ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 332, 2017-01-09 12:30

יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח ישיבה שלישית של ועדת החינוך, התרבות והספורט היום, ב-9 בינואר 2017, י"א בטבת תשע"ז.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום הוא תקנות הפיקוח על איכות המזון ולתזונה נכונה במוסדות החינוך, התשע"ו-2016.

יעקב מרגי: לא אחת אנחנו דנים כאן בוועדה על איכות המזון המגיע לבתי-הספר, על כל מיני קיוסקים, פעם קראו לזה "גזלנים", אלה שבאים עם הרכב בצמוד לגדר ומוכרים לנו סנדוויץ' עם הפיח של המכונית ועם השמן שלא נגמר אף פעם, כמו נס פך השמן של חנוכה, רק הולך ומוסיף.

יעקב מרגי: אז סוף-סוף הנה מביאים אלינו לוועדה לאשר את תקנות הפיקוח על איכות המזון ולתזונה נכונה במוסדות החינוך, התשע"ו-2016.

יעקב מרגי: נאמר לי כאן שיש מכתב משר הבריאות, שהתקיימה אתו התייעצות, כלומר מבחינת חובת ההתייעצות – היא התקיימה.

יעקב מרגי: התקנות מוסכמות על משרד החינוך, הן נכתבו על-ידי משרד החינוך.

יעקב מרגי: יש כאן נציגים של משרד המשפטים?

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: אני מקדם בברכה, נמצאים אתנו כאן תלמידי בית-הספר התיכון אלונים מאשקלון.

יעקב מרגי: תרימו ידיים.

יעקב מרגי: אם תרצו להשתתף בדיון רק תרימו יד.

יעקב מרגי: אדרבה, הנושא מדבר אליכם.

יעקב מרגי: נציגי משרד החינוך, תתחילו לקרוא את התקנות.

<שלמה ברילנט: אדוני היושב-ראש, אולי לפני ההקראה אוכל להגיד משהו עקרוני?

<שלמה ברילנט: זה כל הנקודה, כל התקנות זה הנקודה.

<שלמה ברילנט: שלום, קוראים לי שלמה ברילנט, אני מנכ"ל איגוד מנהלי הישיבות.

<שלמה ברילנט: אני מייצג את בתי-הספר התרבותי-ייחודי, 30,000 ילדים.

<שלמה ברילנט: חשוב לציין שאין לנו ויכוח אם בריא או לא בריא.

<שלמה ברילנט: אנחנו לא אנשי מקצוע מבחינת הבריאות.

<שלמה ברילנט: אנחנו מטפלים בנושא הכסף.

<שלמה ברילנט: משרד החינוך מתקצב את בתי-הספר ביוח"א, בציל"ה, הוא מתקצב בכל מיני שיטות את בתי-הספר ההתיישבותיים, הוא מתקצב את האוכל, ושם הוא יכול באמת להגיד איזה אוכל הוא רוצה ובמקביל לזה הוא גם מתקצב את הכסף.

<שלמה ברילנט: לנו נאמר במפורש שאסור לנו לקחת את הכסף עבור האוכל.

<שלמה ברילנט: התקצוב שלנו הוא נטו עבור שכר לימוד למורים.

<שלמה ברילנט: פירושו של דבר שאם התקנות האלה עוברות שכר הלימוד של ההורים יעלה ב-1,000 שקל לתלמיד בגלל שאין היגיון כלכלי להציב דבר כזה, שעולה הון עתק, ללא מימון כלכלי.

יעקב מרגי: תציג דוגמה.

<שלמה ברילנט: מדובר פה על 4 פעמים בשבוע אוכל בשרי, על דגנים מלאים.

<שלמה ברילנט: אני יודע כי במקרה אני קשור גם למפעל ההזנה בנושא הצהרונים, אני יודע את העלויות של הדבר הזה.

<שלמה ברילנט: מדובר בהון עתק.

<שלמה ברילנט: אם מדובר על קציצת בשר מן הסוג שנמכר בסופרמרקט הרגיל לעומת קציצת בשר שמורכבת מ-70% וכל הדברים האלה, הדברים האלה עולים הון עתק.

<שלמה ברילנט: אני לגמרי לא מבין פה את משרד הבריאות בגלל שכאשר משרד הבריאות רצה לטפל בנושא של החברות עם הסוכר הוא ידע לפנות לחברות הסוכר, לשבת איתן ולעשות איתן תהליך שלם מדורג ויפה כדי שהן לא יפגעו כלכלית.

<שלמה ברילנט: פה לוקחים מוסדות שלמים, יותר מ-300-400 מוסדות, ואומרים להם: רבותי, אנחנו נחליט לכם איזה אוכל לתת, לא רלוונטי כמה זה עולה, לא רלוונטי איך העלות "תגולגל" על ההורים.

<שלמה ברילנט: אנחנו נקבע לכם עובדה ועכשיו נתחיל לקרוא את התקנות.

<שלמה ברילנט: התקנות האלה הן העלאת שכר לימוד באופן דרמטי.

<שלמה ברילנט: אני לא מאמין שמישהו פה בוועדה חושב שהוגן לעשות את זה בלי דיון ובלי התייעצות אתנו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הדברים נאמרו, גם בהחלטיות וגם בקול רם.

יעקב מרגי: אנחנו כרגע בפלונטר.

יעקב מרגי: מצד אחד, אם החליטו הגורמים המקצועיים שזה המפרט וזה האוכל הבריא נרצה שזה מה שיינתן לכל ילדי ישראל.

יעקב מרגי: משרד החינוך, התקנות האלה גוררות אצלכם עלויות נוספות ממה שמתוקצב היום?

<נעמי יולס: אצלנו לא.

<נעמי יולס: אני מן הלשכה המשפטית במשרד החינוך.

<נעמי יולס: כן יכול להיות שבמסגרת – עוד פעם, אני לא יודעת אם זה גורר עלויות נוספות, אבל הרי גם המשרד הוא ספק מזון למוסדות מסוימים.

יעקב מרגי: זה מחייב גם אותו.

יעקב מרגי: זה ברור.

יעקב מרגי: זה מחייב קודם כול אותו.

<נעמי יולס: זה מחייב את המשרד קודם כול.

יעקב מרגי: אני אומר לך בצורה הכי כנה, בהשקפת עולמי קודם כול הבריאות, ולא אפלה ילד מילד ולא אחריג מוסד כזה או אחר.

יעקב מרגי: זה לא הנגשה.

יעקב מרגי: ראית מה יצא מן ההנגשה בהחרגות.

יעקב מרגי: אני אומר לך חד-משמעית, אלה תקנות שהוגשו לוועדה בהסכמה של שר הבריאות, שיודע מה זה מוסד תרבותי-ייחודי.

יעקב מרגי: אדרבה, יש את יושב-ראש ועדת הכספים שחוקק ביחד אתי את חוק התרבותי-ייחודי ויש את סגן שר החינוך.

יעקב מרגי: חיכיתי לתקנות האלה, חיכינו שנים רבות לתקנות האלה.

יעקב מרגי: כל פעם באנו ו"צלפנו" וזה לא צלח.

<שלמה ברילנט: לא התווכחתי אם זה בריא או לא בריא.

<שלמה ברילנט: אני חושב שצריך לעצור רגע ולערוך דיון איך מתמודדים עם זה כלכלית.

<שלמה ברילנט: אפילו את הדיון הבסיסי הזה לא עשו.

יעקב מרגי: בסוף הדיון אקרא ליושב-ראש ועדת הכספים למצוא מקורות מימון לתרבות הייחודית, ולסגן שר החינוך ולשר הבריאות.

<שלמה ברילנט: אחרי שזה יעבור או לפני שזה יעבור?

יעקב מרגי: בסוף הדיון, ביחד עם זה.

<שלמה ברילנט: בגלל שאם זה עובר לא יעזור שיקראו להם כי המציאות תשתנה.

יעקב מרגי: בדיון הראשון הבוקר גילינו פה שהם קיבלו באחת השנים, תקציב משרד החינוך נתן להם אישור תמיכה בנובמבר.

יעקב מרגי: אמרו שזה בשנה שחבר הכנסת גפני "תקע" את ההעברות עד חודש נובמבר.

יעקב מרגי: כשהם רוצים הם יודעים.

יעקב מרגי: על הכתפיים שלי אני לא שם את זה.

יעקב מרגי: אתמול בלילה דיברת איתי, חשבתי על זה.

יעקב מרגי: אני לא הולך להחריג אף אחד כי זה לא נכון ולא צודק כלפי אותם ילדים בתרבותי-ייחודי.

יעקב מרגי: יש בעיה של שכר לימוד, בעיה של המוסדות – אדרבה, ביחד איתי, אני לא זורק את זה עליך, אני גם אפנה את תשומת ליבם לכך.

<שלמה ברילנט: אז קודם כול שלא יקבלו החלטה ואחרי זה יחפשו את המקורות.

<שלמה ברילנט: אם לא יהיו מקורות הרי ההורים ישלמו את זה.

יעקב מרגי: השר ליצמן כבר קיבל החלטה.

<שלמה ברילנט: אנחנו פנינו אליו שייתנו לנו זמן להתארגן.

יעקב מרגי: הוא קיבל החלטה ואישר את זה.

יעקב מרגי: סגן שר החינוך קיבל החלטה, הוא אישר את זה.

<שלמה ברילנט: סגן שר החינוך לא אישר את זה.

<שלמה ברילנט: זה לא הובא לידיעתו.

יעקב מרגי: אז שיעצור את זה.

יעקב מרגי: אתן לך עצה, צא החוצה, תחייג אליו, שהשר בנט יתקשר, אפילו המנכ"לית ולא השר יתקשרו אליי בבקשה להמתין עם הדיון ולחכות שבוע-שבועיים.

<שלמה ברילנט: אנחנו "דופקים" פה את ההורים.

יעקב מרגי: שמעתי, תודה, אמרת לפרוטוקול.

יעקב מרגי: אני לא מסוגל לעצור את התקנות.

יעקב מרגי: יש מי שיעצור את התקנות.

יעקב מרגי: אם יתקשרו אליי בטלפון ממשרד החינוך בבקשה לעצור, אני אעצור.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה לקרוא את התקנות.

יעקב מרגי: אני אשמח שתישאר בדיון ותצביע לי מה מייקר את העלות בכל תקנה ותקנה.

<שלמה ברילנט: במה זה יעזור אם אגיד שזה מייקר?

יעקב מרגי: קודם כול שאני אדע, ושזה ייאמר לפרוטוקול, וגם שהמתדיינים פה יידעו.

יעקב מרגי: בבקשה.

<נעמי יולס: "תקנות לפיקוח על איכות המזון ולתזונה נכונה במוסדות חינוך, התשע"ו-2016

<מירב ישראלי: אנחנו מוסיפים בפתיח גם את סעיף 4 כי יש פה תקנה גם לפי סעיף 4 לחוק.

<מירב ישראלי: כלומר, התקנת התקנות היא לפי סעיפים 2, 3 ו-4 לחוק.

<נעמי יולס: פה נעשה שינוי.

<נעמי יולס: אני מקריאה את הנוסח ואת מה שנשנה.

<מירב ישראלי: כלומר כל הפירוט של "בהתחשב בסוג מוסד חינוך...", זה לא בהתחשב.

<נעמי יולס: הפירוט הוא מה שמופיע בטבלה.

<מירב ישראלי: כדי שלא תהיה בעיה של פרשנות.

יעקב מרגי: זה מתייחס לאלרגיים.

<מירב ישראלי: כאן יש משהו שצריך להעיר.

<מירב ישראלי: שאלתי אותם עובדתית איך זה קורה כי יש כל מיני רגישויות ידועות יחסית ויש רגישויות לא ידועות.

יעקב מרגי: "לפי המידע שימסרו ההורים ובאחריותם, מכוח הסכם או התקשרות".

<מירב ישראלי: ניסיתי להבין האם יש תנאים לדברים האלה.

<מירב ישראלי: מאוד יכול להיות שההורים יגידו למשל שהילד שלהם רגיש לדבש.

<מירב ישראלי: האם הספק באמת יודע מה הוא יכול להגיש ומה לא?

<מירב ישראלי: ברגע שאתה אומר "על אחריותם של ההורים", ההורים רק אומרים: הילד שלי רגיש לגלוטן, הילד שלי רגיש לדבש.

<מירב ישראלי: חלוקת האחריות פה, ואיך הספק יודע מה הארוחה המיוחדת שהוא נותן, לא ברורה לגמרי.

יעקב מרגי: אם אומרים "ללא גלוטן" אז הספק יביא מנה ללא גלוטן.

<מירב ישראלי: יש דברים שהם לא כל-כך ברורים.

<צור טהון: אני אחראי על ההזנה בגבעתיים ואחד מנציגי פורום ועדי ההורים היישוביים.

<צור טהון: איך זה עובד בשטח – קודם כול, כחלק מטופס ההרשמה של הורים הם רושמים גם את הסעיף הזה של אלרגיה.

<צור טהון: יש הבדל משמעותי בין רגישות, שיש לרבים, לבין אלרגיה שיכולה להיות מסכנת חיים.

<צור טהון: בנוהל ההכרה של משרד הכלכלה כתוב שצריך להביא מכתב מאלרגולוג.

<צור טהון: לפי דעתי זה פותר את הבעיה.

<צור טהון: האחריות של ההורים לא בטוח שמספיקה כי פעמים רבות הם לא מודעים לרגישות אז איך אפשר להגיד משהו שאתה לא יודע?

<מירב ישראלי: צריך לעשות פה מנגנון קצת יותר ברור.

<מירב ישראלי: דרך אגב, צריך לשים לב שכתוב שהספק רשאי, הוא לא חייב.

<מירב ישראלי: זאת אומרת, לא מחייבים את הספק לתת.

<צור טהון: השאלה גם מי נושא בעלות.

<צור טהון: מחיר המנה הזאת כפול.

יעקב מרגי: בבקשה התייחסות.

<חוה אלטמן: אני ממשרד הבריאות.

<חוה אלטמן: אנחנו מודאגים מהאלרגיות שהן מסכנות חיים.

<חוה אלטמן: לגבי האחרות קל יותר להתייחס כי לא מדובר במשהו חריג וקיצוני.

<חוה אלטמן: יש הנחיות, אפילו עכשיו אנחנו מוציאים הנחיה לגבי השימוש בפול, שיש אוכלוסייה ספציפית מאוד שרגישה לזה, אנחנו מוציאים עכשיו הנחיות.

<חוה אלטמן: לגבי דברים אחרים, יש דיונים כלשהם כי יש פירות, יש כל מיני מזונות שכל מיני ילדים יש להם רגישויות אליהם וזה לא ממש אלרגיה וזה פעמים רבות מתבטא בעקצוצים, בצבע של העור ולא משהו שהוא ממש מסכן חיים.

<חוה אלטמן: לכן, מצד אחד, הנושא הזה לא לגמרי סגור, ומצד שני, יש כאן אחריות של הרופא.

יעקב מרגי: יש איזה הבא מינה שההורה יכול לסכן את הילדים שלו או הוא לא מודע לרגישויות של הילדים שלו?

<חוה אלטמן: יכול להיות שזה משהו חדש שהתגלה היום.

<חוה אלטמן: אם ההורה לא יודע, חד-משמעית בית-הספר לא יודע.

יעקב מרגי: נכון, אז אין לי בעיה, אני לא שם.

יעקב מרגי: התקנות לא מתייחסות לזה.

יעקב מרגי: אתם יודעים מה האויב של הטוב מאוד.

יעקב מרגי: אנחנו לא שם.

<חוה אלטמן: נכון.

יעקב מרגי: אי אפשר לרדת לרזולוציות עם רשימת תפוצה.

<חוה אלטמן: דברים שמשרד הבריאות מודע להם הוא דואג שיהיו.

יעקב מרגי: לכן אני חושב שהאמירה כללית אבל טוב שכך.

יעקב מרגי: הדבר היחיד שעליו יכולים להישען הספק ובית-הספר זה ההורה.

<מירב ישראלי: היה צריך, אם ניתן, אולי להבְנות את זה יותר, זאת אומרת שיהיו גם תקנים לארוחות של רגישוּת.

<חוה אלטמן: לחלק מהם יש, לא רק לצליאק.

<עירית ליבנה: שירות המזון של משרד הבריאות נותן רישיון ייצור למנה מותאמת.

<עירית ליבנה: זה המנה.

<עירית ליבנה: הורה יצהיר שהילד שלו חולה בצליאק – הוא יקבל מנה מותאמת.

<מירב ישראלי: אתם יכולים להגדיר "מנה מותאמת"?

<עירית ליבנה: אבל זה רק לצליאק.

<עירית ליבנה: לכל האלרגנים עדיין אין הגדרה של משרד הבריאות.

<עירית ליבנה: ברגע שזה יהיה – זה יתווסף.

<עירית ליבנה: אני אומרת שוב, אנחנו לא מספקים, זה אחריות נוראית, ברגע שיש הוראה של שירות המזון- - -

יעקב מרגי: אם הבנתי נכון ממקרה שבו התערבתי, אם יש אלרגיה כלשהי אתם לא מספקים מזון.

<עירית ליבנה: אלא אם יש אישור של שירות המזון.

<מירב ישראלי: אז צריך לכתוב את זה.

<מירב ישראלי: למעשה ההגדרה של "מנה מותאמת", אם זה כרגע רק גלוטן אז זה יהיה רק גלוטן.

<עירית ליבנה: וכל פעם לעדכן?

<עירית ליבנה: צריך לכתוב באופן כללי.

<חוה אלטמן: זה כולל ביצים, כולל חלב.

יעקב מרגי: אם נגדיר זה ימנע מהם- - -

<מירב ישראלי: לא, נעשה את זה גמיש, לפי הנחיות.

יעקב מרגי: הייתה אליי פנייה מן הציבור של אמא שאמרה שהבן שלה רגיש לחלב.

יעקב מרגי: מאחר ויש כשרות למזון, חזקה עליי שאין שם בשר וחלב.

יעקב מרגי: היא לקחה אחריות ואז היא פנתה וביקשה שהבן שלה יאכל כמו כל הילדים.

יעקב מרגי: מעבר לקטע של האוכל גם להיות כמו כולם.

יעקב מרגי: אמרתי לה: את לוקחת אחריות?

יעקב מרגי: היא אמרה: אני מוכנה לקחת, ברור לי שלא יהיה שם חלב.

יעקב מרגי: יש את הגמישות.

יעקב מרגי: המשרד יכול להיות גמיש.

יעקב מרגי: השאלה אם אנחנו לא מבטאים את הגמישות הזאת.

<מירב ישראלי: אולי נעשה הגדרה ל"מנה מותאמת", שאפשר יהיה לעדכן אותה לפי מה ששירות המזון יאשר.

<מירב ישראלי: נאמר: "ששירות המזון יקבע", או משהו כזה.

<מירב ישראלי: ואז נגיד שלפי הצהרת ההורים- - -

<מירב ישראלי: בסדר, בדיוק, צריך להוסיף את זה.

<מירב ישראלי: צריך שזה יהיה מובנה.

<הדס אגמון: על-פי הנחיית משרד הבריאות יש התייחסות מוגבלת.

<הדס אגמון: ככל שישנה.

<מירב ישראלי: אם הבנתי נכון, לגבי הדברים שאין לגביהם הנחיות של משרד הבריאות אתם לא מספקים אוכל?

<עירית ליבנה: לא הנחיות אלא אישור של שירות המזון.

<מירב ישראלי: במקרים כאלה אתם לא מספקים מזון.

<עירית ליבנה: ממש לא, כי לא נטיל אחריות על מישהו.

<מירב ישראלי: אז כדאי לציין.

<עירית ליבנה: למשל מנה מיוחדת ללא חלב – בארוחה בשרית ברגע שיש כשרות אז זה ללא חלב.

יעקב מרגי: במידה ולא רימו.

יעקב מרגי: ..

<עירית ליבנה: האחריות פה צריכה להיות של שירות המזון.

<עירית ליבנה: זה התפקיד שלו.

<עירית ליבנה: ברגע שהוא ייתן יִיצוּר מנה מותאמת ספציפית הוא מפרט.

<מירב ישראלי: יש הצהרת הורים.

<עירית ליבנה: יש הצהרת הורים, יש אישור של שירות המזון ואז נהיה רגועים שאכן המנה מותאמת.

יעקב מרגי: "ובאחריותם".

יעקב מרגי: אם ההורה העלים ממני מידע אני לא צריך לשאת באחריות לזה.

<מירב ישראלי: "מכוח ההסכם להספקת מזון".

<מירב ישראלי: הרי יש הסכם.

<מירב ישראלי: "לעניין זה, "מנה מיוחדת מותאמת"" – איך הייתם מגדירים את זה?

<נעמי יולס: הגדרנו "מנות מיוחדות" בהגדרות.

<מירב ישראלי: אולי נוסיף הגדרה של "מנות מותאמות מיוחדות".

<מירב ישראלי: נשאיר את זה בתקנת ההגדרות.

<מירב ישראלי: "מנות אישיות מותאמות לתלמידים בעלי צרכים תזונתיים מיוחדים, המוכרים כצורך רפואי בלבד, לפי"- - -

<שי חן: אני משירות המזון במשרד הבריאות.

<שי חן: אני מבקש לציין שיש גם תקנות בנושא גלוטן ויש גם תקנות שנמצאות כטיוטה בוועדה לבריאות לגבי אלרגנים, כלומר זה כבר קיים במקביל.

<שי חן: צריך לקחת את זה בחשבון.

<מירב ישראלי: איך נגדיר את זה?

<שי חן: ממילא העסקים שמספקים את המזון, עסק ההסעדה מכוח החקיקה הראשית מחויב ברישיון ומכיוון שכך- - -

<מירב ישראלי: כאן אנחנו מדברים על מנה מיוחדת מותאמת לצורך החוק הזה.

<מירב ישראלי: זה דבר ספציפי.

<עירית ליבנה: "על-פי אישור של שירות המזון".

<מירב ישראלי: צריך להיות מין נוהל.

<מירב ישראלי: אולי הם ישאבו את זה מהתקנות.

<עירית ליבנה: "על-פי היתר של שירות המזון של משרד הבריאות".

<שי חן: מכיוון שלעסק ההסעדה יש רישיון זה יכול להיות במסגרת הרישיון.

<שי חן: מי שמייצר את מנות ההסעדה- - -

<מירב ישראלי: מה שאתה אומר עכשיו חל גם על מסעדה או רק על מנות ארוזות?

<מירב ישראלי: החוק הזה חל על הכול, גם על קפיטריה, גם על מנות ארוזות.

<מירב ישראלי: יכול להיות שהתקנות האלה לא חלות ולכן אנחנו צריכים משהו שיתאים לכאן.

<עירית ליבנה: "על-פי רישיון או היתר שניתן על-ידי שירות המזון".

<מירב ישראלי: זה היתר שאת יוצרת לפי התקנות האלה?

יעקב מרגי: אנשי משרד הבריאות, יש מנגנון שעובד?

<שי חן: מי שמייצר את המנות ללא גלוטן או ללא אלרגנים מקבל רישיון גם לגבי הנושא הזה, שהוא נושא מיוחד.

<שי חן: מי שמייצר את המנות טעון ברישיון של משרד הבריאות.

<שי חן: לכן ממילא הוא נמצא.

<צור טהון: ברור, יש להם רישיון ספציפי.

יעקב מרגי: אתה רוצה לדבר בשם משרד הבריאות?

יעקב מרגי: למה אתה קופץ?

יעקב מרגי: מה הקושי?

יעקב מרגי: אני לא מבין את הקושי שלכם.

<שי חן: אין קושי.

<שי חן: כרגע התקנות לגלוטן כבר הונחו והתקנות לגבי אלרגנים נמצאות בהכנה.

יעקב מרגי: למה אתה מתמקד בקטע של תקנות לגלוטן?

יעקב מרגי: אני מבין את הקושי.

יעקב מרגי: אמרתם קודם שמנה מיוחדת מותאמת ניתנת על-פי אישור של משרד הבריאות.

יעקב מרגי: מי נותן את האישור הזה?

<שי חן: שירות המזון במשרד הבריאות.

יעקב מרגי: אז ננסח בהתאם.

יעקב מרגי: מה הסיפור?

יעקב מרגי: זה יום לימודים ארוך?

יעקב מרגי: אני לא מבין.

<מירב ישראלי: אתם תבדקו את הנוסח.

<מירב ישראלי: "לפי האישור הרלוונטי של שירות המזון במשרד הבריאות".

<מירב ישראלי: אני לא מנסחת.

<מירב ישראלי: יכול להיות שצריך להפנות לפי חוק, לא בחוק, ואז זה חל על כל התקנות.

<מירב ישראלי: איזה חוק?

<מירב ישראלי: חוק הגנה על בריאות הציבור (מזון).

<מירב ישראלי: כלומר, צריך להפנות לחוק שמכוחו- - -

<שי חן: שמכוחו יש חובה של רישיון.

<מירב ישראלי: אם אומרים "לפי" זה חל גם על התקנות.

יעקב מרגי: אני הייתי מחריג את התרבותי-ייחודי.

<מירב ישראלי: אי אפשר כי החוק לא כולל אותם אז אי אפשר להחריג אותם בתקנות.

שלא יהיה לנו אותו סיפור כמו בנגישות.

הייתה החלטה על נגישות- - -

<שלמה ברילנט: תן לנו זמן להתארגן.

<קריאה: נתנו לכם כבר 4 שנים.

<מירב ישראלי: כאשר נדון בעניין התחילה, כרגע זה תחילה מיידית, אולי אפשר לקבוע תחילה נדחית.

יעקב מרגי: נגיע לזה.

<שלמה ברילנט: אגב, אין מנות ללא גלוטן של מהדרין נכון להיום.

<מירב ישראלי: אז הוא לא יספק אותו, הוא לא חייב.

<מירב ישראלי: הוא רשאי.

<שלמה ברילנט: הילדים החרדים שרוצים לקבל מנות ללא גלוטן- - -

יעקב מרגי: מביאים מהבית.

<שלמה ברילנט: הם לא יכולים להביא מהבית.

<שלמה ברילנט: בגלל זה הם לא נמצאים בצהרון.

<שלמה ברילנט: אני רק מדגיש את זה.

יעקב מרגי: כרגע מדברים על מוסדות חינוך.

<שלמה ברילנט: רק ציינתי את האפליה, זה הכול.

יעקב מרגי: כל הילדים האלרגיים מופלים.

<שלמה ברילנט: החרדים מופלים יותר.

<מירב ישראלי: החוק חל על כל המוסדות אז אי אפשר להחריג.

כלומר גם מוסד שמתוקצב ב-50% או ב-55%.

<מירב ישראלי: החוק קבע שכל ילדי ישראל צריכים לאכול אוכל בריא.

זה גם ת"תים שמתוקצבים ב-25%.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי, יש לך התייחסות לתקנות שקראנו?

<איטה עטייא: אני ממשרד העבודה והרווחה וגם ממשרד הכלכלה.

<איטה עטייא: היועצת המשפטית שלנו לא הצליחה להיכנס לכנסת משום מה אז היא ביקשה ממני- - -

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: לא אישרו לה?

<איטה עטייא: אני לא יודעת.

<איטה עטייא: לא הסתדר.

יעקב מרגי: יגעת ומצאת – תאמין.

יעקב מרגי: יגעת ולא מצאת – היא לא רצתה לבוא לדיון.

יעקב מרגי: אני לא מפספס הערות.

יעקב מרגי: את יודעת כמה אנשים נכנסו מהבוקר ועד עכשיו לכנסת?

יעקב מרגי: להערכתי 3,500 אנשים.

<איטה עטייא: היא ביקשה ממני להעביר איזשהו מסר.

<איטה עטייא: היא ביקשה שיחריגו את בתי-הספר לחניכות של משרד הכלכלה.

יעקב מרגי: אני לא מחריג אף אחד.

יעקב מרגי: שמעת את הדיון פה?

יעקב מרגי: אני לא מחריג.

<מירב ישראלי: אי אפשר.

יעקב מרגי: גם אם אפשר היה להחריג אני לא רוצה להחריג.

<מירב ישראלי: זה חל עליהם בכלל?

<מירב ישראלי: הם נכנסים בגדר הגדרת "מוסד חינוך"?

<איטה עטייא: אני יכולה לקרוא את מה שהיא ביקשה ואז תחליטו.

יעקב מרגי: למה מגיעה לה הפריבילגיה הזאת?

<איטה עטייא: אני מבטיחה לך שהיא רצתה מאוד לבוא.

<איטה עטייא: יכול להיות שהיה איזה עניין טכני.

<איטה עטייא: אני לא מאמינה שהיא לא רצתה לבוא.

<מירב ישראלי: אני לא בטוחה שזה חל עליהם.

יעקב מרגי: אני מקווה שזה חל עליהם.

יעקב מרגי: תקראי בבקשה.

<איטה עטייא: "משרד הכלכלה מבקש להחריג מתחולת התקנות את בתי-הספר לחניכות נוער שבאחריותו.

<איטה עטייא: מדובר בנוער בגילאי 14-17, שלומדים חלק ועובדים חלק.

<איטה עטייא: בתי-הספר לחניכות הם צמודי מפעל, מעונות או בסיסי צה"ל והם אוכלים מן הארוחות המוגשות שם.

<איטה עטייא: "

<מירב ישראלי: בדרך כלל בהגדרה של "מוסד חינוך", כשאנחנו רוצים להחיל את זה על בתי-ספר לחניכות פעמים רבות אנחנו עושים את זה במיוחד.

<מירב ישראלי: ההגדרה "מוסד חינוך" בחוק היא בעצם "מוסד חינוך כהגדרתו בחוק לימוד חובה".

<מירב ישראלי: השאלה אם הם נכנסים בכלל להגדרה הזאת.

יעקב מרגי: תבדקי את זה.

<איטה עטייא: בהחלט אשאל.

<איטה עטייא: תודה.

יעקב מרגי: אין על מה.

יעקב מרגי: עוד התייחסויות?

יעקב מרגי: אין.

יעקב מרגי: נמשיך הלאה.

<מירב ישראלי: דרך אגב, היחס בין תקנת משנה (ב) ל"רשאי" – לא נובע מתקנת משנה (ב) שהוא חייב לספק אם יש לו.

<מירב ישראלי: "ככל שאין באפשרות" – למה צריך את זה לאור זה שהוא רשאי?

יעקב מרגי: אם הוא רשאי, לשם מה התקנה הזאת קיימת?

<מירב ישראלי: ברור שאם הוא לא יכול אז הוא לא יספק.

<מירב ישראלי: זה נראה לי מיותר.

<מירב ישראלי: לא ברור לי מה היחס של זה ל"רשאי".

<נעמי יולס: בסדר, אפשר להוריד את זה.

<מירב ישראלי: לדעתי זה לא צריך להיות "או לגורם עמו התקשר".

<מירב ישראלי: מכיוון שהמנהל לפי תקנה 5 חייב להודיע להורים זה צריך להיות גם למנהל מוסד החינוך וגם לגורם שהתקשר עמו.

<מירב ישראלי: הוא חייב להודיע לו, אחרת המנהל לא יידע.

<מירב ישראלי: כלומר זה צריך להיות "ולגורם", לא "או לגורם".

<מירב ישראלי: פה זה נראה לנו לא מספיק.

<מירב ישראלי: הייתי שואבת הוראות דומות ממה שיש בחוק זכויות התלמיד.

<מירב ישראלי: אפשר להודיע לנציגות ההורים, אבל לא להטיל עליה את האחריות להודיע להורים.

<מירב ישראלי: מה שאפשר לעשות לפי התקנות של זכויות התלמידים זה גם שזה יהיה במקום בולט במוסד החינוך, ויהיו עותקים לחלוקה אם ההורה רוצה לקבל את זה.

<מירב ישראלי: לא לכל בית-ספר יש אתר אינטרנט.

<עירית ליבנה: פרסום וחלוקה.

<מירב ישראלי: אחרת, באמת יכולים להיכנס לאינטרנט אבל אם למוסד אין אתר אינטרנט או אם ההורים לא נגישים לאינטרנט אז שיהיו עותקים לחלוקה.

<מירב ישראלי: את זה סיכמנו.

<מירב ישראלי: זה מיותר, אפשר להוריד את זה כי זה כתוב בחוק.

<מירב ישראלי: באשר לתחילה, השאלה אם זה יכול להיכנס לתחילה מיידית.

<מירב ישראלי: זו שאלה, כי אולי צריך לעדכן את ההתקשרויות ואת ההסכמים ואז יהיה להם גם זמן להיערך.

יעקב מרגי: צריך זמן להיערכות.

יעקב מרגי: זה לא מיידי.

<מירב ישראלי: כמה זמן נראה לכם?

יעקב מרגי: משרד החינוך הוא הגורם המרכזי, כל השאר נלווה.

יעקב מרגי: עירית ליבנה, את צריכה לדעת כמה זמן את צריכה כדי להיערך.

<נעמי יולס: נחזור עם תאריך בעוד שבוע ימים?

יעקב מרגי: לא, אני רוצה לאשר.

יעקב מרגי: חיכינו שנתיים, את רוצה עכשיו לחזור שוב בעוד שבועיים?

יעקב מרגי: את מבינה מה קורה פה?

יעקב מרגי: תוך דקה-שתיים יהיו כבר תקנות.

<איילת מייזנר: אני מעמותת "מהיום".

<איילת מייזנר: כמובן צריך זמן היערכות אבל לא להגזים במשך הזמן מכיוון שהחוק כבר ידוע לציבור, פורסם ברבים, חוזר מנכ"ל קיים.

<איילת מייזנר: בעצם המטרה של החוק היא ליצור פיקוח.

יעקב מרגי: את רוצה שאני אכריע בשבילך?

יעקב מרגי: דעי שיש לי הערכות נכונות, גם בתיבול, אשתי מפרגנת לי בקטע הזה.

יעקב מרגי: אתן לך זמן סביר, אל תדאגי.

יעקב מרגי: מתי המכרז הבא?

יעקב מרגי: אתם באים לפה בלי לעשות שיעורי בית?

<עירית ליבנה: עוד יותר משנה.

<יהודית גידלי: לא לשנת הלימודים תשע"ח?

<עירית ליבנה: לא.

<חוה אלטמן: חבל מאוד לדחות, יש כבר היערכות בשטח, גופים כבר עובדים בכיוון הזה.

<חוה אלטמן: דחייה תהיה לא נכונה.

<נעמי יולס: תוך חודשיים.

יעקב מרגי: כלומר, חודשיים מיום פרסום התקנות.

<יוסי אוחנה: צהרים טובים, אני עו"ד אוחנה ממרכז השלטון המקומי.

<יוסי אוחנה: מיכל מנקס לא יכלה להגיע אז אני מחליף אותה.

<יוסי אוחנה: בעניין הסיפה שאדוני העלה עכשיו, לגבי מועד התחילה, צריך לזכור שהתקנות תוקנו מכוח חוק הפיקוח על איכות המזון, ובחוק הפיקוח על המזון יש אפשרות לממונה להטיל עיצום כספי, אם על ספק או אם על אדם.

<יוסי אוחנה: אנחנו לא רוצים להגיע לסיטואציה- - -

יעקב מרגי: מי מוציא את המכרז לספקים?

יעקב מרגי: משרד החינוך או הרשויות המקומיות?

<עירית ליבנה: גם וגם.

<עירית ליבנה: תלוי במוסד החינוך.

<יוסי אוחנה: אני מבין שהשעה דוחקת והכול בסדר אבל שלא נשים מכשול לפחות בפני הרשויות המקומיות.

<יוסי אוחנה: אם תוך חודשיים ייכנסו התקנות לתוקף ולא נצליח לעמוד בהן נמצא בתי-ספר שעומדים לדין.

יעקב מרגי: אם יש סיבה אחת שמרכז השלטון המקומי הוזמן לדיון הזה היא כדי שתאמר מה שתאמר.

יעקב מרגי: אף אחד לא רוצה לשים מכשול בפניכם.

יעקב מרגי: אנחנו רוצים לתקן תקנות שיעמדו בהן, אבל גם לא נאריך כאורך הגלות את זמן ההיערכות.

<יוסי אוחנה: לא כאורך הגלות.

<יוסי אוחנה: עד עכשיו לא פציתי פה.

יעקב מרגי: מה סביר?

יעקב מרגי: אם משרד החינוך שאחראי על התקנות סובר שמספיק חודשיים.

<יוסי אוחנה: אני לא בטוח שהיא סוברת כך.

<יוסי אוחנה: ראיתי שהיא לא הכריעה בדעתה על התאריך.

<יוסי אוחנה: אני מעלה את האפשרות שיש עיצום כספי אם לא נעמוד בלוח הזמנים.

יעקב מרגי: אני שואל אותך, מה נראה לך סביר?

<יוסי אוחנה: קטונתי מלתת לך עצה בנושא הזה.

יעקב מרגי: תיזהר מה"קטונתי" כי אני אגדל ואני אעשה, אני אקבע.

<נעמי יולס: חוזר המנכ"ל נכנס לתוקף כבר מתחילת שנת הלימודים ופחות או יותר כל התפריטים כבר פורסמו שם.

יעקב מרגי: אגלה לך סוד, שהספקים כבר היו פה, חיים הלפרין, שהצהיר שזה הולך על בסיס של- - -.

יעקב מרגי: זה קיים.

<יוסי אוחנה: האינטרס שלי להגן על נושאי המשרה אצלנו, לא על הספקים כשלעצמם.

<יוסי אוחנה: זה כל העניין.

<יוסי אוחנה: אני מבין שחוזר מנכ"ל כבר התפרסם לפני זמן רב.

<עירית ליבנה: חוזר המנכ"ל פורסם באפריל ונתנו זמן, הוא נכנס לתוקף ב-1 בספטמבר.

<עירית ליבנה: זו הייתה המגמה, לפרסם ב-1 באפריל הקודם ושהוא ייכנס לתוקף אחרי 4 חודשים.

<עירית ליבנה: היום אנחנו כבר כמעט שנה אחרי.

<יוסי אוחנה: אם אני הקטן יכול להשיא עצה לוועדה, כפי שאדוני אמר התקנות ייכנסו לתוקף תוך חודשיים ותנו תקופת הסתגלות שבה לא יוטלו העיצומים.

<יוסי אוחנה: נניח, תוך חודשיים התקנות ייכנסו לתוקף וב-3 החודשים הראשונים להפעלתן לא יוטלו עיצומים, במצטבר זה 5 חודשים.

יעקב מרגי: אהיה משוכלל יותר ממך.

יעקב מרגי: נקבע 3 חודשים.

יעקב מרגי: יש בזה גם הסתגלות, גם היתכנות וגם מי שמתנגד יכול להפעיל את כל הכוחות הפוליטיים כדי לטרפד את התקנות.

יעקב מרגי: התחילה: 3 חודשים מיום פרסום התקנות.

<יוסי אוחנה: מקובל.

<יוסי אוחנה: תודה.

יעקב מרגי: מי בעד?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: בעד – 1

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: אין מתנגדים ואין נמנעים.

יעקב מרגי: התקנות אושרו פה אחד עם כל התיקונים שהוכנסו.

<איילת מייזנר: אפילו עמותת "מהיום" מסכימה ל-3 חודשים.

<שלמה ברילנט: אם התקנות אושרו איך אפשר לעכב אותן?

יעקב מרגי: אתה מכיר את תאגיד השידור הציבורי?

יעקב מרגי: אתה יודע כמה פעמים דחו אותו?

יעקב מרגי: וזה היה בחוק.

יעקב מרגי: אז תקנות אי אפשר לעצור?

יעקב מרגי: השר יכול לעשות מה שהוא רוצה.

יעקב מרגי: תפעיל את שלושת "התותחים".

<שלמה ברילנט: אפשר גם לעכב את ההצבעה.

יעקב מרגי: לא, שנתיים וחצי אני מחכה לזה.

<מירב ישראלי: לתקנות יש תוספת ראשונה ותוספת שנייה שמפרטות – לא נקרא את הכול – תקנה 1 קובעת שיסופק מזון מגוון ובריא לפי הקבוע בטור ב' בטבלה שבתוספת הראשונה.

<מירב ישראלי: עכשיו מופיעה הטבלה: משקאות, מיני מאפה, מנות אישיות, מזונות עשירים במלח, תיבול ורטבים, פירות וירקות, דגנים מלאים, מזונות עשירים בשומן, ממרחים, אופן הכנת המזון, מזונות עשירים בחלבון ומזונות עשירים בסוכר.

<חוה אלטמן: אפונה וגזר.

<מירב ישראלי: אני לא מבינה מה זה אומר.

<מירב ישראלי: זה משהו שאדם צריך לעבוד לפיו, זה נורמה.

<חוה אלטמן: תבשילים מעורבים זה כמה סוגי מזונות ביחד.

<יהודית גידלי: מה זה מרגרינות?

<חוה אלטמן: עדיין יש שימוש במרגרינות.

<יהודית גידלי: צריך לכתוב "מרגרינה" ולא "מרגרינות".

<חוה אלטמן: יש סוגים שונים.

<יהודית גידלי: יש סוגי מרגרינה, אין מרגרינות.

<חוה אלטמן: נכון, את צודקת.

<מירב ישראלי: זה פשוט תבשילים.

<מירב ישראלי: זה בעצם כל מזון, זה המשמעות פה.

<מירב ישראלי: תוספת שנייה בתקנה 2, זה לפי גן ילדים או בית-ספר, ופריטי המזון, תדירות וגודל המנה.

<קריאה: אם זה ארוחת בוקר או צהרים או צמחוני.

<מירב ישראלי: גם את התוספת הזאת אפשר לאשר.

יעקב מרגי: נצביע גם על הטבלאות שמופיעות בתוספת הראשונה ובתוספת השנייה.

יעקב מרגי: מי בעד?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: בעד – 1

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: 1 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יעקב מרגי: אושר פה אחד.

יעקב מרגי: אני מזכיר, התחילה תהיה 3 חודשים מיום פרסום התקנות, כולל זמן הסתגלות.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.