שהוא במסגרת תפקיד או במסגרת מילוי תפקיד.

יואל חסון: כמה עובדים יש בוועדה?

אורי מקלב: כמה אלפים.

<אורלי עדס: בכל הארץ יש קרוב ל-1,000 בכל הוועדות.

ענת ברקו: זה פרוץ מדי.

<אורלי עדס: אבל לא מדברים על כולם, כי כל אחד - - -

אוסאמה סעדי: אז תקבעו רשימה.

אוסאמה סעדי: אורלי, תקבעו רשימה.

יואל חסון: אז תקבעו רשימה, רשימה זה בסדר.

ענת ברקו: תגדירו את זה.

<אורלי עדס: אנחנו יכולים לקבוע רשימה של בעלי תפקידים כללי: רכזי גושים, רכזי אזורים, מנהלי ועדות.

אורי מקלב: אבל איך יידע היושב-ראש של הקלפי את הרשימה?

אוסאמה סעדי: ייתנו.

אורי מקלב: תעודה?

אוסאמה סעדי: לא, ייתנו עם תעודה.

<אורלי עדס: אבל לא שמית - -

ענת ברקו: לא שמית, הגדרות תפקידים תעשו.

<אורלי עדס: - - אלא בהגדרה של תואר תפקיד: רכז גוש, מנהל ועדה, דברים כאלה.

ענת ברקו: בדיוק.

אורי מקלב: ואיך הוא יידע שהוא מנהל גוש?

אורי מקלב: איך היושב-ראש – היושב-ראש דקדקן.

<אורלי עדס: הוא בא עם תעודת העובד.

<אורלי עדס: יש לכל עובד שלנו תעודה.

אורי מקלב: אבל כתוב מה התפקיד שלו?

<אורלי עדס: כן.

אוסאמה סעדי: זה עם תעודה.

אורי מקלב: אוקיי, בסדר.

אורי מקלב: אז אם יש תעודה, אז נגמר הסיפור.

<רומן גרביץ: כי אתם עכשיו נכנסים גם לעידן המחשבים, מחשבים וכל הדברים האלה, בטח יהיו בעיות.

אורי מקלב: אה, אבל היושב-ראש, לא יודע אם יש לו מחשב און-ליין.

ענת ברקו: בתעודה כתוב גם את התפקיד?

אורי מקלב: כן.

אורי מקלב: אז גמרנו, יש רשימה, לפי רשימה שתקבעו.

ענת ברקו: אז תגדירו את התפקידים.

ענת ברקו: אי-אפשר לעשות את זה כל כך פרוץ.

אוסאמה סעדי: תפקידים עם תעודה.

<ניצן רוזנברג: שיושב-ראש הוועדה יקבע תפקידים שמותר להם להיכנס?

אורי מקלב: שמותר להם להיכנס.

<ניצן רוזנברג: אז אנחנו מסמיכים אותו.

<ניצן רוזנברג: יושב-ראש הוועדה המרכזית יקבע בכללים איזה תפקידים מותר לאנשים האלה להיכנס.

אורי מקלב: וברגע שמזדהים מותר להיכנס.

אורי מקלב: עשינו את זה מהר, אנחנו רוצים לאשר.

רוברט אילטוב: כניסה בתפקיד.

רוברט אילטוב: זה לא שהוא מסתובב בקלפיות.

אוסאמה סעדי: כניסה בתפקיד.

<רומן גרביץ: כן, ברור.

<רומן גרביץ: מה, לא היה לך מקרה שחסרים פתקים וכל מיני דברים?

אורי מקלב: אנחנו מבקשים לאשר את סעיף 73, סעיף 90 וסעיף 116ד רבתי.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אוסאמה סעדי: בתיקונים - - -

אורי מקלב: התיקונים כפי שהוקראו על-ידי היועצת המשפטית.

אורי מקלב: בעד אישור סעיפים 6, 7, 8 – רוב

אורי מקלב: סעיפים 6, 7, 8, בכפוף לתיקונים, אושרו.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: בסדר.

אורי מקלב: אושר.

<ניצן רוזנברג: בתיקון שביקשתם פה, שזה יהיה הגדרה של בעלי תפקידים.

אורי מקלב: כן.

יואל חסון: מה עוד?

יואל חסון: מה עכשיו?

אורי מקלב: אני עובר לסעיף 9.

<ניצן רוזנברג: כן, אנחנו בפרק ב', עוברים לפרק שני, כותרת חדשה בהצעת החוק.

<ניצן רוזנברג: הפרק הזה עוסק בהצבעת חברי הוועדה המרכזית ועובדי ועדות הבחירות.

<ניצן רוזנברג: נדון עכשיו בסעיפים 9 ו-10 במשולב, כי הם עוסקים באותו נושא.

<ניצן רוזנברג: אקריא בקצרה.

רוברט אילטוב: איזה עמוד אנחנו?

<ניצן רוזנברג: אנחנו בעמוד 6-5.

ענת ברקו: רגע, הקטע של קביעת שעות זה לא משהו שהוא אחיד?

<ניצן רוזנברג: מה זה קביעת שעות?

אורי מקלב: ענת, אני רוצה שהיא תסיים, ואחרי זה אתן לכל אחד רשות דיבור.

אורי מקלב: זה סעיף לא פשוט.

<ניצן רוזנברג: כן, זה סעיף שנשמח לקיים עליו דיון.

אורי מקלב: אז בואי תסבירי אותו.

<ניצן רוזנברג: רק אציין שהפרק הזה, שני הסעיפים האלה, נדונו בוועדה בישיבה שהייתה ביולי, ב-25 ביולי.

<ניצן רוזנברג: והיה דיון על הנושא הזה, ובעיקרון החליטו להכניס את הנוסח כמו שאתם רואים אותו עכשיו, ולקיים דיון נוסף בעניין הזה.

אורי מקלב: אל תאתגרי את החברים.

אורי מקלב: כשיושבים ישיבה חדשה ואומרים שכבר אושר, הם אומרים: טוב, אנחנו נראה.

אורי מקלב: אנחנו יושבים פה סתם?

<ניצן רוזנברג: כן, רק נעשה פה דיון קטן על מה שחשוב ונמשיך הלאה.

<ניצן רוזנברג: מה שמציעים כאן זה לקבוע הסדר הצבעה מיוחד לעובדים של ועדת הבחירות ולחברי ועדת הבחירות המרכזית.

אורי מקלב: לנותני שירות.

אורי מקלב: הפירוש הוא גם מי שמספק את האוכל, מחשבים או – זה מה שכתוב כאן?

אורי מקלב: או מעניק השירות.

אורי מקלב: אני לא יודע, אתה כתבת.

<ניצן רוזנברג: נכון, כל מי שנחשב עובד או מעניק שירות.

<אורלי עדס: צריך לציין פה, זה מיועד למאבטחים של המשטרה, כי נוצר מצב שהמשטרה, בגלל שאין לה מספיק כוח אדם ליום הבחירות, היא שוכרת אלפי מאבטחים, שנמנע מהם להצביע.

אורי מקלב: אורלי, זאת הפרשנות שלך במציאות.

אורי מקלב: אבל אנחנו צריכים לדעת מה אנחנו מאשרים.

אורי מקלב: נותני שירות זה גם מי שנותן לך שירות מחשב בתוך הוועדה, חברה חיצונית.

<אורלי עדס: אבל יושב-ראש הוועדה צריך לאשר את זה.

<דין ליבנה: - - - ביום הבחירות.

אורי מקלב: קודם כול, כשמסבירים מי, צריך לדעת שזה חל על חברי ועדת הבחירות המרכזית, על חברי ועדת הבחירות האזורית, עובדי ועדת הבחירות של כל הבחירות האזוריות והכללית.

<אורלי עדס: ונותני שירותים, בהתאם להחלטה של יושב-ראש הוועדה.

אורי מקלב: נותני שירותים אני לא יודע מה זה נקרא.

אורי מקלב: גם נניח חברה שנותנת לך כאן שירותי חוץ, חברת מחשוב שאת לוקחת, והיא מביאה 100 עובדים ליום הבחירות, גם להם את מבקשת לתת את זה, באישור יושב-ראש.

<אורלי עדס: אם יושב-ראש הוועדה יאשר לי לחשוב - - -

<דין ליבנה: ואם נבצר ממנו, בגלל צרכי הבחירות, להצביע.

<דין ליבנה: כלומר, המדינה אומרת לו: אני צריכה אותך בשביל לקיים את הבחירות, אני צריכה שלא תוכל להצביע בקלפי שלך, אז אני מאפשרת לך להצביע בקלפי מיוחדת לצורך כך.

<דין ליבנה: זה לא כל אדם.

אורי מקלב: מאה אחוז.

אורי מקלב: אבל גם אם אנחנו מחייבים לספק לחם, "אנג'ל" חייבת לספק לחם גם ביום הבחירות, מכיוון שזה צורך חיוני, או בחברת חשמל צריך מישהו, והוא לא יכול להיות בגלל שהוא חייב להיות, הוא איש טכני, שהוא לא יכול לעזוב כל 24 שעות את כל – אז הוא גם לצורך יום הבחירות.

יואל חסון: אבל לא הבנתי למה בקלפי מיוחדת, למה לא פשוט - - -

אורי מקלב: אתה צודק, שאלה מצוינת.

<אורלי עדס: לא בהכרח בקלפי מיוחדת.

<אורלי עדס: בהתאם לצורך.

<ניצן רוזנברג: בוא נסיים שנייה.

אורי מקלב: את ההסבר שלה.

אורי מקלב: ואחרי זה תרחיבי בעניין הזה, ואחרי זה יתייחסו לזה.

<ניצן רוזנברג: אני רק רוצה להגיד: לא מדובר כאן על חברי הוועדות האזוריות.

<ניצן רוזנברג: מדובר על העובדים של הוועדה המרכזית והעובדים של הוועדות האזוריות, ועל חברי הוועדה המרכזית.

<ניצן רוזנברג: זה האוכלוסייה שאנחנו מתייחסים אליה.

ענת ברקו: בכמה אנשים מדובר?

אוסאמה סעדי: מה זה חברי ועדות קלפי?

<ניצן רוזנברג: חברי ועדת קלפי כבר היום - - -

<אורלי עדס: הם מצביעים היום במעטפה כפולה.

אוסאמה סעדי: נו, אז מה?

אוסאמה סעדי: אז למה צריך לשנות?

<ניצן רוזנברג: לא, את זה אנחנו לא משנים.

אלעזר שטרן: לא משנים, מוסיפים אליהם.

<אורלי עדס: בנוסף.

ענת ברקו: בכמה אנשים מדובר?

אוסאמה סעדי: לא, כתוב: "וחברי ועדת קלפי" יבוא – חברי ועדת קלפי נשאר?

<ניצן רוזנברג: איפה אתה רואה?

אוסאמה סעדי: לא, לא, בתיקון, בסעיף 9: במקום "וחברי ועדת קלפי" יבוא "חברי ועדת קלפי - - -

אלעזר שטרן: פשוט מוסיפים אליהם עוד - - -

אוסאמה סעדי: אה, אז רק מוסיפים את חברי הוועדה המרכזית ועובדי ועדות בחירות.

אוסאמה סעדי: מכל הוועדות?

<ניצן רוזנברג: עובדי כל הוועדות והוועדה המרכזית.

ענת ברקו: כמה אנשים?

<אורלי עדס: אנחנו מדברים על כמה אלפים כפוטנציאל.

<אורלי עדס: לא בהכרח כולם יבואו להצביע.

<אורלי עדס: למשל, אני כלולה בתוך ה-5,000 הללו, אבל לא אלך ואצביע בכל קלפי, כי אני גרה די קרוב, ואלך להצביע בקלפי שלי.

אורי מקלב: אבל אם היית גרה רחוק, אז כן היית מצביעה?

<אורלי עדס: נכון.

<אורלי עדס: אז זה מיועד בדיוק – לכן אני אומרת שהפוטנציאל - - -

אוסאמה סעדי: אבל זה הרבה קלפיות.

אוסאמה סעדי: זה הרבה קלפיות, כי אתה מדבר על ועדות קלפי.

אורי מקלב: רגע, אוסאמה.

אורי מקלב: אורלי, תסבירי את הפרקטיקה.

אוסאמה סעדי: ועדת בחירות.

אוסאמה סעדי: אז ועדות בחירות אזוריות, כל ועדת בחירות אזורית תגיד: אני רוצה קלפי לידי.

אוסאמה סעדי: למה שהם לא יצביעו – אם זה בעפולה, עמק יזרעאל, אז המיקום שלה זה בעפולה.

אוסאמה סעדי: אז במקום שאשים להם ועדת קלפי מיוחדת איפה שהמשרדים של ועדת הבחירות האזורית - -

<אורלי עדס: זה רק אם היושב-ראש ראה.

אוסאמה סעדי: - - יש 100 מ' בית-ספר, שילך, יצביע שם במעטפה כפולה וזהו.

<אורלי עדס: בעצם מה שאומר התיקון זה קודם כול שכל אחד מחברי הוועדה וחברי ועדת הבחירות המרכזית יוכלו להצביע במעטפה כפולה היום.

<אורלי עדס: כמו שהיום מצביעים חברי ועדת קלפי והמזכירים.

אורי מקלב: איפה?

<אורלי עדס: וזה אומר שבכל קלפי, לא בקלפי מיוחדת.

<אורלי עדס: אבל אם יושב-ראש הוועדה מצא צורך להקים קלפי מיוחדת, תהיה לו את הסמכות.

<אורלי עדס: וכולנו מסכימים שיושב-ראש הוועדה, שהוא שופט בית-משפט עליון, לא יקים - - -

אוסאמה סעדי: לא, אני לא רוצה - - -

אורי מקלב: עזבי יושב-ראש.

אורי מקלב: קודם כול, מה תפקידה?

אורי מקלב: מה מביא אותו?

אורי מקלב: כשאנחנו רוצים לתת סמכות ליושב-ראש - - - לפחות למה.

יואל חסון: אני רוצה להסביר.

אורי מקלב: אתן לך.

אורי מקלב: למה הוא צריך להקים קלפי?

<אורלי עדס: למשל, יש לנו עובדי בוועדה המרכזית - -

אורי מקלב: ניקח את הכנסת.

<אורלי עדס: - - יש עובדים שגרים בתל-אביב, בגבעת-שמואל, בבית-שמש, בחדרה, שמגיעים ביום הבחירות, הם אמורים להתייצב פה ב-06:00 בבוקר, והם לא יוצאים מכאן שלושה ימים.

<אורלי עדס: הם לא מצביעים.

<אורלי עדס: יש לי מנהל ועדה באזור כנרת, שהוא שש פעמים מנהל ועדה.

<אורלי עדס: הוא גר - - -

אורי מקלב: זה הבנו.

אורי מקלב: עכשיו השאלה על קלפי מיוחדת.

אוסאמה סעדי: הוא לא יכול להצביע, חצי שעה לצאת ולחזור?

<אורלי עדס: לא.

<אורלי עדס: אני הולכת להצביע בדקה ל-10:00, אבל אני גרה קרוב.

<אורלי עדס: מי שגר רחוק לא יכול, כי יש לו כמה שעות - - -

אורי מקלב: הבנו.

אורי מקלב: אורלי, תעני על מה ששואל חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

<אורלי עדס: לכן מיועדת - - -

אורי מקלב: הוא שואל: האם הקלפי בנחלאות, שנמצאת חמש דקות מהכנסת, אי-אפשר לקבוע שלשם ילכו?

אורי מקלב: למה צריך להקים קלפי מיוחדת?

אורי מקלב: זאת השאלה.

<אורלי עדס: לא מקימים קלפי מיוחדת.

אורי מקלב: אבל את נותנת סמכות.

<אורלי עדס: זה מה שהסברתי.

אורי מקלב: כן מקימים.

אוסאמה סעדי: כן מקימים.

אוסאמה סעדי: סעיף (ב), (ג)- - -

יואל חסון: מאפשרים, לא בהכרח.

אורי מקלב: אבל אפשר.

יואל חסון: לא, למה לא לאפשר את זה?

<אורלי עדס: קודם כול, אתה יכול להצביע בכל מקום.

<אורלי עדס: זאת אומרת, שעובדי הוועדה שיהיו פה, יכולים להצביע פה ברחביה - - -

אורי מקלב: אורלי, השאלה שנשאלת פה:

אורי מקלב: האם אנחנו רוצים לתת סמכות ליושב-ראש להקים קלפי בתוך הכנסת?

<אורלי עדס: אני חושבת שהיושב-ראש קיבל סמכויות הרבה יותר רחבות והרבה יותר משמעותיות - - -

אורי מקלב: אבל, אורלי, אני לא יוצא ממך.

יואל חסון: אני יכול להתייחס?

אורי מקלב: כן, שנייה, יואל, אני רוצה רק להבין.

אורי מקלב: אם תשכנעי אותי שזה חשוב – בסדר.

אורי מקלב: אבל השאלה מה אנחנו מתבקשים לאשר: כן מתבקשים לאשר לאפשר ליושב-ראש להקים קלפי בתוך אזור - - -

<אורלי עדס: גם את האפשרות הזאת.

אורי מקלב: וכל זאת למה?

אורי מקלב: שאת אומרת שאפילו ללכת חמש דקות אי-אפשר.

<אורלי עדס: כי הריכוזים משתנים בכל ועדה.

אורי מקלב: אבל למה?

<אורלי עדס: בוועדה שרק שני עובדים צריכים לצאת, זה לא משמעותי.

אורי מקלב: בוועדה שיש 200 עובדים.

<אורלי עדס: אבל בוועדה שיש 50 עובדים, ו-35 מהם צריכים לצאת במהלך היום, אז יכול להיות שיושב-ראש הוועדה ימצא שיש הצדקה, שבמקום שהעובדים הללו ייעדרו, 35 עובדים, במהלך היום.

אורי מקלב: אורלי, סליחה שאני אומר, זה לא הולך ככה.

אורי מקלב: זה לא שיושב-ראש הוועדה צריך למצוא הצדקה.

אורי מקלב: את מבקשת עכשיו אישור שלנו.

אורי מקלב: את צריכה לנמק מדוע את צריכה.

<אורלי עדס: זה הנימוק שלי, בין היתר.

אורי מקלב: אז אני רוצה להבין למה?

אורי מקלב: בגלל שאת חושבת שאפילו הם לא יכולים לצאת למרחק נניח כאן או בוועדת בחירות אזורית אחרת?

<אורלי עדס: לפעמים יש בעלי תפקידים שכן, גם עשר דקות ורבע שעה היעדרות מהעמדה שלהם זה משמעותי, בהחלט.

אורי מקלב: אז אני רוצה לשמוע שזה מה שאת מציגה כאן.

<אורלי עדס: כן, זה משמעותי לפעמים.

<אורלי עדס: בבקשה, חבר הכנסת יואל חסון.

<אורלי עדס: אני לא יכולה להגיד שכל אחד.

<אורלי עדס: אבל לפעמים - - -

יואל חסון: אני לא יודע למה דווקא העניין הזה תפס פה והעיר את כולם.

יואל חסון: חברים, יושב-ראש ועדת הבחירות, אמרה את זה מנכ"לית הוועדה, יש לו סמכויות הרבה יותר ניכרות, הרבה יותר משמעותיות, שמסוגלות לפסול, מסוגלות לעשות דברים מאוד מאוד משמעותיים.

יואל חסון: אז אני חושב שבסך הכול לתת לו את האופציה הזאת זה דבר שהוא נכון, והוועדה והיושב-ראש יודעים לקבל החלטה אם הדבר הזה נדרש.

יואל חסון: אני באמת מסכים, וראיתי את זה מניסיוני הרבה שנים פה בהקשר הזה, באמת אנשים שלא מצליחים להצביע.

יואל חסון: לא מצליחים להצביע.

יואל חסון: וזה תיקון שלדעתי בא מאוחר מדי.

יואל חסון: אז אני מציע כן ללכת על התיקון הזה, לבחון אותו במערכת בחירות אחת.

יואל חסון: כמובן תמיד אחרי מערכת בחירות אחת יש פוסט-מורטם ובודקים ורואים וחושבים.

יואל חסון: ואחרי זה אם נראה שזה לא עבד כמו שרצינו, או שזו הייתה סמכות שלא היה בה שימוש גם ככה, או שכן דווקא היה שימוש בה גובר, אז נקבל החלטה.

יואל חסון: אבל לדעתי זה הגיוני וסביר לחלוטין.

אורי מקלב: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס בנושא?

אוסאמה סעדי: כן.

אוסאמה סעדי: אמרתי בעבר, ואני רוצה לאפשר לכולם להצביע, מי שרוצה.

אוסאמה סעדי: ולכן אני בעד סעיף קטן (א), שאומר שאני לא רוצה שאותו עובד בוועדת הבחירות המרכזית שעובד פה בכנסת והוא מהצפון, להגיד לו: תלך לצפון, תצביע ותחזור לכנסת.

אוסאמה סעדי: זה באמת מגוחך וזה לא הגיוני.

אוסאמה סעדי: אבל אם יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית חושב שנבצר ממנו, ואני פה נותן את הסמכות ליושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית, שהעובד הזה ילך ויצביע בכל קלפי שהוא ירצה.

אוסאמה סעדי: החשש שלי זה שיותר מדי נעשה קלפיות מיותרות, ואז צריך גם נציגים שם וגם מזכיר וגם משקיפים וגם חברים בוועדות הקלפי האלה.

<אורלי עדס: אני יכולה לתת דוגמה למקרה, למה אני רואה כבר עכשיו שהיושב-ראש יצטרך את הסמכות הזו.

<אורלי עדס: המרכז הלוגיסטי של ועדת הבחירות, מועסקים בו עשרות רבות של עובדים, ביום הבחירות זה למעלה מ-100 איש.

אורי מקלב: איפה הוא נמצא?

<אורלי עדס: הוא נמצא באזור התעשייה שוהם בחבל מודיעין.

<אורלי עדס: אין שום קלפי סמוכה, זה אזור תעשייה, זה מנותק.

אוסאמה סעדי: כמה עובדים יש שם?

<אורלי עדס: יש שם למעלה מ-100 ביום הבחירות – 150 אולי – שנמצאים שם ולא יכולים לעזוב את המקום.

<אורלי עדס: למשל.

אורי מקלב: איך זה יעבוד?

אורי מקלב: זה יעבוד לפי רשימה של יושב-ראש ארצית?

אורי מקלב: מה יהיה?

יואל חסון: יקימו קלפי שם.

יואל חסון: מה הבעיה?

אורי מקלב: אבל איך זה יעבוד?

<אורלי עדס: כמו קלפי מיוחדת בבית - - -

אורי מקלב: לא, אני מדבר קודם כול על הרשימה עצמה.

אורי מקלב: היושב-ראש ינפיק רשימה של עובדים נצרכים מרותקים, שלהם יתאפשר?

אורי מקלב: ואז הוא בא לקלפי, הוא אומר: אני לא נכה – מה הוא צריך להגיד?

אורי מקלב: איך זה יעבוד בפרקטיקה?

אורי מקלב: איך אותו עובד נצרך, שעובד פה, עובד בוועדה אזורית, והוא ילך להצביע בקלפי – לא הקימו קלפי מיוחדת – איך הוא יעשה את זה?

<דין ליבנה: מה שיקרה זה שלפני יום הבחירות יעבירו המנהלים של העובדים האלה, כל מנהל אזורי או מנהל אגף בוועדה המרכזית, יתבקש להעביר לוועדה המרכזית רשימה של העובדים, עם נימוק מה הם יעשו ביום הבחירות, מה הם אמורים לעשות, ולמה ייבצר מהם להגיע לקלפי שבה הם רשומים.

<דין ליבנה: הרשימה ה זאת תיבדק פה, ויונפקו להם תעודות להצבעה.

אורי מקלב: היושב-ראש - - -

<אורלי עדס: כן, היושב-ראש או המנכ"לית או העובד הבכיר שיוסמך לעניין זה.

אורי מקלב: ינפיקו להם תעודה שמה?

<אורלי עדס: שתאפשר להם להצביע עם זה.

אורי מקלב: והיושבי-ראש בארץ יקבלו הנחיה, שמי שמגיע עם תעודה כזאת יכול להצביע?

<דין ליבנה: נכון.

אורי מקלב: רוברט, בבקשה.

רוברט אילטוב: אני חושב שיושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית, שהוא גם שופט עליון, הוא מספיק בקיא ומבין מה צריך לעשות, וצריך לתת לו את הסמכות.

אוסאמה סעדי: אתה תמיד אומר את זה על שופטי העליון?

רוברט אילטוב: דרך אגב, גם כשאני מתווכח איתם - - -

אורי מקלב: רק כשהוא יושב כיושב-ראש ועדה בפועל.

אורי מקלב: גם כשהוא לא פסל - - -

רוברט אילטוב: דרך אגב, יש פרוטוקולים של הוועדה לבחירת שופטים שמתפרסמים, ותראה שגם שם אני מתווכח איתם עניינית.

רוברט אילטוב: אני חושב שצריך לתת לו את היכולת לתת לכל העובדים לבחור ביום הבחירות, ולא ליצור מצב שדווקא ועדת הבחירות מונעת מהעובדים לבחור.

רוברט אילטוב: הוא בטח יתייחס לזה ברצינות ולא יפתח קלפיות שלא לצורך.

רוברט אילטוב: אני חושב שאנחנו צריכים לתת לו את הסמכות וזהו.

רוברט אילטוב: את הנהלים ואת איך הם עושים את זה, הם בטח יידעו לעשות.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: ניצן, בבקשה.

<ניצן רוזנברג: מעבר לדיון שהתקיים פה עכשיו לגבי עובדי ועדת הבחירות והעובדים של הוועדות האזוריות, ההצעה כוללת גם בקשה להכניס לתיקון הזה את חברי ועדת הבחירות המרכזית.

<ניצן רוזנברג: עכשיו, כשאתם קובעים הסדר מיוחד להצבעה, אתם צריכים לשאול את עצמכם, האם יש צורך בנקיטת ההסדר המיוחד הזה?

<ניצן רוזנברג: מה זאת אומרת?

<ניצן רוזנברג: ההסבר שקיבלנו הוא נכון לגבי עובדי ועדת הבחירות, ההסדר הפונקציונלי.

<ניצן רוזנברג: מדוע העובדה הזה או מדוע ישנם עובדים של ועדת הבחירות, שאם לא נקבע להם הסדר מיוחד כזה, הם לא יוכלו להצביע.

<קריאה: יצביעו פרוקסי.

<ניצן רוזנברג: השאלה האם קיימת מניעה כזו גם לחברי ועדת הבחירות המרכזית?

אורי מקלב: אז אולי נשמע את הנימוקים.

<ניצן רוזנברג: אבל אני חייבת להעיר שתי הערות, בבקשה, עוד שנייה אחת, לגבי העניין הזה.

<ניצן רוזנברג: כי כאשר אתם מחוקקים חקיקה כזו, שהיא נוגעת לעניינים שקשורים לחברי הכנסת, צריך - - -

<אורלי עדס: לא בהכרח חברי כנסת.

אורי מקלב: הרוב הם לא חברי כנסת.

<ניצן רוזנברג: הרוב הם לא חברי כנסת, אבל זה קשור לזכויות - - -

אורי מקלב: זה מינויים פוליטיים.

אוסאמה סעדי: זה לא זכויות יתר, ניצן, כי בכל זאת זה להצביע.

<ניצן רוזנברג: נכון, אבל בסופו של דבר זו איזושהי זכות יתר שנותנים פה, שאין לכל אזרח.

<ניצן רוזנברג: וזה כן גורמים שהם קשורים לחברי הכנסת.

<ניצן רוזנברג: והשיקול הנוסף שאתם צריכים לקחת בחשבון זה זה שלאורך הרבה פעמים, וגם היועץ המשפטי של ועדת הבחירות יכול להגיד, יש רצון להימנע מלהרחיב את ההסדר של הצבעה במעטפות כפולות.

<ניצן רוזנברג: אלה שני שיקולים שלדעתי צריך לקחת בחשבון.

יואל חסון: אתה יודעת מה?

יואל חסון: אני חייב להגיד לך משהו.

יואל חסון: מי את, אגב?

<ניצן רוזנברג: אני מהצוות של הייעוץ המשפטי לוועדה.

אורי מקלב: היא לא עוזרת שלי.

אורי מקלב: ניצן היא יועצת משפטית בכירה.

אוסאמה סעדי: כנראה הרבה זמן לא היית - - -

יואל חסון: פשוט לפני שאני עולה להתקפה אני רוצה לדעת את מי אני מתקיף, כי אחרת זו התקפה לשווא.

אורי מקלב: תוריד.

אורי מקלב: לא התקפה.

ענת ברקו: תוריד את הווליום באמת.

יואל חסון: אנסה בעיקר את - - - ההתקפה להפנות לחברת הכנסת ברקו, כי זה תמיד נחמד.

ענת ברקו: כי תמיד אתה רגיל לזה, אה?

יואל חסון: אבל אגיד לך כמה דברים.

יואל חסון: תראי, מאוד לא מוצא חן בעיני נימת הדברים, מכיוון שיש כאן כאילו איזה מראית עין – אגב, זה תמיד בא מהכיוון הזה של היועץ המשפטי, שכל מה שקשור לחברי כנסת, נציגי ציבור, אז זה כבר צריך בדיקות מקיפות.

יואל חסון: למה?

יואל חסון: כי הם חשודים מראש, כי זה הטבות מראש, כי כאילו מישהו כאן ביקש איזה הטבה.

יואל חסון: אז כמי שהוא חבר בוועדת הבחירות המרכזית בעבר – לדעתי אני לא חבר היום, הייתי כמה פעמים, הייתי גם סגן יושב-ראש הוועדה.

<עמי ברקוביץ: טוענים שאתה חבר.

יואל חסון: אה, אני חבר היום?

יואל חסון: אני חבר מלידה.

יואל חסון: אז אני אומר, באמת, אין כאן עניין של הטבה ואין כאן שום דבר.

יואל חסון: אני יודע שאני ביום הבחירות הייתי צריך למצוא את עצמי עומד בחמישה ל-07:00 בבוקר בקלפי כדי להצביע כמה שיותר מהר, כדי לגמור עם זה.

יואל חסון: פעם אחת, אגב, עשיתי טעות, באחת ממערכות הבחירות, ואמרתי: טוב, אעשה את זה בלילה.

יואל חסון: ועל הסף, כמעט לא הספקתי להצביע.

יואל חסון: על הסף.

יואל חסון: ולכן אני חושב: אין כאן, לא צריך לעשות מזה כזה עניין, לא מדובר כאן באיזושהי הטבה.

<אורלי עדס: אבל למה מיהרת?

<אורלי עדס: כי היית להתייצב כאן בכנסת, כי היית סגן יושב-ראש - - - להיות פה כל היום.

יואל חסון: בוודאי.

יואל חסון: עכשיו, אתה נכנס לתוך session של הצבעות כפולות, ואתה נכנס לכל ה-session הזה.

יואל חסון: אתה לא יושב בבית, מחכה למדגם.

אורי מקלב: היועצת המשפטית ביקשה לדעת מדוע התפקיד של חבר ועדת בחירות שאינו מרותק למקום אלא הוא חופשי, והאם הם אנשים מחוץ - - -

<עמי ברקוביץ: האם בתפקידו כאיש פוליטי?

אורי מקלב: זה מינוי פוליטי, זה לא דווקא איש פוליטי.

<עמי ברקוביץ: לא, בסדר.

<עמי ברקוביץ: אבל השאלה אם הוא עושה את זה כחבר ועדת הבחירות או כפוליטיקאי - - -

<אורלי עדס: יכול להיות שהוא משלב גם את שניהם.

אורי מקלב: לא, אבל יש לו תפקידים בתוך הקלפי כנציג המפלגה, כדי לפתור בעיה או לייצג את הדיונים.

<עמי ברקוביץ: לא, זה בסדר.

<עמי ברקוביץ: השאלה אם הוא עושה את זה רק - - - במסגרת תפקידו ולא - - -

אורי מקלב: עמי, האם מתכנסים ביום הבחירות?

אורי מקלב: האם קורה שמתכנסים?

<אורלי עדס: כל מליאת הוועדה לא.

<אורלי עדס: מי שמתכנס זה הנשיאות.

<אורלי עדס: והנשיאות מחויבת להיות כאן ביום הבחירות, ויש לנו קושי אדיר עם זה, כי הנשיאות יחד עם השופט צריכה לקבל בכל רגע נתון החלטות חשובות.

אורי מקלב: בוודאי.

<אורלי עדס: ונוצר מצב שיש לנו איזשהו סוג של דיאלוג עם הסגנים, מנסים לעשות להם איזשהם תורנויות, כי הם צריכים להצביע, כל אחד גר במקום אחר, ובמסגרת תפקידו רוצה להיות גם במקומות אחרים.

<אורלי עדס: וזה קצת מקשה על התפקוד של היושב-ראש והסגנים בקבלת החלטות ביום הבחירות.

<אורלי עדס: אתן לכם דוגמה סתם.

<אורלי עדס: הבאתי אתי לאור הדיון הקודם דוגמאות לסיורים.

<ניצן רוזנברג: אורלי, השאלה אם במסגרת תפקידו זה במסגרת תפקידו של ועדת הבחירות - -

<אורלי עדס: כן, כן.

<אורלי עדס: הבאתי דוגמה.

<אורלי עדס: אנחנו מארגנים את הסיורים הללו - - -

<ניצן רוזנברג: - - או במסגרת עבודתו הפוליטית כמו פוליטיקאי אחר, חבר כנסת אחר.

יואל חסון: אבל זה לא בהכרח חבר כנסת.

אוסאמה סעדי: ניצן, אתן לך דוגמה, שאני גר בבית-צפאפא.

אורי מקלב: קרוב.

אוסאמה סעדי: והייתי צריך לבוא ולהיות ראשון, כדי אחרי זה להסתובב בכל הארץ, וללכת לצפון ולחזור וכל זה.

<אורלי עדס: ודיווחת לנו במהלך היום על אירועים, על תקלות, על בעיות?

אוסאמה סעדי: למה אני צריך בשביל להצביע נגיד בכפר שלי, בעראבה, במעטפה כפולה – למה זה אסור?

אוסאמה סעדי: אני לא מבין.

<אורלי עדס: אני רוצה בבקשה, רק בשביל לסבר את האוזן.

אוסאמה סעדי: אם אני מקבל אישור מראש מיושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית, נכון?

אורי מקלב: גם.

אוסאמה סעדי: לא, זה הסעיף.

אורי מקלב: הם גם צריכים לקבל.

ענת ברקו: צריך לקבל אישור מראש.

ענת ברקו: אז יש לכם רישום ומעקב אחר האנשים שיצביעו - - -

<אורלי עדס: תראו, אתם מדברים סך הכול על 30 אנשים, אבל 30 אנשים שזה נדרש במסגרת תפקידם.

<אורלי עדס: לשם הדוגמה הבאתי לו"ז, אנחנו מארגנים את הסיורים האלה לחברי הוועדה לפי הבקשות שלהם, כל אחד אומר מה הוא רוצה ואיך.

<אורלי עדס: הבאתי דוגמה בכתב ידו של חבר ועדה ותיק, מה הוא ביקש, את הסיור שהוא עשה ביום הבחירות האחרונות – שני חברי ועדה, סליחה, אנחנו מצוותים אותם בשניים – בית חולים מאיר, כפר-סבא; בסיס חיל האוויר בפלמחים, כי כל אחד זה סוג אחר של הצבעה ורוצים לפקח ולראות איך מתנהלת ההצבעה; מחנה מקלף בשלישות הראשית ברמת-גן.

אורי מקלב: איפה?

אורי מקלב: אה, מרדכי מקלף.

<אורלי עדס: זה דומה לחבר הכנסת מקלב.

<אורלי עדס: ועדה אזורית פתח-תקווה; בית חולים גולדה השרון.

<אורלי עדס: כל אחד זה סוג הצבעה מיוחד, שהם רצו לראות איך זה מתנהל, ודיווחו לנו, וקיבלנו דוח במהלך היום על אירועים.

<אורלי עדס: בהמשך היום, הם לא סיימו בכך, הם הלכו והיו חברי ועדת קבלה בתום יום הבחירות בוועדה האזורית.

<אורלי עדס: לאחר מכן הם מחויבים להגיע לכנסת ולהיות חברי ועדות קבלה במשמרות בוועדה המרכזית.

<אורלי עדס: זו דוגמה ללו"ז של חבר ועדת בחירות.

<אורלי עדס: אתם רוצים עוד?

<אורלי עדס: עוד זוג חברי ועדה.

אורי מקלב: בסדר, לא משנה.

אורי מקלב: אורלי, התפקידים האלה, גם חבר כנסת שהוא לא חבר ועדת הבחירות המרכזית או כל מיני אנשים, הם עושים את זה.

<אורלי עדס: אבל פה זה במסגרת תפקידו, לא כפוליטיקאי שהולך - - -

אורי מקלב: מה זאת אומרת במסגרת תפקידו?

אורי מקלב: אתם מכריחים אותם לעשות את זה?

<אורלי עדס: אנחנו מבקשים מהם לערוך את הסיורים האלה, כן.

אורי מקלב: זה לו"ז שאתם ארגנתם, אתם הוצאתם?

<אורלי עדס: אנחנו מצוותים אותם לצוותים, שולחים להם מכתב, אומרים: תגידו לנו מה אתם רוצים, לאן אתם רוצים.

אורי מקלב: אני רוצה לסכם את זה.

אורי מקלב: אני רואה שרוב חברי הוועדה תומכים בעניין הזה, או כולם תומכים בעניין הזה.

רוברט אילטוב: אני רוצה להעיר: אני לא חבר ועדה, הצבעתי בטעות.

אורי מקלב: לא, אבל אתה מחליף מישהו?

אלעזר שטרן: לא, אין לישראל ביתנו נציג.

אורי מקלב: בסדר.

אורי מקלב: אבל היה גם רוב בלעדיך.

אורי מקלב: בסדר, נרשם בפרוטוקול.

רוברט אילטוב: אני תומך.

אורי מקלב: מה שאני רוצה לסכם: אין ספק שהצורך לתת לכל אזרח, כאלה שלא יכולים להצביע, את האפשרות להצביע.

אורי מקלב: זה הצורך שאנחנו צריכים, זה חלק מהבסיס של יום הבחירות.

אורי מקלב: לכן גם הוא יום חופשי מעבודה בגלל הדבר הזה.

אורי מקלב: עכשיו, להגיד שכולם יכולים לממש את זכותם זה גם לא נכון.

אורי מקלב: יש הרבה עובדים, הרבה אזרחים במדינת ישראל, שלא יכולים לממש את זכותם ביום הבחירות.

אורי מקלב: מדוע?

אורי מקלב: מספיק שהוא עובד בחברת מחשוב, שנותנת שירותים למפלגה מסוימת, לצורך הבחירות, שהם לא נותנים לו לעזוב את המקום.

אורי מקלב: הוא תורן, הוא צריך להיות כל הזמן.

אורי מקלב: אפשרות אחת.

אורי מקלב: יכול להיות מפעלים שעובדים, חיוניים כאלה ואחרים, חברת חשמל ועוד, שיכול להיות שהעובד מרותק ולא נותנים לו לעזוב את המקום.

אורי מקלב: עכשיו, כולל עובדי ועדת הבחירות המרכזית והאזורית.

אורי מקלב: אז למה אנחנו לא עושים דין אחד לכולם?

אורי מקלב: אני יכו להגיד: זה צודק, מה שאתם מבקשים, זה נכון, אבל הם לא היחידים.

אורי מקלב: יש עוד כאלה שלא יכולים.

אורי מקלב: נפתח את זה לכל מי שצורך אפילו קיום הבחירות, הוא נותן שירותים לבחירות, שהוא לא יכול, לתת לו את האפשרות להצביע.

אורי מקלב: אתם מדברים כאן לא על עובדי ועדת הבחירות, אלא אפילו מעניקי השירותים.

אורי מקלב: שירות זה יכול להיות מישהו שמספק את האוכל.

אורי מקלב: זה גם יכול להיות שתביאו אותו, ואנחנו מאפשרים לכם לתת לו את האפשרות להצביע.

אורי מקלב: אבל אני לא מתכחש לכך, וחוץ ממה שאני רואה שהיא דעת החברים, בסופו של דבר יש מושג של לא תחסום, אני לא יודע אפילו איך להגדיר את זה.

אורי מקלב: יש אנשים שהם אמונים על יום הבחירות, זה הרבה יותר בולט כשהם לא יכולים.

אורי מקלב: אני לא יכול לתת מענה לכולם, נכון?

אורי מקלב: יכול להיות שאני יכול לחשוב בפעם הבאה, להגדיר עובדים מרכזיים במשק, בנימוקים כאלה ואחרים, שיבואו בתלונות – יכול להיות שזה יביא את זה, יכול להיות שצריך לדון בזה.

אורי מקלב: אבל אי-אפשר להתעלם מזה שעובדי ועדת – סיפרו לתנא שהבת שלו נפלה לבור.

אורי מקלב: שאל: איך זה יכול להיות דבר כזה?

אורי מקלב: בור שכריתי אותו לעולי רגלים, שיהיה להם מים לשתות, לא יכול להיות שבתי, דבר שאני עושה לטובת הציבור, מישהי תיכשל ותיפול בתוך הבור שעשיתי למען הציבור.

אורי מקלב: עובדי ועדת הבחירות, שהם עושים הכול במסירות ועובדים, הם מרותקים למקום, כדי לאפשר את המהלך התקין של הבחירות, הם לא יוכלו להצביע, זה בהגדרה של לא תחסום שור בדישו, שאני אומר: מי שחורש, נותנים לו לאכול ולא חוסמים אותו.

אורי מקלב: יש עוד הרבה שוורים שהם רעבים וצריכים אוכל, אבל אני אומר:

אורי מקלב: מי שעכשיו הוא זה שעכשיו חורש, אני לא יכול להגיד לו: אתה קרוב לעניין הזה, אתה לא תוכל להצביע.

אורי מקלב: אני רואה את זה בהגדרה הזאת.

אורי מקלב: לכן זאת לא פריבילגיה שאני עושה אותם מורמים.

יואל חסון: גם לא לחברי ועדת הבחירות.

יואל חסון: יש לי בקשה, שלחברי ועדת הבחירות המרכזית, המעטפה הכפולה שהם יצביעו בה תהיה מעטפה מוזהבת, כי אם הולכים כבר על הטבות, שתהיה פה הטבה עד הסוף.

<אורלי עדס: ואז גם נכניס לכם את - - -

אורי מקלב: עד הסוף.

יואל חסון: אה, יש פה רעיון, גם להכין לנו את הפתק מראש.

אורי מקלב: ושיירה של סוסים שתרכב לפניכם, ברגע - - -

יואל חסון: בבקשה.

יואל חסון: אם הולכים פה על הטבות משמעותיות, שיהיו משמעותיות.

אורי מקלב: עכשיו, ככה, לגבי השאלה השנייה שנשאלה פה, על-ידי חבר הכנסת אוסאמה סעדי, למה אנחנו צריכים לתת לכם גם את האפשרות להקים קלפי.

אורי מקלב: אז הבאת דוגמה אחת.

אורי מקלב: הדוגמה יכולה להיות נכונה גם לירושלים, גם לוועדת הבחירות המרכזית.

אורי מקלב: מדוע?

אורי מקלב: אני רואה בעיני רוחי עוד 100 בוחרים, 200 בוחרים, שיצטרפו עכשיו לקלפי הכי קרובה, פה לכנסת, זה יכול לעשות שינויים בהסדרי ההצבעה באותה קלפי.

אורי מקלב: אני יכול לגרום נזק או טרדה או הפרעה לתושבי משכנות - - - לכן אני מעמיד את זה להצבעה.

אורי מקלב: מי שבעד, ירים את הצבעה.

אורי מקלב: אנחנו בהצבעה של תיקון כותרת פרק י'4, הוספת 116יט1.

אורי מקלב: ניצן, כן?

<ניצן רוזנברג: כן, כן.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אלעזר שטרן: רק רגע, אולי אצביע.

יואל חסון: רגע, יש הצבעה פה ולא מספרים?

אלעזר שטרן: על מה זה?

אלעזר שטרן: מה ההצעה?

יואל חסון: לא, אחרת, בעיה שלך.

אלעזר שטרן: אני יודע, אז תגיד לי רק על מה.

יואל חסון: לא רוצה.

אורי מקלב: קיימתי הצבעה על הסעיפים האלה.

יואל חסון: אבל לא הצבעתי, רגע.

אורי מקלב: איך אתה יכול להצביע, אם אתה מוזג לך כוס שתייה?

אלעזר שטרן: הוא גם לא יודע על מה.

אורי מקלב: הוא יודע.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אלעזר שטרן: אני.

אלעזר שטרן: ביקשתי להסביר קצת.

אלעזר שטרן: בעד סעיפים 9 ו-10 – רוב

אלעזר שטרן: נמנעים – 1

אורי מקלב: עמי, ביקשת להוסיף משהו?

<עמי ברקוביץ: אני פשוט רוצה להתנצל.

<עמי ברקוביץ: נקראנו, יש לנו דיון מקביל בוועדת הפנים.

אלעזר שטרן: הייתי שמה עכשיו.

<עמי ברקוביץ: זהו, אנחנו בדיון שמתחיל עכשיו.

אורי מקלב: אם אתם בוועדת הפנים, ברגע שנצטרך אתכם, נדע לקרוא לכם.

<עמי ברקוביץ: בעיקרון, אין לנו התנגדות ברמה המקצועית להמשך הסעיפים.

<עמי ברקוביץ: מה שרק רציתי לבקש, כבר שהחל דיון בעקבות הדיון הקודם בוועדת שרים בסוף יולי, וועדת השרים החליטה לדחות את המשך הדיון, והמשמעות היא פורמלית התנגדות, אני מבקש, לאחר שההצעה הזאת תאושר, שתינתן לנו אפשרות להביא את זה לוועדת השרים כדי שאפשר יהיה פשוט להמשיך - - -

אורי מקלב: אני לא מכיר טוב את הפרוצדורה: אם צריך צריך, אם לא צריך - - -

<עמי ברקוביץ: ועדת השרים התחילה לדון בהצעות האלה.

<עמי ברקוביץ: היא דחתה את המשך הדיון.

אורי מקלב: אז איך אני דן בהצעת חוק שוועדת שרים עוד לא אישרה?

<עמי ברקוביץ: כיוון שפה עוד אין נוסח.

אורי מקלב: אה, אוקיי, מטעם הוועדה.

<עמי ברקוביץ: כן, כן, לקראת - - -

אורי מקלב: חשבתי שזו הצעת חוק של - - -

<עמי ברקוביץ: כן, כן.

<עמי ברקוביץ: תודה רבה.

אורי מקלב: אוקיי, סעיף 78.

<ניצן רוזנברג: סעיף 68.

אורי מקלב: אה, סליחה.

<ניצן רוזנברג: בסדר?

<ניצן רוזנברג: חוק הבחירות.

<ניצן רוזנברג: אני מקריאה.

<ניצן רוזנברג: הסעיף הזה עוסק באיזון בין רשימות בוחרים.

<ניצן רוזנברג: זאת אומרת, אם יש לך 500 -450 אי-אפשר לעשות את האיזון, אלא רק אם יש איזשהו הבדל מהותי בין הרשימות.

ענת ברקו: זה פתח לתקלות, האיזון הזה?

אורי מקלב: שאלה מצוינת.

<ניצן רוזנברג: לא ראינו עם זה בעיה, אבל תיכף נשאל אותם.

<ניצן רוזנברג: אסיים רק להקריא, שיהיה לנו את הנוסח בשביל ההצבעה.

יואל חסון: וזה תוך כדי יום ההצבעה?

אורי מקלב: לא, יום לפני כניסת פנקס הבוחרים לתוקף.

<דין ליבנה: ביום ה-52 שלפני יום הבחירות.

יואל חסון: חשבתי שזה ממש ביום - - -

אורי מקלב: השאלה המרכזית במה שניצן אמרה כאן עכשיו: האם בהודעה לבוחר הוא יקבל כבר את מספר הקלפי - - -

יואל חסון: המדויק.

אורי מקלב: זה הדבר המהותי, קודם כול.

<דין ליבנה: האיזון יבוצע ביום ה-52 שלפני יום הבחירות או לפניו.

ענת ברקו: מה זה אומר מבחינת הבוחר?

<אורלי עדס: שלא ייווצר מצב, שהבוחר יקבל את ההודעה לבוחר, שבה הוא מצביע בקלפי 15, ואז רק לאחר מכן נעשה את ההעברה.

<אורלי עדס: כל ההעברה תיעשה קודם.

<אורלי עדס: זה לא יפגע בבוחר.

אורי מקלב: אז התשובה היא: כן.

אורי מקלב: התשובה היא שבהודעה לבוחר הוא יקבל כבר - - -

ענת ברקו: מעודכן.

<דין ליבנה: ההודעה לבוחר נשלחת שלושה שבועות פשוט לפני הבחירות.

<דין ליבנה: יש חודש וחצי באמצע.

אורי מקלב: השאלה היא כמה זה מקסימום בקלפי אחד?

אורי מקלב: 900?

<דין ליבנה: 800 ו-900.

<ניצן רוזנברג: זה 800, ויושב-ראש הוועדה המרכזית יכול להעלות את זה עד 900.

אורי מקלב: למה כתבתם פה לא יעלה על 700 בסעיף (2)?

אורי מקלב: מה ההבדל?

אורי מקלב: נניח סתם, אם יש שתי קלפיות, אחת 850 ואחת 650, ואתם רוצים לאזן את זה, שזה יהיה 720, ולהוריד קצת מהשנייה.

אורי מקלב: אם יכול להיות עד 900, אז למה אתם מגבילים את עצמכם ל-700?

<דין ליבנה: אנחנו מגבילים את עצמנו פה ל-700 רק במקרה שבו נמצא שעקב האיזון הזה אנחנו יכולים לבטל קלפיות, כלומר לחסוך כסף, כי התרוקנו לנו קלפיות לגמרי.

<דין ליבנה: אבל אז מראש אנחנו אומרים לעצמנו: לא נעשה את זה שהקלפיות יהיו מלאות מדי והתור יהיה גדול.

<דין ליבנה: לא נעניש בוחר בגלל שבטעות הוא היה כתוב בקלפי קטנה, ופתאום הוא עכשיו צריך לחכות 900 אנשים בתור.

<דין ליבנה: נעשה מספר שהוא יותר נמוך.

אורי מקלב: מי קובע 900 או 700?

אורי מקלב: מי קובע בכלל את המספרים, שבכל קלפי כמה?

אורי מקלב: אתם מקבלים כבר רשימות מוכנות?

<דין ליבנה: נכון.

<אורלי עדס: לפי החוק.

אורי מקלב: הלשכה לסטטיסטיקה?

אורי מקלב: מי מביא לכם את זה?

<דין ליבנה: המספר המקסימלי קבוע בחוק, כתוב שאזור קלפי לא יכלול יותר - - -

אורי מקלב: כן, אבל מי נותן את הרשימות, את המספרים?

אורי מקלב: מי מעביר את המספרים?

אורי מקלב: איך נקבעים המספרים?

<דין ליבנה: המספרים עצמם זה לפי כתובות האנשים שכתובים במרשם האוכלוסין.

<אסף פרידמן: לא, איך נקבע שזה 900 ולא 1,000,000?

<דין ליבנה: רגע, אני מסביר.

אורי מקלב: דין תמיד, אתה שואל שאלה, הוא מתחיל מהתחלה והוא עונה לך מסודר, לא סתם - - - מהתחלה.

<דין ליבנה: אזור קלפי הוא שטח גאוגרפי רצוף של רחובות.

<דין ליבנה: אנשים שגרים ברחוב מסוים, ממספר זה עד מספר זה, משויכים לקלפי פלונית.

<דין ליבנה: אם יש לך פתאום מגדל באמצע הרחוב, אז פתאום הקלפי הזאת תהיה גדולה, כשקלפי אחרת, שהיא אזור סטטיסטי לידה, יהיו פחות בוחרים.

<דין ליבנה: עכשיו, מי שקובע את האזורים הסטטיסטיים זה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה על סמך נתונים של משרד הפנים באישור ועדת הבחירות.

<דין ליבנה: זה הליך מורכב שנעשה כל הזמן, לפי אזורים סטטיסטיים, שמשתמשים בהם לכל מיני צרכים.

<דין ליבנה: לא רק לצורך של הבחירות, אלא בכלל לצורך קבלת מידע סטטיסטי על רשויות המדינה.

אורי מקלב: ומי מעורר כשיש בעיה?

אורי מקלב: הרי בשלב שאתם רוצים לאשר את זה אתם כבר יכולים לעורר בעיות, אבל לפעמים קורה שאתם לא שמים לב.

אורי מקלב: הרי בשלב שבאים אליכם לאשר את זה, אם יש שינויים ויש פערים, אתם גם יכולים אז להעיר ולשנות את הקלפי, נכון?

<דין ליבנה: אפשר בזמן יותר מוקדם.

<דין ליבנה: צריך לזכור שזה לוחות זמנים מאוד מאוד קצרים.

<דין ליבנה: אנחנו מקבלים את הרשימה, יום לאחר מכן לפי חוק חייבים לאשר אותה.

<דין ליבנה: אין זמן לעשות סקירה כוללת של הכול.

<דין ליבנה: דבר נוסף, ייתכן - - -

אורי מקלב: שאכלוס של אזור מסוים זה גם גורם.

<דין ליבנה: נכון, שהחלוקה היא נכונה גאוגרפית, אבל שוב, בגלל שפתאום יש לך בניין אחד גבוה באזור מסוים, זה יוצר אי איזון בתוך - - -

אורי מקלב: הוא אוכלס בתקופה האחרונה, ואז בבת אחת יש לך כמה עשרות או מאות – אם זה כמה בניינים אז זה כמה מאות – של דיירים.

אורי מקלב: בסדר, אתה רוצה לדון עכשיו לגבי - - -

<ניצן רוזנברג: על המשאל עם?

<ניצן רוזנברג: אין בעיה, מה שלך יותר נוח.

<אורלי עדס: רגע, יש שלושה סעיפים.

אורי מקלב: נמשיך הלאה, נעשה את זה אחר כך.

<ניצן רוזנברג: הלאה?

<ניצן רוזנברג: אוקיי, אז אפשר להצביע.

אורי מקלב: אז אני מצביע על סעיף 68.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: בעד סעיף 11 – רוב

אורי מקלב: סעיף 11 אושר.

אורי מקלב: עבר.

אורי מקלב: סעיף 78.

<ניצן רוזנברג: סעיף 78 עוסק בקולות פסולים.

<ניצן רוזנברג: אקריא בקצרה.

<ניצן רוזנברג: סעיף 78 קובע מה נחשב קולות פסולים.

<ניצן רוזנברג: היום אם נמצאים בתוך אותה מעטפה שני קולות שהם אותה אות, לאותה רשימה, אז זה לא נחשב פסול.

<ניצן רוזנברג: מה שוועדת הבחירות אומרת זה שבניתוח סטטיסטי שעשו במערכת הבחירות האחרונה עלה שאחוז מאוד גבוה מכלל הקולות הפסולים ששויכו לרשימה זה היה בגלל ששמו לא שניים אלא שלושה פתקים של אותה רשימה בתוך המעטפה.

ענת ברקו: אז לא לפסול את זה.

<ניצן רוזנברג: ולכן הם אומרים, בדיוק, לא שניים אלא שלושה.

<אורלי עדס: חבל על הקולות הללו.

<אורלי עדס: וסביר להניח שפשוט נדבקו הפתקים.

יואל חסון: כמה היו כאלה?

<אורלי עדס: מתוך 17,830 קולות פסולים – 14,637, שזה 82%, היו שלושה פתקים זהים.

<אורלי עדס: זאת אומרת, זה לא שמישהו ניסה לעשות משהו, זה פשוט נדבק.

אורי מקלב: מצוין.

אורי מקלב: תצמצמו בזה את מספר הקולות הפסולים.

<אורלי עדס: כן.

<אורלי עדס: וזה חבל על הקולות האלה.

<אורלי עדס: זה עצוב.

יואל חסון: אגב, זה מפלגות ספציפיות או שזה גורף?

<דין ליבנה: זה גורף.

אורי מקלב: זה על-פי רוב כאלה שרצו להצביע מאוד חזק.

אורי מקלב: הוא אמר: למה להצביע פתק אחד, אצביע - - -

<אורלי עדס: אנחנו חושבים שזה בגלל הנייר.

<אורלי עדס: למרות שעשינו נייר יותר עבה הפעם, כדי שלא יידבק, זה עדיין - - -

אורי מקלב: זה בגלל הנייר - - -

<אורלי עדס: אבל עדיין, עשינו הפעם נייר יותר עבה בדיוק מהסיבה הזו, וזה גם לא מספיק.

רוברט אילטוב: זה לא רק בגלל הנייר, זה גם בגלל הצבע שהוא - - -

אורי מקלב: מדביק אותם.

אורי מקלב: היום כנראה זו הטכניקה של ההדפסה ושל הגזירה.

ענת ברקו: אז זה אותו היגיון שמקבלים את השניים, אפשר לקבל את השלושה.

יואל חסון: יאללה, הגיוני, סבבה.

רוברט אילטוב: אם זה אותה רשימה, אין בעיה.

<ניצן רוזנברג: מצביעים?

אורי מקלב: כן, אני מצביע על סעיף 78.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: בעד סעיף 12 – רוב

אורי מקלב: סעיף 12 אושר.

אורי מקלב: הסעיף עבר.

אורי מקלב: סעיף 79א.

ענת ברקו: הצבענו?

אורי מקלב: הצבענו, כן.

<ניצן רוזנברג: השמדת חומר בחירות, אני מקריאה.

<ניצן רוזנברג: סעיף 79א רבתי לחוק הבחירות עוסק בשאלה מתי צריך להשמיד חומר בחירות.

<ניצן רוזנברג: באופן עקרוני היום אם עובר המועד להגשת ערעורים, שזה 14 ימים אחרי מועד הבחירות, ולא הוגש ערעור, או אם הוגש ערעור וניתן פסק דין – אחרי המועדים האלה ועדת הבחירות אמורה להשמיד את חומרי הבחירות.

<ניצן רוזנברג: יש שם איזשהו סעיף שקראנו אותו לאחרונה, שאפשר לפנות בעצם לבית-המשפט, ושבית-משפט יקבע שלא צריך להשמיד.

<ניצן רוזנברג: אבל מה שהם מבקשים פה זה לקבוע איזושהי סמכות מקבילה לסמכות הזו של בית-המשפט, שיושב ראש הוועדה המרכזית יוכל לקבוע במקרה מסוים, מקרה שצריך את חומר הבחירות לצורך חקירת עבירות לפי החוק, שהוא יוכל לא להשמיד במועד שכתוב בחוק.

יואל חסון: מה עושים עם זה?

יואל חסון: ממחזרים?

יואל חסון: זורקים?

יואל חסון: שורפים?

<אורלי עדס: לא, יש מצבים שאנחנו צריכים לשמור את החומר.

יואל חסון: לא, כשמשמידים.

יואל חסון: השמדה טכנית מהי?

<אורלי עדס: שורפים את זה, לדעתי, אם אני לא טועה.

<אורלי עדס: שורפים את זה.

אורי מקלב: למה ממהרים כל כך?

יואל חסון: למה לא ממחזרים את כל הניירות האלה?

יואל חסון: למה לשרוף?

<אורלי עדס: שאלה טובה.

<אורלי עדס: אבל אני חושבת שלא נכון להעביר את זה הלאה.

<אורלי עדס: יש שמה פנקסי בוחרים עם פרטים של בוחרים, כל מיני דברים כאלה, עם מידע יותר מדי רגיש.

אלעזר שטרן: אבל היום, מה שהוא אומר, שממחזרים אפילו כסף היום.

אלעזר שטרן: למה אי-אפשר לגרוס?

אורי מקלב: אני מציע שתעשו ישיבה בעניין, זו הערה נכונה, תבדקו מה המשמעות של מחזור.

אורי מקלב: יכול להיות שמבחינה בטיחותית - - -

אלעזר שטרן: את הדברים הכי מסווגים ממחזרים היום.

אורי מקלב: למה החוק ממהר מיד להשמיד?

אורי מקלב: למה הוא מחייב להשמיד מהר?

אורי מקלב: מה ההיגיון מאחורי ההשמדה המהירה?

אורי מקלב: רבותי, בוא נשמע אותו.

אלעזר שטרן: כסף היום ממחזרים.

יואל חסון: כן, מה ההיגיון של ההשמדה המהירה?

אורי מקלב: אבל הוא מכריח אותו לעשות את זה מאוד מהר.

<קריאה: ממחזרים מטבעות.

אורי מקלב: יכול להיות.

אורי מקלב: בסדר, זה דבר אחד.

אורי מקלב: אני אבל עכשיו כבר לא שמה.

אלעזר שטרן: מיקרופילמים, הכול.

אורי מקלב: ועדת הבחירות המרכזית תקיים ישיבה בעניין הזה, תעשה בדיקה מה אפשר.

אורי מקלב: החוק לא מחייב לשרוף, החוק מחייב להשמיד.

אורי מקלב: אם גריסה או מחזור זה גם, אז בסדר.

<אורלי עדס: נבדוק את זה.

אורי מקלב: תבדקו את זה.

אורי מקלב: תהיו גם ירוקים.

אורי מקלב: למען איכות הסביבה ודאי שחשוב מאוד.

אורי מקלב: אבל מה הסיבה שממהרים כל כך להשמיד את החומר הזה?

<דין ליבנה: החוק מנסה לעשות איזון בין הרצון לאפשר לערער בגין תוצאות הבחירות, לבין הצורך ביציבות ובוודאות.

<אורלי עדס: וסופיות.

<דין ליבנה: וסופיות הדיון.

<דין ליבנה: ולכן הוא אומר שלאחר המועד האחרון לערעורים, כשכבר המידע הזה לא יועיל לאף אחד, כי כבר אי-אפשר להגיש ערעור, תשמידו את זה, כדי לשמור על יציבות השלטון, וכדי לא לערער אותו, כשכבר אין יותר מה לעשות משפטית.

ענת ברקו: זה הגיוני.

אורי מקלב: אז אם אני משקף את מה שאתם אומרים, בכל אופן היום הסמכות היא בידי בית-משפט.

אורי מקלב: אתם רוצים לתת את הסמכות לא רק לבית-משפט, אלא ליושב-ראש ועדת הבחירות, שאם עדיין המשטרה לא הגיעה לבקשה, ואתם לא יכולים ללכת לבית-משפט בעניין הזה, מכיוון שזו עדיין בדיקה נניח שלכם - -

<אורלי עדס: אנחנו יודעים מהנתונים שלנו שנידרש לחקירה.

אורי מקלב: - - בכל אופן אתם רוצים מהנתונים שלכם לבדוק נוסעים לחוץ לארץ, לבדוק נפטרים, לבדוק דברים, ועדיין לא הספקתם בתוך 14 יום, שליושב-ראש הוועדה תהיה סמכות להשאיר את החומר עוד זמן – בלי הגבלה?

<אורלי עדס: כמה שנדרש, כי לפעמים החקירות מתארכות זמן ארוך מאוד.

יואל חסון: מה שאותי יותר מטריד זה שיש בסך הכול 14 יום להגיש ערעורים?

אורי מקלב: כן.

יואל חסון: זה לא הרבה בכלל.

<אורלי עדס: צריך איזושהי סופיות.

<אורלי עדס: מדובר בשלטון.

יואל חסון: אבל לא 14 יום.

יואל חסון: על דברים הרבה יותר פשוטים הערעורים יותר ארוכים.

<אורלי עדס: אבל יכול להיות דווקא בגלל החשדות - - -

יואל חסון: עד שאתה מעכל, עד שייבדק, עד שמגיעים מידעים.

יואל חסון: הייתי דן על ה-14 יום האלה בכלל, מעלה את זה ל-30 יום.

יואל חסון: לא יודע אם זה בסמכות הוועדה עכשיו לעשות את זה, אבל - - -

<אורלי עדס: צריך דיון נפרד.

אורי מקלב: בכל אופן, שאלה אם אנחנו צריכים לתת איזו הגבלה בעניין הזה.

אורי מקלב: אם יש חשיבה שרק בבית-משפט, האם לא צריך - - - הולכים לבית-משפט?

אורי מקלב: כמה זמן צריך לבדוק?

אורי מקלב: 30 יום, 60 יום?

אורי מקלב: אני חושב שצריך איזה הגבלה, אם החוק אומר להשמיד מיד.

<אורלי עדס: יש חקירות שלא מסתיימות גם אחרי שנתיים.

<אורלי עדס: אז מה נעשה אז?

אורי מקלב: אז מה?

אורי מקלב: אז אני צריך להשאיר?

<דין ליבנה: צריך ראיות.

<אורלי עדס: למשל.

<אורלי עדס: הראיות נדרשות.

<אורלי עדס: יש מקרים שכתב האישום מוגש רק אחרי שנתיים.

אורי מקלב: את יודעת מה?

אורי מקלב: בגלל שלא מבקשים להשמיד, אחרי זה - - -

רוברט אילטוב: ואז הולכים לבחירות לסיבוב נוסף.

אורי מקלב: אם היה זמן שהיו צריכים להגביל, אז החקירות היו מסתיימות יותר מהר.

אוסאמה סעדי: יש עכשיו דיון בבחירות לפני שנה וחצי בבאקה אל-גרבייה.

אורי מקלב: אבל צריך לתת זמן, איזה limit גם לשופט.

אורי מקלב: מתבצעת חקירה 30 יום, 60 יום, אבל בלי סוף?

<אורלי עדס: אבל שוב, זו לא תהיה סמכות שייעשה בה שימוש רחב מאוד, אלא רק במקרים באמת שזה נדרש.

<אורלי עדס: כשאנחנו יודעים מראש שנידרש לחקירה, כמו כשהיושב-ראש פוסל תוצאות קלפי מסוימת, או מקרים מיוחדים שהתעוררו במהלך היום.

<אורלי עדס: שוב, ועדת הבחירות היא לא הגוף החוקר.

<אורלי עדס: יש את הפרקליטות, יש את משטרת ישראל.

אורי מקלב: אבל אם זה מתפתח לחקירה יותר מהותית, אז הולכים למשטרה, והמשטרה מבקשת.

ענת ברקו: אז הם יידעו שיש להם זמן.

אורי מקלב: צריך איזה זמן.

ענת ברקו: אבל אי-אפשר, חייבת להיות הגבלה של זמן.

אורי מקלב: הייתי עושה 90 יום, זה נראה לי המון.

יואל חסון: כמה?

אורי מקלב: 90 יום.

ענת ברקו: 90 זה לא הרבה?

ענת ברקו: למה לא 30?

<אורלי עדס: ואז מה נעשה אם עדיין לא הגשנו כתב אישום ונשמיד את החומר?

ענת ברקו: הם יידעו שיש להם 30 יום.

אורי מקלב: היא אומרת שיש חקירות שנתיים.

אורי מקלב: מחקירות שנתיים לא יוצא שום דבר, ובגלל שאין הגבלה.

<אורלי עדס: המגבלה הזאת לא תיצור סד זמנים - - -

אורי מקלב: למה לא? יש זמנים.

אורי מקלב: אם לא, הולכים לבית-משפט.

אורי מקלב: עד היום לא הייתה לכם סמכות אפילו יום אחד.

רוברט אילטוב: אם זה ראיה לעבירה פלילית, אז ישמרו עליה.

<דין ליבנה: אבל צריך סמכות לשמור עליה.

אורי מקלב: אז הולכים למשטרה.

אורי מקלב: אם יש פלילי, אז הולכים למשטרה.

אורי מקלב: חקירה צריכה להיות 90 יום – זה נשמע לי - -

ענת ברקו: 90 יום זה מעל ומעבר.

אורי מקלב: - - מעל ומעבר.

אוסאמה סעדי: לא, אגיד לך מה: אפשר לכתוב 90 יום, אלא אם יהיו באמת נסיבות חריגות, ומטעמים שיירשמו, שיאריכו את זה.

<אורלי עדס: תראו, 90 יום, אני כבר אומרת לכם, זה לא ריאלי.

<אורלי עדס: זה לא ריאלי.

<אורלי עדס: כי זה לא ריאלי.

<אורלי עדס: תיקים של בחירות, אני יכולה לתת דוגמאות מלפני שתי מערכות בחירות, שקיבלתי את סטטוס החקירה ומה נעשה בהן, נסגרו רק שבוע לפני הבחירות שלאחר מכן.

אורי מקלב: בסדר, אבל זה משטרה, אורלי.

<אורלי עדס: ב-2015 לפני שנתיים התקיימו הבחירות, ועוד אין הגשת כתבי אישום.

אורי מקלב: אבל זה משטרה, זה לא השופט.

אוסאמה סעדי: אבל את אומרת שלפעמים יש אינדיקציות וסימנים אם פסלתם - - -

<אורלי עדס: כן, אבל אתה רוצה להגביל את זה בזמן.

אוסאמה סעדי: לא, אז אני אומר: אני מגביל את זה בזמן, ונותן מצד שני גם סמכות ושיקול דעת ליושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית להאריך את זה בנסיבות מיוחדות ומטעמים מיוחדים שיירשמו.

אוסאמה סעדי: אם יש חקירת משטרה, אז הוא יגיד: יש חקירת משטרה, אני מעביר את החומר.

אורי מקלב: לא, חקירת משטרה היא בלי הגבלה.

אורי מקלב: אי-אפשר לעשות את זה סתם בלי הגבלה.

אורי מקלב: לכן זה מתמשך.

<ניצן רוזנברג: אולי נרשום משהו כמו: לתת ליושב-ראש את הסמכות, ככל שהדבר דרוש להמשך החקירה.

אורי מקלב: מסיבות שיירשמו, הוא אומר.

אוסאמה סעדי: לא, מטעמים מיוחדים שיירשמו, אני לא רוצה להגביל אותו.

<ניצן רוזנברג: - - - מטעמים מיוחדים שיירשמו.

<ניצן רוזנברג: גם היום זה - - -

<אורלי עדס: סליחה, ניצן, מה היה הנוסח שהצעת עכשיו?

<ניצן רוזנברג: שנכתוב משהו כמו שחומר הבחירות הנוגע לקלפי פלונית, כולו או חלקו, לא יושמד, או יושמד במועד אחר – ואז נכתוב כאן משהו כמו: ככל שהדבר דרוש עדיין לצורך החקירה, או משהו כזה.

<אורלי עדס: זה קצת בעייתי, כי, שוב, אני תלויה בגורמים המשטרתיים.

אורי מקלב: אז ככה אין לך בעיה, המשטרה מבקשת.

<אורלי עדס: אבל כדי לדעת אם זה דרוש להמשך חקירה.

אורי מקלב: אורלי, לא יכולים לבלבל אותנו.

אורי מקלב: אם יש לך משטרה, יש לך בית-משפט, אז את לא מוגבלת בזמן.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על חקירה שהיא אינדיקציה שעוד לא העברתם למשטרה, אתם רוצים לבדוק את עצמכם קצת ואתם רוצים סמכות לא להשמיד את החומר.

אורי מקלב: לקחתם מאוד מאוד מוגבל.

יואל חסון: כן, אבל מצד שני, מה הבעיה שלנו לתת את זה בלי לוח זמנים?

אורי מקלב: תראה, בלי לוח זמנים, הרי השופט הזה בכלל שנותן הוא כבר לא נמצא, מפני שהוא כבר עבר.

אורי מקלב: נתן איזה שופט אחד שהיה, כבר מתמנה שופט אחר אחרי הבחירות, וככה נשאר חומר, הוא ככה מונח, בלי לעשות בזה שום דבר.

אורי מקלב: אז סד הזמן נותן איזה משהו שנותן לך מוטיבציה.

יואל חסון: יכול להיות שסד הזמן גורם לסעיף להיות סעיף לא רלוונטי למטרה.

<אורלי עדס: נכון.

<אורלי עדס: לגמרי.

אורי מקלב: לא, אסביר לך, חבר הכנסת חסון: כשיש לך חקירה שמתבצעת על-ידי רשות, כולל נניח מבקר המדינה או משטרה, אין בעיה, אין לך סד זמן, אתה יכול להשאיר את החומר כמה שאתה רוצה, שנתיים גם כן.

אורי מקלב: מדובר כאן שעדיין לא מביאות אפילו להתלונן למשטרה.

אורי מקלב: בדיקה שוועדת הבחירות המרכזית רוצה לבדוק לעצמה, עדיין לא להשמיד את החומר.

אורי מקלב: היא רוצה לבדוק איזה אינדיקציות, לא מעבר לזה.

אורי מקלב: ואז הם מבקשים שיושב-ראש ועדת הבחירות יכול לתת להם אפשרות לא להשמיד את החומר.

אורי מקלב: אנחנו נותנים 90 יום, ואנחנו נותנים עכשיו עוד אפשרות בנסיבות, דהיינו אם יתקיים משהו, בנוסח כזה שמתקיים משהו, אז ממשיכים.

אורי מקלב: אבל אם לא מתקיים, למה שניתן לכם להשאיר את החומר?

אורי מקלב: אתם לא עושים שום דבר, נשאיר את החומר עד בלי גבול?

אורי מקלב: אתם אפילו לא צריכים לבוא לחדש את זה.

אורי מקלב: השופט נתן בזמנו, וזה נמצא.

אורי מקלב: זהו, אף אחד לא נוגע בו.

אורי מקלב: אין שום הצדקה אמיתית.

<אורלי עדס: שוב, אני מסכימה עם חבר הכנסת חסון, שיש כאן בעייתיות במגבלת הזמן, אבל מה שתמצא לנכון, אדוני היושב-ראש.

יואל חסון: אני בעד בלי מגבלת זמן.

<אורלי עדס: אני חושבת שיש פה בעיה עם מגבלת הזמן.

יואל חסון: מדובר בשופט עליון, צריך עוד פעם לזכור.

אורי מקלב: השופט עליון כבר הלך, הוא נתן את זה לזמן מסוים, הוא לא עוקב אחרי החקירה.

יואל חסון: בטח שהוא עוקב.

אורי מקלב: לא, הוא לא עוקב, הוא כבר לא נמצא שם בכלל.

<אורלי עדס: אנחנו עוקבים בשמו.

אורי מקלב: אתם עוקבים, נכון.

יואל חסון: המערכת עוקבת.

יואל חסון: יש פה זיכרון ארגוני.

יואל חסון: יש פה זיכרון ארגוני, היושב-ראש.

יואל חסון: בשביל יש לנו מערכת יציבה.

אורי מקלב: אבל הוא אישר את זה.

אורי מקלב: אתה לא מבקש את האישור.

אורי מקלב: אתן לכם משהו אחר:

אורי מקלב: כל 30 יום צריך לאשר את זה מחדש.

אורי מקלב: מאה אחוז.

אורי מקלב: בסדר, אתם רוצים?

אורי מקלב: כל 30 יום אישור מחדש.

אורי מקלב: גם אפשרות.

אוסאמה סעדי: 30 יום?

אוסאמה סעדי: לא.

אורי מקלב: לא, אם אתם רוצים אישור – אני לא אומר לכם - - -

<אורלי עדס: לא צריך סתם לסרבל.

<אורלי עדס: זה סרבול.

אורי מקלב: עם כל הכבוד - - -

אוסאמה סעדי: אבל, אורלי, מה הבעיה ש-90 יום, ואם היושב-ראש - - -

<אורלי עדס: הסברתי למה.

אוסאמה סעדי: למה?

אוסאמה סעדי: לא הבנתי.

<אורלי עדס: הסברתי.

<אורלי עדס: כי יש בעייתיות עם החקירות הללו, הן אורכות המון המון המון זמן.

אוסאמה סעדי: איזה חקירות?

אוסאמה סעדי: של המשטרה?

אוסאמה סעדי: אבל ברגע שיש חקירה, המשטרה ישר תופסת את החומר הזה.

<אורלי עדס: לא תמיד, כי לפעמים תוך כדי החקירה, שיכולה להתפרס על פני שנה או שנה וחצי, כעבור שמונה חודשים הם חקרו מישהו שנתן להם איזשהו מידע, ואז הם רוצים חומר נוסף.

<אורלי עדס: ובסיטואציה הנוכחית אין לי את החומר.

אוסאמה סעדי: היום מה המצב?

אוסאמה סעדי: היום משמידים - - -

<אורלי עדס: תוך 14 יום.

אורי מקלב: אני מציע הצעה של 90 יום, ואפשרות להאריך את זה, בנסיבות שיירשמו כמו - - -

אוסאמה סעדי: שהיושב-ראש?

אורי מקלב: כן.

<ניצן רוזנברג: שהיושב-ראש יכול כל פעם להאריך בתקופה נוספת של 90 ימים.

<ניצן רוזנברג: ואנחנו לא מגבילים את מספר הפעמים שהוא יכול להאריך.

אורי מקלב: בסדר.

אורי מקלב: זה כבר לתת לכם חבל, שאני באמת לא עושה את זה מתוך שהשתכנעתי.

יואל חסון: לא, לא, זה פשרה הגיונית.

יואל חסון: זה בקרה, זה בסר.

אורי מקלב: גם יושב-ראש הוא יושב-ראש, זה בסדר.

יואל חסון: רגע, אני רוצה לפתוח נושא.

יואל חסון: לגבי הערעורים, להעלות את זה מ-14 ל-21 יום נגיד, או ל-30 יום?

אורי מקלב: אין לי בעיה, אבל זה לא נמצא אצלנו.

אורי מקלב: הם צריכים להגיש את זה, זה לא נמצא בחוק.

יואל חסון: אי-אפשר לדון בזה עכשיו.

אורי מקלב: אבל אתה יכול הצעת חוק פרטית בעניין הזה.

רוברט אילטוב: למה, אבל הוא יכול להגיש תיקוף עוקף?

אורי מקלב: אפשר, אבל זה נושא חדש.

אורי מקלב: הם לא רוצים להגיש את זה.

רוברט אילטוב: אז נדון על נושא חדש, מה הבעיה?

אורי מקלב: אבל הם לא רוצים להגיש.

אוסאמה סעדי: נושא חדש?

אורי מקלב: נושא חדש הוא רוצה, אבל הם לא רוצים להגיש.

אוסאמה סעדי: ועדת הכנסת.

רוברט אילטוב: אנחנו יכולים להגיש.

אורי מקלב: כן, אבל הם מתנגדים.

אלעזר שטרן: אין נושא חדש.

אלעזר שטרן: אנחנו לקראת ראשונה, אין טענת נושא חדש.

<ניצן רוזנברג: אנחנו בהכנה לקריאה ראשונה, אז לפי התקנון אין טענת נושא חדש.

אורי מקלב: אני מציע הצעת חוק פרטית בעניין הזה.

אורי מקלב: טוב, מי בעד 79א?

אורי מקלב: הנוסח כפי שהסכמנו.

אורי מקלב: אין נגד, אין מתנגדים.

אורי מקלב: בעד סעיף 13 – רוב

אורי מקלב: סעיף 13, בכפוף לשינויים, אושר.

אורי מקלב: החוק אושר.

יואל חסון: תצביע, אתה לא מצביע.

אורי מקלב: הצבעתי – מי בעד סעיף 79א, אדוני.

אוסאמה סעדי: חלמת.

יואל חסון: לא חלמתי.

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

<ניצן רוזנברג: תיקון חוק מימון מפלגות.

יואל חסון: באיזה סעיף אנחנו?

אוסאמה סעדי: בסעיף 14, עמוד 9.

אוסאמה סעדי: סעיף 18 לחוק מימון מפלגות קובע שאוצר המדינה יממן, באמצעות ועדת הבחירות המרכזית, הסעת בוחרים לשם הצבעה בבחירות.

אוסאמה סעדי: זה מיישוב אחד למשנהו וחזרה, זאת אומרת זה לא בתוך אותו יישוב, אלא רק נסיעות בין עירוניות.

אוסאמה סעדי: וכתוב היום בחוק שהוועדה המרכזית יכולה להתיר את ההסעה, את המימון של ההסעה הזאת, רק אם יש מרחק רב בין מיישוב אחד למשנהו.

אוסאמה סעדי: עכשיו, באה ועדת הבחירות המרכזית ואומרת, ותיכף נשמע אותם, שבפועל יש להם קושי ליישם את ההוראה הזו, של לבדוק מה זה המרחק רב הזה, כי מי שנותן את הכרטיסים זה כרטיסן בקצה או בדואר הולכים לקבל, ואי-אפשר להתחיל לבדוק אם בן-אדם רוצה לנסוע מנהריה לטבריה, או ממקום אחד למשנהו, להתחיל להגיד אם זה מרחק רב או לא מרחק רב.

אוסאמה סעדי: לכן מציעים להוריד את הסעיף הזה.

אוסאמה סעדי: אין בעיה.

יואל חסון: ואז לתת את שיקול הדעת למי בעצם?

אוסאמה סעדי: לוועדה.

אורי מקלב: לא, אין שיקול דעת.

<ניצן רוזנברג: ואז בעצם כל מי שיבוא לבקש כרטיס כזה יקבל.

<אורלי עדס: ללא תלות במרחק בין - - -

אורי מקלב: זה רק ביום הבחירות?

אורי מקלב: לא.

יואל חסון: כמה אנשים באמת מבקשים את הכרטיסים?

<אורלי עדס: נדמה לי שבסביבות 50,000, או שאני טועה, בפעם האחרונה.

<ניצן רוזנברג: כמה זה עולה?

<אורלי עדס: 50,000.

<אורלי עדס: בפעם האחרונה זה עלה בסביבות 2.5 מיליון שקלים סך הכול.

<אורלי עדס: אבל זה כולל כל הלוגיסטיקה שמסביב, לא רק הכרטיסים.

אורי מקלב: אורלי, זה רק ביום הבחירות?

אורי מקלב: זה לא רק יום הבחירות.

אורי מקלב: זה רק יום הבחירות או גם יום קודם?

<אורלי עדס: יש הסדרים שהוועדה קובעת, שאפשר לקבל את זה ערב לפני, כדי לנסוע, להצביע בבוקר, לחזור.

אורי מקלב: מי שגר בנהריה, והוא מוכיח שהוא בירושלים, יכול להגיע כבר יום קודם.

<אורלי עדס: כן.

<ניצן רוזנברג: ואתם צופים שבכמה כסף זה יעלה את העלות של זה, ההורדה של התנאי?

<אורלי עדס: אני לא חושבת שזה – זה עולה מדי מערכת בחירות קצת יותר, מכיוון שאנשים יותר ויותר מודעים לזה ומשתמשים באפשרות הזאת.

אורי מקלב: גם מספר הבוחרים גדל, זה לא רק בגלל זה.

<אורלי עדס: לא, וגם אנשים יותר נחשפים לזה.

אורי מקלב: אבל גם מספר הבוחרים גדל.

<אורלי עדס: וגם המספר גדל, נכון.

יואל חסון: איך את יודעת שהבן-אדם לא ניצל את ההזדמנות לנסוע לטייל בקניון?

אורי מקלב: הוא יכול לנצל.

<אורלי עדס: אין לי בעיה שהוא ילך להצביע ויטייל בקניון.

יואל חסון: זה אין לי בעיה.

רוברט אילטוב: כל אחד - - -

יואל חסון: כן, נרדוף פה את האזרחים בנושא הזה.

יואל חסון: לא, למען הפרוטוקול, זה היה בצחוק.

אורי מקלב: סעיף 14 – מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: מצביעים, חבר הכנסת יואל חסון.

אורי מקלב: בעד סעיף 14– רוב

אורי מקלב: סעיף 14 אושר.

אורי מקלב: כולם בעד.

אורי מקלב: הסעיף אושר.

<ניצן רוזנברג: אני מציעה רק שמבחינת האכסניה של הסעיף הזה, יכול להיות שנעביר אותו מחוק מימון מפלגות לחוק הבחירות.

<ניצן רוזנברג: אבל זה ככל שלא תהיה לזה השפעה בשום צורה.

אורי מקלב: בסדר.

אורי מקלב: כן שמתי לב למה שאמרת, אני לא יודע אם החברים שמו לב, שאת אומרת שזו הפרקטיקה הקיימת כיום.

<ניצן רוזנברג: כן, בגלל זה הם גם אומרים שזה לא יעלה יותר כסף.

אורי מקלב: זה בעצם לעגן את מה שקיים בחוק ממש, זאת אומרת להתאים את זה למציאות.

אורי מקלב: אורלי, אני מציין לחברי הכנסת שהסעיף הזה זה לא סעיף חדש, אלא בעצם זה מתאים את המצב.

אורי מקלב: זאת המציאות היום, שאף אחד לא מפעיל שיקול דעת.

<אורלי עדס: נכון.

אורי מקלב: סעיף 15, בבקשה.

<ניצן רוזנברג: התיקון הזה זה בעצם תיקון שבא להתאים את מה שכתוב בחוק המפלגות לחוק הבחירות (דרכי תעמולה).

<ניצן רוזנברג: בחוק התעמולה היום סעיף 2א היום עוסק באיסור על שימוש בנכסי ציבור בתעמולת בחירות לכנסת, הבחירות המרכזיות.

<דין ליבנה: לא רק לכנסת.

<אורלי עדס: גם לרשויות.

<אורלי עדס: זה אותו חוק.

<ניצן רוזנברג: אה, זה גם ברשויות המקומיות.

<ניצן רוזנברג: בתיקון שעשינו לחוק הזה בשנת 2014 תוקן הסעיף, היה כתוב שם: אסור להשתמש בנכסים, והוכנסו המילים: מוחשיים ובלתי מוחשיים.

<ניצן רוזנברג: זאת אומרת, הייתה כאן איזושהי הבהרה, שבאה לטפל באיזשהו מקרה שהעלה שאלה, שאיזשהו יושב-ראש של רשות מקומית רץ לבחירות, ובמסגרת תעמולת בחירות שהוא עשה, הוא כתב איזשהו מכתב לבוחרים, והוא שם על גבי המסמך שהוא כתב את הסמל של הרשות.

<ניצן רוזנברג: ועלתה שאלה: האם השימוש בסמל של הרשות הוא שימוש בנכס של הרשות, שהוא אסור לפי סעיף 2א?

<ניצן רוזנברג: ויושבת-ראש ועדת הבחירות דאז, השופטת מרים נאור, נשיאת בית-המשפט העליון, חשבה כמובן שזה שימוש בנכס, שזה נכס בלתי מוחשי.

<ניצן רוזנברג: והיא ביקשה, וכתוצאה מזה הגיע התיקון ב-2014, להבהיר את זה.

<ניצן רוזנברג: וכתוצאה מהשמטה מקרית התיקון הזה לא נעשה גם בחוק המפלגות, והכוונה היא עכשיו להתאים את האמור בחוק המפלגות לאמור בחוק התעמולה.

אורי מקלב: זאת אומרת, מי שרץ בתוך פריימריז, לא יכול להשתמש בנכסים מוחשיים של מדינה, נכסים עירוניים, לא משנה מה, מוחשיים ולא מוחשיים.

<אורלי עדס: זו פשוט התאמה בחוק, כמו שנעשתה התאמה לעוד - - -

יואל חסון: תני לי עוד דוגמה למשהו לא מוחשי חוץ מלוגו.

<ניצן רוזנברג: חוץ משימוש בסמל, אתה יכול לעשות שימוש בשם של הרשות, אתה יכול לעשות שימוש בתמונות, צילומים, זכויות יוצרים.

אורי מקלב: מי שרץ, ויש לו נייר על כנרת.

אורי מקלב: הוא מצלם את הכינרת.

אורי מקלב: קודם כול, זה מוחשי – לא, זה לא מוחשי גם כן.

אורי מקלב: מה זה נחשב?

אורי מקלב: מותר להשתמש בכנרת או אסור?

אורי מקלב: זה נקרא משאב מדינה.

רוברט אילטוב: אם הוא עשה את התמונה לבד, אין לו בעיה.

יואל חסון: אם היא לא זכויות יוצרים - - -

אורי מקלב: גם את הסמל הוא עשה לבד.

<אורלי עדס: אם זו תמונה שהיא סמל של רשות מקומית, אז - - -

יואל חסון: לא, לא, רגע, רגע.

יואל חסון: אם הצטלמתי לקמפיין הבחירות שלי על רקע - -

אורי מקלב: הכותל המערבי.

יואל חסון: - - על רקע בניין העירייה.

<דין ליבנה: אין בעיה.

יואל חסון: גם אם סמל העירייה מאחורי?

<דין ליבנה: כן, כי אתה לא משתמש בסמל העירייה.

<אורלי עדס: זה לא שהשתמשת בסמל עצמו כסמל שמייצג אותך.

אורי מקלב: למה לא?

<אורלי עדס: צריך להשתמש בו כמייצג אותך.

יואל חסון: אני שואל את המשפטנים - - -

<דין ליבנה: אין בעיה עם זה.

יואל חסון: כשאת עושה לי ככה זה מטריד אותי.

<ניצן רוזנברג: עם זה אין בעיה.

<ניצן רוזנברג: זה לא נכס של העירייה.

<ניצן רוזנברג: הסמל שלה הוא כן.

<ניצן רוזנברג: אפשר להגיד שיש לה זכויות יוצרים.

<אורלי עדס: אם אתה שם את הסמל של העירייה של דף הלוגו שלך - - -

יואל חסון: את הסמל אני מבין.

יואל חסון: אבל אם הצטלמתי ברקע העירייה או ברקע הכנסת.

<אורלי עדס: אין בעיה.

<ניצן רוזנברג: אני לא חושבת שיש בעיה.

יואל חסון: את לא חושבת זה לא בטוח - - -

<דין ליבנה: לא, כי זה לא נכס של המדינה ושל רשות ציבורית.

<דין ליבנה: זה תמונה.

אורי מקלב: כל אזרח יכול להשתמש בזה.

אלעזר שטרן: חבר הכנסת יואל חסון, קח לדוגמה מצב, לכנסת יש צילומים, צלמים רשמיים שלה, יש לה מאגר של צילומים, שהיא מרשה לעשות בהם שימוש, אלה זכויות יוצרים של הכנסת.

אלעזר שטרן: היא מרשה לעשות שימוש בתמונות האלה בנסיבות כאלה ואחרות.

אלעזר שטרן: אז אם אדם לוקח את התמונות האלה ומשתמש בהם, זה שימוש בנכס לא מוחשי שהוא משאב ציבורי.

אורי מקלב: אני יכול טיפה לחדד את מה שאומר חבר הכנסת יואל חסון.

אורי מקלב: אדם, אזרח רגיל, שהוא לא בתקופת בחירות, לוקח סמל של עירייה מסוימת, ושם את זה על הנייר blank שלו.

אורי מקלב: קח מישהו שהוא יועץ למשהו, לקח את סמל העירייה שהוא גר בה, ושם את זה ב- blankשלו.

אורי מקלב: יכולה לבוא העירייה ולהגיד: אני אוסרת עליך להשתמש בזה.

אורי מקלב: מדוע?

אורי מקלב: זה סמל שלי.

אורי מקלב: מי שמשת

אורי מקלב: מש בסמל עירייה צריך להיות בר סמכות בתפקיד או משהו.

אורי מקלב: לא יכול לבוא מישהו, אזרח, מתווך דירות, בעיר מסוימת, ייקח את כרטיס הביקור שלו וישים גם את הסמל של עיריית אשקלון.

רוברט אילטוב: אבל אם נניח מועמד מסוים מצטלם ליד בניין העירייה - - - הסמל?

אורי מקלב: זה מותר גם למתווך.

רוברט אילטוב: והוא מפרסם את זה בפרסומים הפוליטיים שלו.

אורי מקלב: מותר לו.

רוברט אילטוב: מותר.

אורי מקלב: מותר גם לאזרח רגיל לעשות את זה, אז גם למישהו.

אורי מקלב: האיסור הוא להשתמש במשהו שאסור גם לאזרח רגיל.

יואל חסון: אקשה עוד יותר.

יואל חסון: אני מועמד למועצת העיר, ונכנסתי בישיבת מועצת עיר, ולפני שהישיבה התחילה התיישבתי על כיסא ראש העיר, וצילמו אתי על כיסא ראש העיר, עם הדגל, עם הלוגו, עם כל הזה, והשתמשתי בזה.

<אורלי עדס: אני רוצה רק להזכיר שהחוק הזה כבר קיים.

אורי מקלב: אם עשית את זה בהיתר, זה מותר.

יואל חסון: כמו שעכשיו מישהו יכול להצטלם על הכיסא שלך.

אורי מקלב: לא בטוח.

<דין ליבנה: זה פשוט - - - על פריימריז.

אורי מקלב: לא בטוח.

אורי מקלב: זה אי-אפשר.

<אורלי עדס: החוק הזה כבר קיים.

<אורלי עדס: זה לא שדנים עכשיו בתיקון הזה.

<אורלי עדס: זה רק התאמה שלו.

אורי מקלב: ברור לו, ברור לו, אנחנו יודעים שבהתאמה.

<אורלי עדס: האיסור על שימוש בנכסים לא מוחשיים כבר קיים בחוק.

<אורלי עדס: רק כרגע נדרשת התאמה שלו.

אורי מקלב: זה מדובר על פריימריז.

אורי מקלב: מה זה התאמה שלו?

<אורלי עדס: זה לא שעכשיו דנים בחוק עצמו.

<דין ליבנה: זה חוק של הפריימריז.

אורי מקלב: בסדר, אבל זה לא סיבה שלא נדון בזה.

אורי מקלב: יכול להיות שהנפקותא, יכול להיות שבבחירות רגילות אסרת את זה, אבל שזה עד כדי כך יהיה גם בחוק המפלגות - - -

<ניצן רוזנברג: חשוב להבין, שגם התיקון שעשו ב-2014 בבחירות הכלליות זה היה רק תיקון מבהיר.

<ניצן רוזנברג: וכבר אז הפרשנות הייתה שזה אסור.

אורי מקלב: טוב, אז אנחנו לא דנים.

<ניצן רוזנברג: אפשר, רק - - -

אורי מקלב: אנחנו דנים, בגלל שאנחנו חושבים שההיגיון אומר:

אורי מקלב: כל דבר חדש שמבקשים מאתנו לאשר, אנחנו רוצים להבין אותו.

אורי מקלב: גם אם פעם עשו ב-14', יכול להיות שפעם זה היה נכון, היום זה לא נכון.

אורי מקלב: אין ספק שזו הרחבה, זו לא התאמה.

אורי מקלב: זו פשוט הרחבה, לעשות את זה גם בחוק מפלגות, כי יכול להיות ששם הנפקותא וההשלכות הן הרבה יותר משמעותיות לחבר מרכז שרוצה להבליט את מה שהוא פועל.

אורי מקלב: אחד שבתוך מפלגות, זה רשות מקומית, זה בחירות, זה מועמדות.

אורי מקלב: לעומת אחד שבפריימריז הוא משהו קטן מאיזה עיר.

אורי מקלב: הוא רוצה להבליט.

יואל חסון: אני מבין אותך לגמרי, אבל אני מוטרד - - -

אורי מקלב: אתה מבין למה אני אומר שבכל אופן יש כאן איזו הרחבה, זו לא רק התאמה?

יואל חסון: אתה צודק, בגלל זה אני מוטרד, כי אני אומר לך שאני לא יודע מה זה הלא מוחשי הזה.

יואל חסון: מי יגדיר מה זה לא מוחשי?

אורי מקלב: יש לך ארבעה משפטנים.

<אורלי עדס: זה שופט.

<אורלי עדס: הגדרה של יושב-ראש הוועדה.

אלעזר שטרן: חבר הכנסת חסון, המונח לא מוחשי הוא מונח משפטי.

אלעזר שטרן: לא כל תמונה שאתה מצטלם איפשהו זה אוטומטית נכס לא מוחשי.

אלעזר שטרן: יש הגדרות, יש קטגוריות משפטיות של זכויות יוצרים וסימוני מסחר ופטנטים.

יואל חסון: אז יש את זה.

יואל חסון: אז למה אני צריך להכניס את זה לפה?

אלעזר שטרן: לא, בסדר.

אלעזר שטרן: להגדרה מה נחשב כנכס לא מוחשי יש קטגוריות משפטיות כאלה ואחרות.

אלעזר שטרן: פשוט מבהירים פה, מרחיבים ומבהירים, שהנכס שבו אסור למועמד בפריימריז לעשות שימוש זה גם נכס לא מוחשי.

אלעזר שטרן: בסופו של דבר, כמובן שיהיו שאלות מעשיות כאלה - - -

יואל חסון: אבל למה אני צריך להכניס את זה לחוק המפלגות?

יואל חסון: למה אני צריך להכניס את זה לחוק הזה עכשיו?

יואל חסון: הרי אם אעשה שימוש בסמל העירייה, לעירייה היום יש את הכלים על-פי החוק לתבוע אותי על זה.

ענת ברקו: כאילו אין לזה סוף.

יואל חסון: אז למה את צריכה להוסיף את זה עוד פעם פה עכשיו?

<ניצן רוזנברג: אתן לך את הסיבה שנתנו כשתיקנו את חוק הבחירות.

<ניצן רוזנברג: הסיבה היא שגם היום, בפועל לא יהיה הבדל, כי הפרשנות היא שנכס לפי הלשון של החוק – כבר היום כתוב לך את המילה נכס, והפרשנות היא שזה כולל נכס לא מוחשי.

<ניצן רוזנברג: ומה שביקשו אז זה שרק אנשים שכשהם קוראים את זה - -

יואל חסון: השופטת נאור.

<ניצן רוזנברג: כן.

<ניצן רוזנברג: - - שיהיה ברור.

<ניצן רוזנברג: כי היא אומרת: גם ככה כשכתוב שם נכס זה כולל את הנכסים הבלתי מוחשיים.

<ניצן רוזנברג: וזה יותר הגיוני שכשאתה קורא את החוק, יהיה לך ברור מעל לכל ספק שזה כולל את זה.

אורי מקלב: ניצן, אבל צריך לענות לחבר הכנסת חסון.

<ניצן רוזנברג: כי אם תעשה עבירה על הדבר הזה, זה יתפוס אותך.

<ניצן רוזנברג: אתה מבין?

<ניצן רוזנברג: ולכן היא אמרה עדיף שיהיה ברור, כי גם ככה זו הפרשנות.

אורי מקלב: ניצן, אני בכל אופן רוצה להסביר לחבר הכנסת חסון.

אורי מקלב: אתה תמיד אומר: אפשר להשתמש בחוק שאסור להשתמש בסימנים - - - מוחשיים, לא מוחשיים.

אורי מקלב: אני יוצא מנקודת הנחה שעירייה או רשות שמישהו משתמש בסמלה, אם זה מפריע לה, היא תלך תתבע את זה, ותבקש, לא תבקש.

אורי מקלב: כשמשהו פוליטי, יכול להיות שיש לה עניין כן או עניין לא.

אורי מקלב: לכן קבעו כללים, כדי שיהיו - - - לכולם.

אורי מקלב: אחד רוצה להשתמש, יכול להיות שלעיר במקרה הזה, למי שעומד בראש העיר, אין לו עניין לתבוע אותו.

אורי מקלב: ולשני - - - לכן אנחנו עושים שפה אחת, שלא קשורה בהחלטות של העיר או לא העיר.

אורי מקלב: לכן בדיני בחירות, בתעמולה, קובעים כללים ברורים יותר, על אף שיכול להיות שבחוקים אחרים יש לזה כבר התייחסות.

אורי מקלב: אז לכן חוק הבחירות הוא ממוקד יותר, הוא מדבר יותר, כדי שלא יהיו לזה השפעות.

<ניצן רוזנברג: זה כולל גם את הרשויות המקומיות.

אורי מקלב: כן, אבל הסברתי גם למה.

אורי מקלב: אבל הסברתי למה, מה ששאל חבר הכנסת יואל חסון, שהרשות המקומית הזאת, אם זה לא מוחשי או משהו, יש לה סמכות לתבוע בשימושים שהיא לא מסכימה לכך.

<ניצן רוזנברג: ובפריימריז?

אורי מקלב: אותו דבר.

אורי מקלב: יכול להיות שיש לו פריימריז עם מישהו, יכול להיות שיש לו עניין לתבוע או לא לתבוע.

אורי מקלב: לכן אנחנו רוצים לקבוע את זה.

יואל חסון: טוב, מה אגיד לכם, הטיעון היחיד שפה שכנע אותי בעניין זה כדי שלא לשים מכשול בפני עיוור, ובאמת שהציבור ידע שהתכוונו גם וגם.

יואל חסון: זאת אומרת, אם לא כתוב את זה – למרות שזה נראה לי קצת לא קשור, אבל בסדר.

אורי מקלב: מי בעד סעיף 28?

אורי מקלב: מה אנחנו מצביעים?

אורי מקלב: איך אני קורא את זה?

אורי מקלב: סעיף 15?

<ניצן רוזנברג: זה סעיף 15 להצעת החוק, תיקון חוק המפלגות.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: בעד סעיף 15 – רוב

אורי מקלב: סעיף 15 אושר.

אורי מקלב: עבר.

ענת ברקו: אתה לא בחוקה, יואל?

יואל חסון: לא, אני יכול להצביע, אבל אני לא רוצה להצביע.

רוברט אילטוב: אני לא בחוקה.

אורי מקלב: סעיף אחרון?

<ניצן רוזנברג: כן, סעיף אחרון.

<ניצן רוזנברג: תיקון חוק סדרי השלטון והמשפט (ביטול החלת המשפט, השיפוט והמינהל).

<ניצן רוזנברג: הסעיף הזה זה בעצם המשך לתיקון שדיברנו עליו קודם של איזון הקלפיות.

<ניצן רוזנברג: החוק הזה זה חוק שמגדיר מה עושים במקרה של משאל עם, והוא בעצם אומר, שלוקחים את חוק הבחירות וקוראים אותו בשינויים שכתובים בחוק הזה, בחוק סדרי השלטון והמשפט.

<ניצן רוזנברג: והתיקון שהכנסנו קודם בנושא של איזון קלפיות, כמו שאתם זוכרים, אמרנו שבכל מקרה מספר הבוחרים בכל קלפי אחרי האיזון לא יכול לעלות על 700, אז ההצעה לעשות את ההתאמה למה קורה במשאל עם, זה שמספר הבוחרים לא יעלה על 600.

<ניצן רוזנברג: והסיבה שמקטינים את זה היא שמספר הבוחרים שרשאים להצביע במשאל עם זה 650, כך שהתיקון של חוק הבחירות של 700 - - -

אורי מקלב: אבל באחוזים אין הלימה.

<ניצן רוזנברג: נכון, אין הלימה.

<ניצן רוזנברג: זו שאלה שאתה יכול לשאול את ועדת הבחירות, מדוע זה נעשה כך.

אורי מקלב: קודם כול, נשאל שאלה מקדימה.

אורי מקלב: מדוע בחוק משאל עם הקלפי מוגבלת רק עד 650, כשבבחירות כלליות עד 800, 900?

<אורלי עדס: מכיוון שהקלפיות במשאל עם ייפתחו רק בשעות הצהריים.

<אורלי עדס: ואז בעצם חצי יום אין הצבעה.

יואל חסון: למה?

יואל חסון: מי קבע את זה?

<אורלי עדס: ככה נקבע אז.

<אורלי עדס: די נלחמנו על זה, לא הועיל לנו.

אורי מקלב: משאל עם זה לא יום חופש.

<ניצן רוזנברג: זה לא יום חופש, וזה היה האיזון.

<אורלי עדס: וההצבעה תתחיל רק בשעות הצהריים.

<אורלי עדס: ולכן יש פחות שעות הצבעה, וצריך היה להוריד את מספר הבוחרים.

אורי מקלב: לא ידעתי.

אורי מקלב: אמרתי מסברה שלי שאולי הליך הבחירה הוא יותר איטי: צריך לסמן.

<אורלי עדס: לא, הסיבה היא פשוט בגלל שזה מתחיל בשעות הצהריים, ויש פחות שעות הצבעה.

אורי מקלב: אז אולי תורידו את זה קצת יותר?

אורי מקלב: תעשו 500.

<אורלי עדס: הייתי שמחה מאוד, רק זה יכפיל את מספר הקלפיות, ויש לזה עלויות.

אורי מקלב: כשיגיע משאל עם יהיה כסף גם - - -

<אורלי עדס: אנחנו מדברים על תוספת גדולה מאוד של קלפיות.

אורי מקלב: אבל זו שאלה של נוחות של אנשים.

יואל חסון: אני בעד משאל עם העל הדחת ראש הממשלה.

ענת ברקו: אוי אוי אוי.

ענת ברקו: יואל, מה יהיה?

יואל חסון: בדקתי את הערנות שלך.

אורי מקלב: נראה לי שהליכים פוליטיים אחרים יהיו יותר טובים.

ענת ברקו: גם כשאני ישנה, אני ערה.

יואל חסון: ואני חייב להגיד שאמרת את זה ככה תוך כדי נמנום.

ענת ברקו: גם כשאני ישנה, אני ערה.

יואל חסון: אם הייתי ראש הממשלה, הייתי מוטרד מההגנה הזאת, אבל זה סיפור אחר.

אורי מקלב: זה עורר אותה.

אורי מקלב: אני לא יודע מה עורר אותה, משאל העם או הניסיון למשאל העם.

אורי מקלב: מה שאני בכל אופן חושב, מה שצריך להיות נגד עינינו זה לא העלויות, תסלח לי ועדת הבחירות המרכזית, צריכה להיות הנוחות בפרקטיקה של ההצבעה.

אורי מקלב: ולכן בסופו של דבר, אם קבעתם שמהצהריים 650 זה המקסימום, ואתם עושים התאמה, אז הייתי רואה את זה בפרופורציה של קצת פחות.

<אורלי עדס: מה שתמצא לנכון.

אורי מקלב: תציעו אתם.

<אורלי עדס: בערך 1,500 קלפיות יתווספו בסיטואציה הזאת, אם נפחית ל-550.

<אורלי עדס: זה יוסיף עוד 1,500 קלפיות, שזה אומר שזה גם הגדלה של מספר הקלפיות, גם תוספת כוח אדם, לוגיסטית זה משמעותי.

אורי מקלב: אבל משמעותי שבאמת יבואו למשאל העם להצביע באותם אחוזים של הבחירות.

אורי מקלב: אז אנחנו צפויים לעומסים ותורים בקלפי לכאורה.

אורי מקלב: אבל, בסדר, נשאיר את זה.

אורי מקלב: אני עוד לא רואה את משאל העם כל כך מהר.

<אורלי עדס: בדיוק.

<אורלי עדס: אני לא יודעת אם כל כך ייעשה שימוש - - -

אורי מקלב: - - - בתי-הספר.

אורי מקלב: יכול להיות שיש להם גם מגבלה.

אורי מקלב: אומר אסף נכון, שבסך הכול אני לא יכול להכביד עליכם בעניין הזה.

אורי מקלב: בגלל שיהיה יום לימודים, תהיה לכם בעיה לא פשוטה להשיג - - -

<אורלי עדס: זה בדיוק היה המאבק שלנו בוועדה בזמנו.

אורי מקלב: אז את מבינה, אם אנחנו מקטינים, הבעיה שלכם תחריף.

אורי מקלב: אז הנה, אסף עזר לכם, מדוע אנחנו משאירים את זה באותו - - -

יואל חסון: מדהים.

אורי מקלב: מי בעד סעיף 16?

אורי מקלב: אני מעמיד להצבעה.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: בעד סעיף 16 – רוב

אורי מקלב: סעיף 16 אושר.

יואל חסון: אישרנו משאל עם.

אורי מקלב: כדי למנוע ספק בעניין הזה, אז אנחנו מצביעים על כל הסעיפים.

אורי מקלב: שאם חס וחלילה נשמט משהו, אז אנחנו עושים הצבעה כוללת על כל הצעת החוק.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: בעד – רוב

אורי מקלב: הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקונים שונים), התשע"ז-2017, אושרה.

יואל חסון: אני בכל זאת רוצה אבל לדון על סעיף 8.

אורי מקלב: יש סעיף אחד שהוא לא הצביע.

יואל חסון: אתה רוצה לדון עליו?

אורי מקלב: אני יכול סתם לשיחה.

יואל חסון: אז לא, לא צריך.

אורי מקלב: כבר הצבענו עליו.

יואל חסון: אז בוא נצביע על הכול.

אורי מקלב: הצבעתי כבר.

יואל חסון: על הכול הצבעת?

אורי מקלב: - - - בעניין הזה, או שאני מדבר מהר מדי.

יואל חסון: לא, אתה ממש אלוהי, באמת.

יואל חסון: כאילו איך אתה עושה את זה?

רוברט אילטוב: עכשיו הוא יגיש רוויזיה.

אורי מקלב: כנראה שיש פערים בעניין הזה, כולם אתי ביחד.

יואל חסון: לא, אגיש רוויזיה אם תמשיך ככה.

יואל חסון: לא ראיתי שום הצבעה.

אורי מקלב: אז אעשה הצבעה על כל הסעיפים.

יואל חסון: על כל הדבר הזה.

אורי מקלב: אתה לא יכול אבל להצביע, שיש סעיף אחד שאתה - - -

אלעזר שטרן: - - -

אורי מקלב: הצבענו על כול.

אורי מקלב: זה רק היה במקרה שפספסנו משהו.

אורי מקלב: הצבענו על כל החוק.

אורי מקלב: חבר הכנסת חסון, הצבעתי על כל סעיף וסעיף בנפרד.

יואל חסון: לא ראיתי את התהליך של ההבעה, לא שמעתי שאמרת - - -

אורי מקלב: נו, מה אפשר לעשות?

אורי מקלב: אבל הייתה הצבעה.

יואל חסון: מה, אתה עושה את זה מתחת לשפם?

אורי מקלב: לא יודע.

אורי מקלב: אבל מה רצית לדבר על סעיף 8, סתם ככה לפני שאני סוגר את הישיבה.

יואל חסון: לא, סתם אמרתי את זה.

יואל חסון: אבל בוא נגיד שבגלל שזה אתה, אני סומך עליך.

יואל חסון: אם זה היה מישהו אחר - - -

אורי מקלב: אבל לא היית צריך לסמוך עלי, בגלל שבסך הכול עשיתי את זה - - -

<אסף פרידמן: הכול מוקלט, מתועד.

אורי מקלב: הצבענו כל סעיף בנפרד.

אורי מקלב: אמרתי - - -

יואל חסון: אולי אבקש את הווידיאו.

יואל חסון: מעניין אותי לראות מתי הספקת להרים את היד.

אורי מקלב: יש לי כמה עדים פה, אתה לא צריך וידיאו.

יואל חסון: מדהים.

יואל חסון: יש לך יכולות אלוהיות.

אורי מקלב: לא, אני לא יודע אם יכולות, אבל אני רוצה להגיד על היכולות של מישהו אחר, בזמן שאתה שקוע, הייתה לך שיחה כנראה מעניינת עם רוברט.

אורי מקלב: מה רצית להעיר על סעיף 8?

אורי מקלב: מעניין.

יואל חסון: לא, הכול בסדר.

יואל חסון: אתה נועל את הישיבה?

יואל חסון: או שגם זה לא שמעתי ולא ראיתי.

<אורלי עדס: תקשיב טוב.

אורי מקלב: הישיבה נעולה.

אורי מקלב: תודה רבה.