ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 393, 2016-12-26 10:00

יעקב פרי: בוקר טוב.

יעקב פרי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה בנושא הצעת חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים) (תיקון מס' 6) (תשדיר פרסומת שאורכו אינו עולה על דקה), של חברי הכנסת: עיסאווי פריג', איתן כבל, יוסי יונה, איילת נחמיאס ורבין, מיקי לוי, אילן גילאון, מאיר כאן, וחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יעקב פרי: קודם כול, בוקר טוב למנהלת הוועדה, ליועצת המשפטית, לרשמת, לאורחות ולאורחים.

יעקב פרי: מדובר פה בהצעת חוק שמנסה – ואני מקווה שגם נצליח – לבטל את ההדרה של אנשים עם מוגבלויות בכלל, ומוגבלויות שמיעה בפרט, שמתרחשת כמובן בסיטואציות שונות ורבות מידי יום בחברה הישראלית, ואנחנו מדברים על תחום הפרסומות בטלוויזיה.

יעקב פרי: אם אינני טועה, בדיון הקודם בנושא הזה נמסר לנו הנתון שכבדי שמיעה מהווים 13% מהאוכלוסייה, ואין בכלל ספק שזכותם המלאה לקבל גישה לאותן פרסומות היא ככלל האוכלוסייה.

יעקב פרי: ולכן, כמובן לדעתי – אני עדיין לא קובע – אבל אין ספק שהנגשת תכני הפרסום בטלוויזיה שזמינים לציבור הרחב, צריכים להיות זמינים גם לגבי אנשים עם מוגבלויות שמיעה, וזהו צעד מאוד חיובי לרווחת הפלג הזה באוכלוסייה הזאת.

יעקב פרי: בדיון הקודם – ואני מקווה שאני לא טועה, תקני אותי – הוחלט שתשדירי הפרסומת המונגשים יחולו על תשדירים שאורכם עולה על דקה.

<אביטל סומפולינסקי: נכון.

יעקב פרי: וזאת במקום תשדירים שאורכם עולה על חמש דקות.

יעקב פרי: נכון?

<אביטל סומפולינסקי: נכון.

<אביטל סומפולינסקי: החוק קובע פטור לתשדירי פרסומת שאורכם עולה חמש דקות.

יעקב פרי: נכון.

<אביטל סומפולינסקי: הוועדה, בהכנה לקריאה הראשונה, בעצם שינתה את הפטור הזה רק לתשדירי פרסומות שאורכם אינו עולה על דקה.

<אביטל סומפולינסקי: יחד עם זאת, הוועדה ביקשה שנציין בדברי ההסבר שבעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית, תדון ועדת הכלכלה באפשרות לבטל לחלוטין את הפטור האמור - -

יעקב פרי: נכון.

<אביטל סומפולינסקי: - - ולקבוע כי כל תשדיר פרסומת יהיה חייב בליווי כתוביות ותרגום לשפת סימנים.

יעקב פרי: אוקיי.

יעקב פרי: אז הוועדה התכנסה על מנת להכין את הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית.

יעקב פרי: מירב הפרסומות, על-פי מיטב ידיעתי, הינן קצרות בהרבה מדקה, ולכן לא נכללות תחת החוק הזה, ואנחנו מבקשים לתקן את זה.

יעקב פרי: אני רק יכול להגיד שצר לי שאת החקיקה בתחום השילוב של בעלי מוגבלויות בחברה מובילים בעיקר חברי כנסת מהאופוזיציה, לרוב מהאופוזיציה, וחבל שהיא לא מובאת לכנסת ביוזמה ממשלתית, אבל זוהי רק אמירה כללית.

יעקב פרי: אנחנו נשמע כמובן לפני שנתקדם אם יש למישהו, מישהי, מה להגיד בתחום הזה, בנושא הזה.

יעקב פרי: אני מבין שביקשו רשות דיבור שירלי פינטו מעמותת המרכז הישראלי ללימודי חירשות, שראל אורן אוחנה ויהונתן שיוביץ מעמותת נגישות, ואביטל ישר רוזנאי מעמותת בקול.

יעקב פרי: לפני שאתן לכם את רשות הדיבור, אני אבקש מחבר הכנסת מיקי לוי לומר מה שיש לו לומר.

יעקב פרי: בוקר טוב, מיקי, בבקשה.

מיקי לוי: בוקר טוב.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני, ברוכים הבאים.

מיקי לוי: פנינו לקראת עולם מתוקן יותר, שילובם של אנשים עם מוגבלויות בכל תחומי החיים.

מיקי לוי: ולתפיסת העולם שלי, בבסיס החוק שצריך לדון בו, פרסומות שעולות על דקה אחת – אני בעד לבטל את כל המגבלה של פרסומות, מגבלה של מעל דקה, וענייננו כאן כדי שאנשים עם מוגבלויות יוכלו לראות או להבין גם את אותן פרסומות שהן מתחת לדקה.

מיקי לוי: אני אתן דוגמה.

מיקי לוי: אם יש פרסומות בטלוויזיה כיצד לחצות כביש, לא ייתכן שאנשים עם מוגבלויות לא יקבלו את התוכן ואת התכנים שבאותה פרסומת.

מיקי לוי: אם לדוגמה משרד התחבורה מפרסם הרגלי נסיעה בכביש רטוב, אולי זה מגיע לפחות מדקה הפרסומת הזאת, חשוב מאוד שזה יגיע לאותם אנשים עם מוגבלויות.

מיקי לוי: אוכל – אוכל שהינו בריא יותר מאשר אוכל אחר.

מיקי לוי: כל ענייננו, ההגבלות לטעמי צריכות לרדת לחלוטין.

מיקי לוי: הפרסום צריך לכלול את אותם אלמנטים שיהיו מוכרים – אם זה שפת הסימנים – לאותם אנשים עם מוגבלויות.

יעקב פרי: אנחנו מדברים על כתוביות.

יעקב פרי: נכון?

מיקי לוי: כתוביות, כן.

מיקי לוי: אני אודה מאוד לוועדה אם אנחנו נוכל לקדם את העניין הזה.

יעקב פרי: תודה רבה, מיקי.

יעקב פרי: שירלי פינטו, בבקשה.

להלן תרגומם: בוקר טוב.

להלן תרגומם: אני מגיעה מטעם עמותת המרכז הישראלי ללימודי חירשות.

להלן תרגומם: אני אדם חירש, אני משתמשת בשפת סימנים ובאתי להגיד שהנושא של הנגשת הפרסומות זה לא רק בכתוביות, חייב להיות גם בשפת סימנים.

להלן תרגומם: גם בערוץ 1, בערוץ 10, יש שעות קבועות של תרגום בשפת סימנים, בגובה של 5%, ואני מצפה להעלות אותו ולהמשיך, לא להפסיק, כי יש פה אלפי אנשים חירשים, דוברי שפת סימנים, שזקוקים גם להבין את הפרסומות, ולא רק בכתוביות אלא גם בשפת סימנים.

להלן תרגומם: גם שפת סימנים וגם כתוביות.

יעקב פרי: כלומר, הגברת פינטו מבקשת מלבד כתוביות, שיהיה גם שפת סימנים.

להלן תרגומם: > נכון.

להלן תרגומם: הכתוביות לא באות על חשבון שפת הסימנים, ושפת הסימנים לא באה על חשבון הכתוביות.

להלן תרגומם: זה שתי הנגשות לשתי אוכלוסיות שונות – החירשים וכבדי השמיעה.

להלן תרגומם: זה שתי אוכלוסיות ושתי הנגשות שכל אחת מתאימה לכל אוכלוסייה.

להלן תרגומם: אי-אפשר להגיד שהכתוביות, הן שוות לשפת סימנים.

להלן תרגומם: שפת הסימנים זה שפת אם של אנשים חירשים, כמוני.

להלן תרגומם: אני מתמחה במשפטים, ושפת הסימנים היא שפת האם שלי וגם שפה של ההורים שלי וגם של סבתא שלי, ואני מצפה שהפרסומות ידברו להנגשה שמתאימה לי.

יעקב פרי: אני מודה לשירלי על ההערה החשובה.

יעקב פרי: יש לי ספק אם אנחנו נצליח בהצעת החוק הזאת לגרום לכך שיהיו גם כתוביות וגם שפת סימנים באופן מלא, אבל אנחנו יכולים בהחלט לנסות ולבקש שכמות שפת הסימנים בשידורי הטלוויזיה תתוגבר או תעלה.

יעקב פרי: נכון?

<אביטל סומפולינסקי: כן.

להלן תרגומם: > אני אדם חירש.

להלן תרגומם: אני יודעת שפה מדברים על תשדירי פרסומת אבל אם אנחנו כבר מדברים על בועת תרגום וכתוביות, יש אלפי אנשים חירשים בישראל דוברי שפת סימנים, ובחוק כתוב רק 5%, והכתוביות זה מאה אחוז.

להלן תרגומם: פעם זה היה 10%, וירד ל-5%, ואני מרגישה שמדינת ישראל מתעלמת מהצרכים שלי.

להלן תרגומם: 5%, איך זה יכול להיות?

יעקב פרי: תודה.

<<שירלי פינטו: זו ממש בושה.

<<שירלי פינטו: >

מיקי לוי: אם נשנה עכשיו את לשון החוק, לא נצא מזה.

<אביטל סומפולינסקי: החוק היום, לגבי תוכניות הוא קובע שהחל מ-2013, מאה אחוז מהתוכניות צריכות להיות מלוות בכתוביות, ובסעיף 7, כשהוא מדבר על תרגום לשפת סימנים, החל מינואר 2007 באמת מדובר ב-5% בלבד.

<<שירלי פינטו: > זה כבר ישן.

<אביטל סומפולינסקי: יש סעיף שבעצם יש לגביו פרשנות האם כאשר תוכנית מלווה בשפת סימנים, חלה במקביל גם החובה ללוות אותה בכתוביות, וזה דיון שקיים, צריך לדעת אותו ברקע.

<<שירלי פינטו: > אני אשמח שנעשה ישיבה בקשר לזה.

<אביטל סומפולינסקי: בסעיף 10(ח), אם הוועדה תחליט לבטל לחלוטין את הפטור, לעניות דעתי עדיין אנחנו נצטרך לקבוע באופן פוזיטיבי שתשדירי פרסומות חייבים להיות מלווים בכתוביות או בשפת סימנים בגלל שהחוק עצמו מדבר במונחים של תוכניות.

<<שירלי פינטו: > אבל זה לא "או".

<<שירלי פינטו: זה גם וגם.

יעקב פרי: גם וגם היא רוצה.

<אביטל סומפולינסקי: החוק מדבר במונחים של תוכנית, ולכאורה, אם סעיף 10(ח) מבוטל, לא ברור בכלל שתשדירי פרסומות יהיו חייבים.

<אביטל סומפולינסקי: ולכן, לדעתי אם הרעיון הוא לעגן בחוק את החובה, צריך יהיה להלביש את זה באופן חיובי על הסעיפים הקיימים היום בחוק, ואז אפשר למעשה להשאיר את המצב הקיים היום ביחס לתוכניות, להשתלב בתוך החוק עם המאה אחוז וה-5%, והבעיה הרוחבית שקיימת לגבי שפת הסימנים צריכה להיפתר לא רק ביחס לתשדירי פרסומות אלא ברמה הכללית יותר.

יעקב פרי: אוקיי.

יעקב פרי: תודה.

יעקב פרי: שראל, בבקשה.

<<שירלי פינטו: > אפשר?

<לאה ורון: לא, לא.

יעקב פרי: שירלי, הבנו.

יעקב פרי: תודה רבה.

יעקב פרי: תהיה לך הזדמנות אם תרצי להגיד עוד משהו.

יעקב פרי: תודה רבה.

<<שירלי פינטו: > תודה.

<שראל אורן אוחנה: שלום.

<שראל אורן אוחנה: שראל, מעמותת נגישות ישראל.

<שראל אורן אוחנה: אנחנו יחד ואני מעדיף שאדם חירש ישמיע את קולו על פני אדם אחר.

יעקב פרי: אבל אתה רוצה להוסיף משהו?

<שראל אורן אוחנה: לא.

<שראל אורן אוחנה: אנחנו עם אותו הקול.

מיקי לוי: מילה וחצי כי אני עוזב.

מיקי לוי: מקסימום אחר כך נצטרך לתקן את החוק.

מיקי לוי: עכשיו לעצור אותו זה יהיה חבל.

יעקב פרי: בסדר.

יעקב פרי: הבהרת, שמענו, הבנו, הייתה התייחסות של היועצת המשפטית.

יעקב פרי: תודה רבה, מר לוי.

מיקי לוי: תודה רבה לכם.

יעקב פרי: יהונתן.

יעקב פרי: אני מבקש שכולם יציגו את עצמם.

יעקב פרי: שירלי פינטו היא מעמותת המרכז הישראלי ללימודי חירשות, ויהונתן שיוביץ, אני מבין שאתה מעמותת נגישות ישראל.

להלן תרגומם: נכון.

להלן תרגומם: אני מנהל את מחלקת "תעביר את זה הלאה בשפת הסימנים" של עמותת נגישות ישראל, ואני רוצה להוסיף לדברים של שירלי.

להלן תרגומם: מה שהיא אמרה זה נכון מאוד.

להלן תרגומם: חשוב מאוד להבין שלהבין את השמיעה זה כמו הבנה של ראייה, זה אותו דבר.

להלן תרגומם: אי-אפשר להבין רק חלק, צריך להבין את כל המכלול.

להלן תרגומם: אני רוצה להוסיף שבפרסומות יש לפעמים מוזיקה, לפעמים יש מוזיקה קצבית, משהו שמאיים, משהו חשוב, ואנשים כבדי שמיעה וחירשים לא יכולים להבין את המוזיקה הזאת.

להלן תרגומם: אז אם מוסיפים איזושהי כתובית שאומרת – עכשיו יש מוזיקה עם קצב מסוים, זה יכול להבהיר עוד דברים לאנשים חירשים וכבדי שמיעה.

להלן תרגומם: לפעמים יש כתוביות ומידע טקסטואלי שהוא לא קשור לכתוביות, ואז לפעמים זה משפיע וזה מפריע.

יעקב פרי: סליחה, אני רוצה להבין.

יעקב פרי: בשפת הסימנים אתה כן מבין או שומע או יכול להבין שיש פה מוזיקה קצבית?

להלן תרגומם: > כן, כי כמו שיש כתוביות שמודיעות את זה, המתורגמן יכול להגיד עכשיו שומעים רעש של גשם.

יעקב פרי: הבנתי.

<לאה ורון: מה שגם יכול להיאמר בכתובית, בסוגריים - עכשיו שומעים רעש של גשם.

יעקב פרי: יכול גם להיאמר בכתובית.

<<יהונתן שיוביץ: כן.

<<יהונתן שיוביץ: גם וגם, אבל שוב, זה לא מתנגש, זה לא סותר אחד את השני.

<<יהונתן שיוביץ: הדבר השני, לפעמים יש בטלוויזיה לא כתוביות אלא מידע אינפורמטיבי טקסטואלי, כתובים המון דברים וזה רץ, ולפעמים זה לא ברור כי זה מאוד קטן.

<<יהונתן שיוביץ: לפעמים זה לא נותן מספיק אינפורמציה ואפשר לפספס.

<<יהונתן שיוביץ: אז גם בזה אפשר אולי להגדיל קצת ושזה יהיה יותר ניגודי, זאת אומרת שהצבעים יהיו יותר מנוגדים ויהיה יותר קל לקרוא.

<<יהונתן שיוביץ: >

<שראל אורן אוחנה: נגישים לאנשים עם מוגבלות בראייה.

<<יהונתן שיוביץ: > נגישים לאנשים עם מוגבלות בראייה, כן, גם.

<<יהונתן שיוביץ: ואני רוצה להוסיף למה ששירלי אמרה, שבועת התרגום שהיא מאוד קטנה זה דבר מביך כי לא יכול להיות מצב שאני אשב בסלון שלי, ובמקום לשבת על הספה כמו כל בן אדם רגיל אני צריך לשבת כל כך קרוב לטלוויזיה ולהתאמץ בשביל להבין את מה שנאמר בתרגום לשפת סימנים.

<<יהונתן שיוביץ: אני צריך להבין כמו כל אדם, לשבת בנוחות שלי.

<<יהונתן שיוביץ: למשל, כשיש פרסומת שקשורה לחיסכון הפנסיוני, עכשיו מדברים על החיסכון לילדים או פנסיה של אנשים מעל גיל 60 שקשה להם לקרוא וזה מידע מאוד מאוד חשוב, וחשוב לעתיד של כולנו, לפנסיה, אז חשוב שיהיה תרגום נגיש.

יעקב פרי: תודה רבה, יהונתן.

יעקב פרי: אביטל, עמותת בקול.

רוזנאי: עורכת-דין אביטל ישר רוזנאי, סמנכ"לית ומנהלת תחום נגישות בעמותת בקול שמסייעת למתחרשים וכבדי שמיעה.

רוזנאי: באמת אמר אדוני ואמר נכון שמדובר בקהל רחב שאנחנו מדירים מעצם העובדה שלא יכול לצפות בתשדירי פרסומת, חשובים ככל שיהיו.

רוזנאי: לכן באמת אם אנחנו נשאיר את המתכונת הנוכחית כפי שהוצעה, של דקה, אנחנו הרי מעקרים מתוכן את החוק ואנחנו יכולים כולנו ללכת, פשוט חבל על הזמן שלנו.

רוזנאי: אני רק רוצה לציין, בטח אנחנו עוד נוסיף לשמוע כמו ששמענו בדיון הקודם שמדובר בעלויות וכסף, בריחה למחוזות אחרים של פרסום.

רוזנאי: אני רוצה לציין מה שציינו גם בדיון הקודם.

רוזנאי: מדובר בפעולה פשוטה, מינורית, עושים אותה פעם אחת לפרסומת שרצה אינספור פעמים, בעלות של מאות - - -

יעקב פרי: את מתייחסת, אביטל, לכתוביות.

רוזנאי: לכתוביות, להזנת כתוביות.

רוזנאי: אני לא בקיאה בשפת הסימנים, מודה, לגבי ההזנה של זה, אבל אני בטוחה שהעלויות לא עולות על זה בצורה משמעותית, אם בכלל.

רוזנאי: לגבי כתוביות, פעולה פשוטה שהעלות שלה היא כמה מאות בודדות של שקלים.

רוזנאי: אני לא יודעת כמה עולה להפיק פרסומת, אני רק יכולה לתאר שהרבה יותר מזה.

יעקב פרי: ברור.

רוזנאי: וגם צריך לזכור שיש כאן יתרון לחברות שמפרסמות, שבסופו של דבר הן חושפות את המוצרים שלהן - -

יעקב פרי: מרחיבות את הקהל.

רוזנאי: - - לקהל יעד רחב יותר.

רוזנאי: זה צריך להיות אינטרס של כולם.

רוזנאי: זה נהנה וזה לא חסר, בקיצור.

יעקב פרי: תודה רבה, אביטל.

יעקב פרי: עורך-דין מיכל גרוס, הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.

<מיכל גרוס: בוקר טוב.

<מיכל גרוס: אנחנו כמובן מברכים על כל הנגשה, הן של שידורים והן תשדירי פרסומת לבעלי מוגבלויות.

<מיכל גרוס: רק הערה קטנה.

<מיכל גרוס: כדאי לבדוק את המשמעויות הכלכליות עם הגופים שנוגעים בזה, קרי המפוקחים שלנו, מבחינת כמה יעלה להם לעשות את זה.

יעקב פרי: מיכל, עם כל הכבוד שאני רוחש לוועדת הכלכלה, ואני גם היום עומד בראשה, בדיון הזה זה לא תפקידה של ועדת הכלכלה.

<מיכל גרוס: לא, לא.

<מיכל גרוס: לבדוק עם הגופים.

<מיכל גרוס: אני לא אמרתי שזה תפקידה.

<אביטל סומפולינסקי: זומנו לדיון.

יעקב פרי: הגופים זומנו לדיון.

<מיכל גרוס: אני לא רואה פה היום נציגות של הגופים האלה.

יעקב פרי: הגופים זומנו לדיון.

<מיכל גרוס: זו הערת אגב.

יעקב פרי: אם הם מצאו לנכון לא להגיע, הם יכולים כנראה לעמוד בעלויות, אבל זו כמובן מסקנה שלי.

<מיכל גרוס: אני מדגישה שאנחנו כמובן מברכים על זה.

יעקב פרי: עוד משהו, מיכל?

<מיכל גרוס: כרגע לא.

יעקב פרי: ביקש יונתן בייסקי.

<יונתן בייסקי: בוקר טוב.

<יונתן בייסקי: יונתן בייסקי, אני מנהל תחום בכיר במועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין, הגוף שמפקח על השידורים הרב-ערוציים בהוט וביס.

<יונתן בייסקי: אני רוצה להתחבר למה שחברתי מהרשות השנייה אמרה, אני אתחיל מהסוף.

<יונתן בייסקי: אנחנו לא מתנגדים להצעה הזאת.

יעקב פרי: יפה.

<יונתן בייסקי: אנחנו צריכים כן להביא בחשבון ששוק הפרסום זה שוק שהוא אפילו לא בסטגנציה, זה שוק שהולך ומתכווץ משנה לשנה.

<יונתן בייסקי: זה הרי יחול על המפרסמים, כמו שנאמר פה, זה לא יגדיל את עוגת הפרסום שגם ככה מצטמצמת, אלא יצמצם אותה עוד יותר, ואת זה צריך להביא בחשבון.

יעקב פרי: למה זה יצמצם אותה עוד יותר?

<יונתן בייסקי: כי העלות של הפקה במאות שקלים על כל פרסומת תיפול על הגופים שאמורים לשלם על הפרסומת, לא על גופי השידור.

יעקב פרי: כן, אבל מצד שני אתה מרחיב באופן די דרמטי את מספר הצופים בפרסומת.

<יונתן בייסקי: אני לא בטוח.

יעקב פרי: למה?

יעקב פרי: טוב, לא חשוב.

<מיכל גרוס: לא.

<מיכל גרוס: לא באופן דרמטי.

יעקב פרי: לא דרמטי.

<מיכל גרוס: אם אני מבינה נכון את יונתן, גם ככה חלה זליגה של שוק הפרסום.

יעקב פרי: אוקיי.

יעקב פרי: אתה מרחיב.

<יונתן בייסקי: הבדל בינינו ובין הרשות השנייה – הרשות השנייה מפקחת על גופים, על 2 ו-10 שהם גופים חזקים.

דוד ביטן: בעיקרון, אנחנו מסכימים לעשות את זה מאפס.

יעקב פרי: יש לכם תמיכה של הקואליציה.

יעקב פרי: כל הקואליציה הגיעה.

<הדס אגמון: צריך לוודא, כי החלטת ועדת שרים הייתה - -

דוד ביטן: בניגוד להחלטת ועדת שרים.

<הדס אגמון: - - לבקש לחזור לוועדה.

יעקב פרי: שנייה.

יעקב פרי: גברתי, אומנם ראית את דוד ביטן וזה באמת - - -

דוד ביטן: בסדר.

דוד ביטן: תחזרי עם מה שאת רוצה לוועדה.

דוד ביטן: אנחנו בעד מאפס, אגיד לך למה.

דוד ביטן: כי כל הפרסומות זה 30 שניות, אז מה אתם רוצים מצד שני דקה וחצי, זה כאילו אין תחולה לחוק.

<הדס אגמון: אני רק רוצה לוודא.

יעקב פרי: דוד, אנחנו שמענו באמצע את יונתן בייסקי.

דוד ביטן: אני הולך לוועדת הכנסת.

יעקב פרי: אולי תשב אצלי דקה, תשתה כוס סודה.

יעקב פרי: בינתיים נשמע את יונתן.

דוד ביטן: זו גם לא עלות גבוהה.

<יונתן בייסקי: הרשות השנייה מפקחת על גופי תקשורת שהם גדולים וחזקים, 2 ו-10.

<יונתן בייסקי: המועצה לשידורי כבלים ולוויין מפקחת על ארבעה ערוצים שמותר להם לשדר פרסומות בכבלים ובלוויין, שזה 9, 20, 24 ו-30.

<יונתן בייסקי: אלה ערוצים שהם קטנים, ובאופן טבעי המפרסמים שלהם הם מפרסמים קטנים.

<יונתן בייסקי: מי שנוהג לצפות למשל בערוץ הייעודי בשפה הערבית, באפיק 30, המפרסמים שם זה ממש חנויות מקומיות בג'סר א-זרקא או עסקים קטנים שבשבילם ההוצאה של עוד מאות שקלים לפרסומת יכולה להיות ההבדל בין אם לפרסם ובין אם לא, וצריך לקחת את זה בחשבון.

יעקב פרי: יונתן, רק בקריאת ביניים.

יעקב פרי: אנחנו זימנו לדיון, ואם הערוץ הערבי או ערוץ אחר, או מפרסמים, חושבים שיש בזה נטל, מן הראוי היה שיבואו ויגידו את דברם.

יעקב פרי: ברגע שהם לא באו אני אלך קדימה לפי מה שאני חושב שצריך לקרות.

<יונתן בייסקי: אני לחלוטין מסכים עם היושב-ראש.

יעקב פרי: תודה.

<יונתן בייסקי: עם זאת, אני הרגולטור ואני גם צריך להביע את תפקידי.

<יונתן בייסקי: ההערה האחרונה ממש בשורה.

<יונתן בייסקי: שפת סימנים לדעתנו זה דבר שהוא לא מתאים לפרסומות, זה מדיום שהוא לא מתאים.

<יונתן בייסקי: במקרה הזה לדעתנו כתוביות זה נטל שהוא ראוי.

<יונתן בייסקי: המדיום הזה של הבועה בתוך פרסומות, לאלץ את כל גופי השידור לעשות feed נפרד לכל הפסקת פרסומת, אם כל פרסומת תפיק לעצמה את שפת הסימנים יהיה הבדל בין break ל-break, לדעתנו כתוביות זה מדיום שיותר מתאים לפרסומות ולא שפת סימנים.

יעקב פרי: אוקיי.

יעקב פרי: אני מאוד מודה לך.

להלן תרגומם: אפשר להגיב ליונתן?

להלן תרגומם: >

יעקב פרי: לא.

יעקב פרי: אני אתן לכם.

<לאה ורון: אני רק מעוניינת להגיב ביחס למוזמנים ולהפנות את תשומת לב הנוכחים לרשימה הארוכה של המוזמנים לישיבה הזאת.

<לאה ורון: חלקם מצאו לנכון להגיע וחלקם מצאו לנכון שלא להגיע.

יעקב פרי: ולכן אנחנו נתקדם בנושא הצעת החוק כאילו שכולם הגיעו, ואלה שלא הגיעו, כנראה שאו פחות אכפת להם, או פחות כואב להם בכיס.

יעקב פרי: גברתי.

<הדס אגמון: שמי הדס אגמון, מחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים.

<הדס אגמון: חשוב לי רק לציין במישור הפרוצדורלי שעמדת ועדת שרים הייתה לתמוך בקריאה טרומית ושההצעה תחזור לוועדת שרים.

<הדס אגמון: לכן, במישור הזה אני מבקשת שלא נצביע היום כדי שתינתן לנו ההזדמנות לבדוק את ההחזרה לוועדת שרים.

<הדס אגמון: זה דבר אחד.

דוד ביטן: זה הולך כך, שאנחנו מצביעים ואחר כך אתם מביאים את זה לוועדת שרים.

<הדס אגמון: אבל לאשר לשנייה שלישית ואחר כך לחזור לוועדת שרים זה כבר - - -

דוד ביטן: ככה זה.

<הדס אגמון: בסדר.

<הדס אגמון: אני רוצה להגיד משהו במישור התוכן.

דוד ביטן: הנוהל הזה קיים.

דוד ביטן: אנחנו מצביעים.

דוד ביטן: אחרי שמביאים את זה לאישור הכנסת זה בא אליכם.

דוד ביטן: אין סתירה בינינו.

יעקב פרי: הדס ידידתי, אני נתבקשתי להכין את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית.

יעקב פרי: אם ישנה החלטה של הממשלה שלפני שיביאו את זה למליאה - -

דוד ביטן: לפני ההצבעה הם יבואו אלינו.

יעקב פרי: - - זה יבוא לוועדת שרים, יביאו לוועדת שרים.

דוד ביטן: אני לא שם את זה למליאה.

יעקב פרי: אני לא עובד אצל הממשלה, אני אמור לפקח על פעולות הממשלה.

יעקב פרי: ככה אני מבין.

<הדס אגמון: האמירה שלי מכוונת לזה שעמדת ועדת שרים שמחייבת את הקואליציה היא - - -

דוד ביטן: אמרתי.

דוד ביטן: אנחנו לא נביא את זה למליאה.

<הדס אגמון: בסדר גמור.

<הדס אגמון: דבר שני, לתוכן ההצעה.

<הדס אגמון: אני רוצה להדגיש שוב את מה שאמרה היועצת המשפטית, שאם אנחנו הולכים בכיוון של בעצם לבטל את הפטור לחלוטין, אני בכל זאת מבקשת שתינתן לנו הזדמנות לבדוק את הצורך בתיקוני נוסח כי זה מעלה את החשש משום שהמילה "פרסומת" לא תופיע בכלל בחוק, ואז עלול להתקבל הרושם שהחוק חל רק על תוכניות ולא על פרסומות.

<הדס אגמון: זה החשש שהעלתה היועצת המשפטית, ועליו אני חושבת שחייבים לתת מענה כדי ששכרנו לא יצא בהפסדנו.

יעקב פרי: הדס, כשאת קוראת את הכותרת של החוק כתוב הצעת חוק שידורי טלוויזיה וכו', החלת החוק על פרסומות שאורכן אינו עולה על דקה.

יעקב פרי: למה יש חשש?

<הדס אגמון: נכון, אבל זה השם של התיקון.

<הדס אגמון: אחר כך, כשיקראו את החוק בנוסח המשולב שלו, מה שנקרא, לא יראו, לא יהיה זכר למה שאתה אומר.

יעקב פרי: הבנתי.

<הדס אגמון: ואז יכול להיות, זאת תהיה טענה פרשנית אבל יכול להיות שאפשר לתת לזה מענה פוזיטיבי.

<לאה ורון: וגם צריך להפנות את תשומת לבם של חברי הכנסת שהצעת החוק אושרה לקריאה הראשונה ביולי 2016, זאת אומרת אפשר היה לדון בה ואפשר היה להביא אותה לוועדות שרים וכו' גם אחרי הקריאה הראשונה, לנצל את הזמן של שובה של הכנסת מהפגרה ושהיא הגיעה לדצמבר 2016, ובכל אותם חודשים ארוכים לטפל בהצעת החוק.

דוד ביטן: יותר מזה, אדוני.

דוד ביטן: החלטת ועדת שרים, שזה יבוא לאישור לפני קריאה ראשונה, וזה הובא כנראה לאישור.

יעקב פרי: לפני שנייה שלישית.

דוד ביטן: אתה בטוח?

דוד ביטן: זה מה שכתוב?

יעקב פרי: כן.

דוד ביטן: זה באמת חוק של המלחמה בטרור, החוק הזה.

דוד ביטן: באמת, לא צריך להגזים.

<הדס אגמון: שלא יתקבל הרושם שאנחנו מתנגדים.

דוד ביטן: אני רק רוצה דבר אחד להגיד.

דוד ביטן: שהחלטת ועדת שרים, שהייתה שלוש דקות, אנחנו הורדנו את זה בקריאה טרומית – עלה השר לוין ואמר דקה וחצי.

דוד ביטן: אחרי שביררנו, בעצם רוב הפרסומות הן לא יותר מ-30 שניות, אז אנחנו לא נחוקק חוק שאין מה ליישם אותו.

דוד ביטן: ולגבי נושא הכסף, ודאי שהטיפול במוגבלויות עולה כסף, אין מה לעשות.

דוד ביטן: לפעמים זה חל על הציבור ולפעמים זה חל על הפרטי.

דוד ביטן: אין מה לעשות עם זה, צריך להבין שצריך ללכת לקראתם, גם אם זה עולה כמה מאות שקלים לפרסומת.

<הדס אגמון: שלא יתקבל הרושם שצריך לשכנע אותי.

<הדס אגמון: אני עוסקת בתחום הזה שנים במשרד.

יעקב פרי: לא, הדס, חבל על הוויכוח וחבל על הזמן.

יעקב פרי: אנחנו ניכנס להקראה ואנחנו נקבע, הוועדה בראשותי תקבע שלפני שזה יובא לוועדת השרים, משרד המשפטים יתקן את אותם דברים שהוא צריך לתקן על מנת שלא יסתבר שזה לכל התוכניות אלא רק פרסומות.

דוד ביטן: לא, זה לא הולך ככה.

דוד ביטן: אנחנו נגיד מה אנחנו רוצים והם יקבעו את הנוסח.

יעקב פרי: הבנתי.

דוד ביטן: הם יעשו את הנוסח ביניהם.

דוד ביטן: בסדר, אין בעיה.

יעקב פרי: מקובל.

דוד ביטן: אתה אומר מה אתה רוצה והם מתקנים אחר כך.

<אביטל סומפולינסקי: מה שהממשלה צריכה לעשות במישור שלה זה הממשלה צריכה לעשות במישור שלה, אבל אם העיקרון שהוועדה מצביעה עליו הוא שתשדירי פרסומת מהשנייה הראשונה יהיו מלווים בכתוביות – אני שמה רגע את נושא הכתוביות – המשמעות היא שמלבד ביטול הפטור, צריך לקבוע באופן פוזיטיבי.

דוד ביטן: מה זה פרסומת?

<אביטל סומפולינסקי: לא.

<אביטל סומפולינסקי: צריך לקבוע באופן פוזיטיבי בסעיף 3 שאומר שהחל מה-1 בינואר 2013, מאה אחוז מהתוכניות יהיו מלוות - - -

דוד ביטן: 17' אולי.

<אביטל סומפולינסקי: הסעיף אומר היום שמה-1 בינואר 2013, מאה אחוז מהתוכניות יהיו מלוות בכתוביות.

<אביטל סומפולינסקי: צריך להוסיף לחובה הזאת – כמובן, תחילת החוק לא תהיה מה-1 בינואר אבל צריך להוסיף מהחובה של המאה אחוז גם תשדירי פרסומות וצריך לכתוב את זה במפורש.

<אביטל סומפולינסקי: לגבי שפת סימנים, גם כאן אני לא רואה מניעה להכניס באותו תמהיל שקיים היום, אותם 5%, להוסיף לתוכניות גם תשדירי פרסומות, אבל זה כמובן - - -

דוד ביטן: מה זה התמהיל של ה-5%?

<אביטל סומפולינסקי: סעיף 7 היום קובע ש-5% מהתוכניות צריכות להיות מלוות בשפת סימנים.

יעקב פרי: בסדר.

יעקב פרי: אנחנו לא נשנה את התמהיל, אנחנו רק נכלול גם פרסומות.

<אביטל סומפולינסקי: עוד נקודה אחת.

דוד ביטן: לא הבנתי.

דוד ביטן: אם אנחנו אומרים מאה אחוז כן, אז אחר כך יש תמהיל, שחלק כן וחלק לא?

<אביטל סומפולינסקי: לא.

<אביטל סומפולינסקי: החוק קובע בסעיף 3 מאה אחוז מהתוכניות צריכות להיות מלוות בכתוביות.

<אביטל סומפולינסקי: סעיף 7 קובע גם כמה אחוזים מהתוכניות צריכות להיות בשפת סימנים.

<שראל אורן אוחנה: אבל השאלה, אם את מכלילה את הפרסומות בפנים, האם זה אומר שזה מוריד את אחוז התוכניות שיהיו מתורגמות לשפת הסימנים.

יעקב פרי: אז נדאג שייכתב שלא יורידו.

<הדס אגמון: צריך לשבת ולכתוב את זה.

יעקב פרי: ברור.

יעקב פרי: רבותי, אני נכנס להקראה.

<אביטל סומפולינסקי: עוד נקודה אחת שצריכה להתברר, וזה מועד התחילה של החוק והתחולה של החוק.

<אביטל סומפולינסקי: על אף שלא מדובר במעמסה - - -

דוד ביטן: נעשה 1 במרס אולי.

דוד ביטן: לא נספיק.

<אביטל סומפולינסקי: גם צריך לאפשר זמן היערכות לפרסומות וגם צריך להתמודד עם הפרסומות שקיימות כבר היום.

דוד ביטן: לא משנה, פה אפשר ללכת לקראת.

יעקב פרי: אז ניתן שלושה חודשים או ארבעה חודשים, לא אכפת לי, לתחולה.

<אביטל סומפולינסקי: יכול להיות שנותנים תקופה ארוכה יותר.

דוד ביטן: כמה זמן את רוצה?

<אביטל סומפולינסקי: אני?

דוד ביטן: תגידי מה ההמלצה.

יעקב פרי: מה את מציעה, אביטל?

<אביטל סומפולינסקי: אני חושבת שאם אנחנו נלך על תקופה של 120 יום, זה הגיוני - -

יעקב פרי: בסדר גמור.

<אביטל סומפולינסקי: - - לדרוש, אבל צריך לשמוע.

יעקב פרי: אני לא חושב שצריך להתעורר ויכוח, יהיה 120 יום או 140 יום.

<אביטל סומפולינסקי: והאם אנחנו מחילים את זה רק על הפרסומות שמתחילות את השידור שלהן החל מיום פרסום החוק או דורשים אחורה, תחזירו חזרה את הפרסומות.

יעקב פרי: זו בעיה קצת יותר כבדה – צריך לנסח את זה – האם אנחנו דורשים להחיל את זה כבר על פרסומות שמשודרות או על פרסומות חדשות שיתחילו להיות משודרות מיום תחילת החוק.

יעקב פרי: נכון?

<אביטל סומפולינסקי: כן.

יעקב פרי: אם את שואלת אותי, לא נחזיר את זה חזרה.

יעקב פרי: נפתח עידן חדש, לא נלך רטרואקטיבית.

<אביטל סומפולינסקי: זאת אומרת, שהחובה ללוות את תשדירי הפרסומת בכתוביות וסימנים תתחיל בעוד 120 יום והיא תחול על כל פרסומת שהחלה את שידוריה מיום פרסום החוק.

יעקב פרי: נכון.

<אביטל סומפולינסקי: זאת אומרת, מי שמתחיל את הפרסום שלו עוד 120 יום או מי שמחיל את הפרסום - - -

יעקב פרי: מי שמתחיל את הפרסום שלו מתחילת החוק.

<אביטל סומפולינסקי: זאת אומרת, מעוד 120 יום.

יעקב פרי: נכון.

<אביטל סומפולינסקי: כל פרסומת שמתחילה מעוד 120 יום, חדשה, תהיה חייבת.

יעקב פרי: כן.

יעקב פרי: אנחנו לא יכולים ללכת רטרואקטיבית, זה בלגן לא נורמלי, ואנחנו פותחים עידן חדש.

יעקב פרי: זה ייקח כמה חודשים עד שכל הפרסומות יהיו עם כתוביות.

יעקב פרי: בסדר?

דוד ביטן: בסדר גמור.

<אביטל סומפולינסקי: וגם ביחס להחלה הפוזיטיבית, זאת אומרת כשהוועדה משלבת בסעיף 3 הקיים ובסעיף 7 הקיים, הרעיון הוא שהאחוזים יימדדו על תשדיר פרסומת לא כחלק מתוכנית אלא רק על תשדיר הפרסומת.

יעקב פרי: ברור.

יעקב פרי: מי מקריא?

יעקב פרי: נקריא אנחנו, אביטל תקראי את.

<קריאה: יש כאן אנשים שאין להם את ההצעה.

<לאה ורון: הוועדה איננה מחלקת את הצעות החוק.

<לאה ורון: אנשים אמורים להוריד אותן מאתר הוועדה אבל אנחנו נחפש את הצעות החוק וניתן לכם.

<לאה ורון: אנחנו לא אמורים להכין למוזמנים את הצעות החוק.

<הדס אגמון: אנחנו יכולים לבקש שהוועדה לא תצביע היום כי יש פה הרבה שאלות שעולות?

<הדס אגמון: אנחנו רוצים שתינתן הזדמנות לייעוץ המשפטי להביא נוסח שנראה אותו לפני שמצביעים.

יעקב פרי: תראי, החוק הזה מתגלגל מיולי.

<הדס אגמון: עלו פה עכשיו הרבה שאלות חדשות, היו פה הרבה תיקונים חדשים.

יעקב פרי: תראי, את שמה אותי במין מצב כזה של בשביל מה התכנסנו.

יעקב פרי: ידעתם על מה אנחנו הולכים לדון.

<הדס אגמון: לא נכון.

יעקב פרי: למה לא?

<ניצן לבנה: כי זה לא הנוסח שהועלה.

<אביטל סומפולינסקי: כתוב בדברי ההסבר.

<הדס אגמון: אבל הכוונה עכשיו היא להצביע על משהו אחר.

<הדס אגמון: שלא יתקבל הרושם, אנחנו כמובן בעד - - -

<לאה ורון: לשם כך מתקיים דיון בוועדה, מועלות הצעות, הוועדה בוחנת את ההצעות ומחליטה על מה היא מצביעה.

יעקב פרי: נכון.

<לאה ורון: בכל הצעת חוק, לא הנוסח שהונח לפניה הוא הנוסח שעולה לקריאות השונות במליאה.

<לאה ורון: לשם כך מתכנסות ועדות של כנסת עם כל המוזמנים, שהשחיתו את זמנם והגיעו לדיון.

<הדס אגמון: אני לא חושבת שהם השחיתו את זמנם ואני חושבת שיהיה נכון - -

<לאה ורון: אם הוועדה לא תצביע הם יצטרכו להגיע שוב.

<הדס אגמון: - - אם תהיה לכולנו שהות לגבש את הנוסח ושהוועדה תראה את הנוסח כשהיא מצביעה עליו.

<רן שטרית: רן שטרית, ראש מטה שר התקשורת.

<רן שטרית: אני הייתי אחראי, בין היתר, להסכמה עם חבר הכנסת המציע, עם חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

<רן שטרית: עד היום, זו הפעם הראשונה שאנחנו שומעים שמבטלים את הפטור לגמרי.

<רן שטרית: לביטול הפטור לגמרי יש השלכות שונות מאשר קיצוץ הזמנים.

<רן שטרית: ולכן, מה שהייעוץ המשפטי ניסה כאן להגיד, שהם מבקשים את הזמן כי יש השלכות של אחוזים, אחוזי הכתוביות מול התרגום הסימולטני, יש משמעויות של נוסח.

<רן שטרית: הם לא סתם ככה מנסים חלילה להשחית את זמן הוועדה.

<רן שטרית: זה שינוי מההסכמה ולכן הממשלה לא הייתה מוכנה לנושא הזה.

<רן שטרית: שוב, זו כמובן פררוגטיבה, למותר לציין.

יעקב פרי: כמה זמן הממשלה צריכה בשביל להיות מוכנה עם הנוסח אחרי ששמעתם פה את כל ההסכמות?

<לאה ורון: לוועדה אין זמן לזה.

<לאה ורון: יש לה רשימה ארוכה של הצעות חוק.

<לאה ורון: שיתכבדו ויגישו אחר כך הסתייגויות או בקשה לדיון מחדש השרים שיגישו אם תהיה להם בעיה עם זה.

<לאה ורון: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו לקיים עוד ועוד דיונים.

יעקב פרי: אנחנו נעשה את הדבר הבא.

יעקב פרי: אנחנו נעשה הקראה, נשמע אם יש הערות להקראה הנוכחית, ואם יש דברים שאני אחליט להצביע עליהם, תוכלו להגיש הסתייגויות ואנחנו נתקן אותם.

<רן שטרית: אני מודה לאדוני.

<רן שטרית: תודה.

<אביטל סומפולינסקי: "הצעת חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים) (תיקון מס' 6) (תשדיר פרסומת שאורכו אינו עולה על דקה(, התשע"ו-2016.

<אביטל סומפולינסקי: הסעיף היום אומר – תיקון סעיף 10.

<אביטל סומפולינסקי: לפני זה יבוא תיקון סעיף 3 וישולב בסעיף קטן (א) שלו: בנוסף לתוכניות יהיה כתוב "ובכל תשדיר פרסומת".

<אביטל סומפולינסקי: אנחנו נשב כמובן על הנוסח עם משרדי הממשלה בשביל להבהיר את העיקרון שאומר שמאה אחוז מתשדירי הפרסומת, בלי לגרוע מכל האחוזים שיהיו לגבי התוכניות, יהיו מלווים בכתוביות.

יעקב פרי: צייני עוד פעם את הסעיף.

<אביטל סומפולינסקי: סעיף 3 לחוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים).

<ניצן לבנה: אין את המילה "תוכניות".

<קריאה: יש משדר טלוויזיה.

<מיכל גרוס: צריך להוסיף בהגדרה.

<יונתן בייסקי: אין הגדרה למשדר פרסומת.

<מיכל גרוס: צריך להוסיף בהגדרות.

<אביטל סומפולינסקי: לא.

<אביטל סומפולינסקי: תשדיר פרסומת, אם אנחנו עכשיו הולכים על הגדרה של "תשדיר פרסומת", זו הגדרה מאוד מורכבת מה זה תשדיר פרסומת.

<אביטל סומפולינסקי: היא כמובן תשפיע באופן רוחבי.

<אביטל סומפולינסקי: אפשר לדעתי להסתפק בעובדה שכל רגולטור אחראי על המפוקחים שלו, יש לכל רגולטור את ההגדרה שלו מהו תשדיר פרסומת.

<יונתן בייסקי: אצלנו אין.

<יונתן בייסקי: עד היום אין הגדרה.

<אביטל סומפולינסקי: איך אתם מפקחים על הפרסומות של הערוצים שמותרים בפרסומת?

<אביטל סומפולינסקי: לפי מה אתם עושים את זה?

<יונתן בייסקי: לפי כללים שקיימים אצלנו אבל אין הגדרה ספציפית ל"פרסומת" אצלנו.

<מיכל גרוס: אני יכולה להציע את ההגדרה שלנו.

<לאה ורון: אז שיבחנו את זה ושיבדקו.

<מיכל גרוס: מכללי הרשות השנייה, שיבוץ תשדירי פרסומות.

<יונתן בייסקי: אני גם חושב שהרשות השנייה, טוב שהיא תציע כי החלק המהותי של שוק הפרסום נמצא אצלם.

<מיכל גרוס: אתם רוצים לשמוע את ההגדרה?

<לאה ורון: תשאירו לרשות השנייה לכבלים וללוויין לטפל בזה.

יעקב פרי: זה לא עניין שלנו.

יעקב פרי: תתכנסו שניכם, אתם ברשות השנייה, ותקבעו מה זה תשדיר פרסומת.

יעקב פרי: הוועדה לא תיכנס לזה.

<לאה ורון: נכון.

<לאה ורון: ואיך אתם מפקחים על הביצוע.

<יונתן ביסקי: אני חושב שכדאי קודם להגדיר ואולי אז להגיע.

יעקב פרי: נכון.

יעקב פרי: בסדר.

<אביטל סומפולינסקי: החוק משתמש היום במונח של תשדיר פרסומת.

יעקב פרי: ומה הוא אומר?

<מיכל גרוס: אין שם הגדרה בחוק.

<אביטל סומפולינסקי: משרד התקשורת.

<ניצן לבנה: מבחינתנו אין בעיה שזה לא יוגדר פה.

יעקב פרי: אין לכם בעיה?

<לאה ורון: משרד התקשורת אומר שאין בעיה שזה לא יוגדר.

יעקב פרי: אם אין בעיה, אז אין בעיה.

<לאה ורון: את עורכת-דין לבנה?

<ניצן לבנה: כן.

<אביטל סומפולינסקי: ובסעיף 7, שמדבר על ליווי תוכנית בתרגום לשפת סימנים בשיעורים של 5%, יתווסף גם ליווי תשדיר פרסומת בתרגום לשפת סימנים בשיעור של 5%.

יעקב פרי: כלומר, אנחנו לא מעלים את התמהיל.

יעקב פרי: מכניסים רק פרסומת גם לאחוזים הקיימים.

<אביטל סומפולינסקי: לאחוזים הקיימים, כשהמאה אחוז הוא מאה אחוז של תשדירי הפרסומת ולא מאה אחוז של תשדירי הפרסומת והתוכניות.

יעקב פרי: אוקיי.

יעקב פרי: אתם הבנתם את זה?

<הדס אגמון: אני הבנתי את זה.

<אביטל סומפולינסקי: לגבי סעיף קטן (ח) של סעיף 10, הוא יבוטל משום שהסעיף אומר: הוראות חוק זה לא יחולו על תשדיר פרסומת שאורכו אינו עולה על חמש דקות.

יעקב פרי: חמש דקות, את זה אנחנו מבטלים.

<אביטל סומפולינסקי: <זה הליבה.

<אביטל סומפולינסקי: הוא מבוטל.

<אביטל סומפולינסקי: >

יעקב פרי: סעיף 10(ח) מבוטל.

<אביטל סומפולינסקי: נכון.

<אביטל סומפולינסקי: סעיף קטן (ח) של סעיף 10.

<אביטל סומפולינסקי: עיקרון נוסף שהוועדה החליטה זה שהחוק ייכנס לתוקף בתוך 120 יום מיום פרסום החוק, והוא יחול רק על פרסומות שיחלו לשדר בפעם הראשונה באותו גוף משדר מיום כניסת החוק לתוקף.

<אביטל סומפולינסקי: לכן, עוד 120 יום, פרסומות שכבר נמצאות בקנה ימשיכו כרגיל, ורק הפרסומות החדשות, בעוד 120 יום החובה החדשה תחול לגביהן.

יעקב פרי: מצוין.

יעקב פרי: יש עוד משהו שאתם רוצים להגיד לפני שאני מסכם?

להלן תרגומם: אני רוצה להוסיף.

להלן תרגומם: קודם כול, תודה רבה על הדיון החשוב הזה, ואני רוצה להוסיף למה שיונתן ממועצת הכבלים והלוויין אמר.

להלן תרגומם: הוא אמר ששפת סימנים לא מתאימה לפרסומת, אז זה כאילו להתעלם מקיום של אדם.

להלן תרגומם: פרסומות לא מתאימות למדיה.

להלן תרגומם: מה זה?

להלן תרגומם: לא מדברים על זה.

להלן תרגומם: מדברים על הנגשה והבנה של שפה של בן אדם, וזה כבר לא קשור לגודל או דברים כאלה, זה אפשר לפתור בכמה דקות של ישיבת צוות, אבל לקבוע אם זה מתאים או לא מתאים למדיה, זה קשור לנגישות של הבן אדם ולהבנה שלו.

להלן תרגומם: 50,000 אנשים חירשים בישראל זה לא דיון.

להלן תרגומם: אני רוצה גם להוסיף שמאוד חשוב, אני מבין שמאוד קשה להנגיש מאה אחוז של פרסומות אבל אני חושב שאולי כדאי כן לתת קדימות לפרסומות של משרדים ממשלתיים שנותנים מידע חשוב לפרטים שקשורים גם לאנשים חירשים.

להלן תרגומם: לפעמים יש פרסומת, הודעות של מצבי חירום וכאלה דברים, וחשוב שזה יונגש – גם בשפת סימנים וגם בכתוביות.

<מיכל גרוס: גם כדאי להכניס את העניין של תשדירים למען הציבור, מה שנקרא "זמן קהילה".

יעקב פרי: בסדר.

יעקב פרי: רבותי.

<יונתן בייסקי: אני יכול להשיב?

יעקב פרי: לא, לא.

יעקב פרי: משרד המשפטים שמע את הבקשה של שפת הסימנים ושמע גם מה הייתה התייחסות הוועדה.

יעקב פרי: יחד עם זאת, בתשדירים, מה שאנחנו קוראים תשדירי שירות, תשדירים לקהילה, תשדירים שעושים משרדים ממשלתיים – חיסכון באנרגיה, כל מיני דברים מהסוג הזה – אני חושב שצריך לשקול בחיוב את הוספת שפת הסימנים כי זה שירות לציבור, זה לא פרסומת - -

<שירלי פינטו: תודה רבה, היושב-ראש.

יעקב פרי: - - לצורך מכירת מוצר כזה או אחר או קידום.

יעקב פרי: זה באמת שירות לאזרח, ולאזרחים עם מוגבלויות מגיעה אותה התייחסות ולא פחות מאשר לאחרים.

יעקב פרי: אז אני מציע שבניסוח – אתם הרי תנסחו – מה שנעשה עכשיו זה הדבר הבא.

יעקב פרי: אנחנו נצביע על ההסכמות שסיכמה אותן עורכת-הדין אביטל.

<לאה ורון: סומפולינסקי.

יעקב פרי: אנחנו נבקש מכם לשבת עם אביטל ולנסח את הצעת החוק בנוסח ההסכמות שלנו.

יעקב פרי: אני מוסיף להסכמות גם את הבקשה של תשדירי שירות למען הקהילה.

<לאה ורון: ככה הם נקראים, עורכת-הדין גרוס?

<לאה ורון: תשדירים למען הקהילה?

<מיכל גרוס: אצלנו זה זמן קהילה, זה תשדירים למען הציבור.

<לאה ורון: יש לזה הגדרה.

יעקב פרי: אלה תשדירים בדרך כלל שעושים אותם משרדי הממשלה.

<מיכל גרוס: "תשדיר לשירות הציבור" - תשדיר או הודעה לשירות הציבור שאינו מיועד לקדם עניין מסחרי של גוף כלשהו, המשודר בלא תמורה, בין על-ידי בעל הזיכיון ובין על-ידי הרשות.

יעקב פרי: יפה.

יעקב פרי: אני מבקש להוסיף שם את שפת הסימנים.

<שירלי פינטו: (מחיאות כפיים).

<אביטל סומפולינסקי: של התשדירים למען - - -

<לאה ורון: למען הקהילה.

<אביטל סומפולינסקי: למען הקהילה, שבמימון ממשלתי?

יעקב פרי: בדרך כלל עושה את זה הממשלה.

<מיכל גרוס: ממש לא בהכרח.

יעקב פרי: בדרך כלל.

יעקב פרי: בדרך כלל עושים את זה הממשלה – משרד האנרגיה, משרד המדע.

רועי פולקמן: זה יכול להיות כל מיני.

יעקב פרי: בסדר.

יעקב פרי: אוקיי.

<מיכל גרוס: אצלנו זה לשיקול דעתנו.

<קריאות: - - -

יעקב פרי: אני מסביר.

יעקב פרי: תשדירי שירות למען הציבור והקהילה, אני חושב שרובם נעשים על-ידי משרדי ממשלה, אבל גם אם לא על-ידי משרדי ממשלה, תוסף שפת סימנים.

יעקב פרי: מה כל כך מסובך?

<קריאה: שינוי בחוק.

יעקב פרי: למה לסבך כל דבר?

יעקב פרי: אני חושב שאפשר יהיה למצוא ניסוח - -

<הדס אגמון: אני לא חולקת.

יעקב פרי: - - ואני סומך עליכם שהניסוח ישביע את רצוננו.

<לאה ורון: ישקף את החלטת הוועדה.

<הדס אגמון: אני לא חולקת כמובן על החשיבות של הנושא, אני רוצה רק לומר שני דברים.

<הדס אגמון: אחד, שאנחנו צריכים לבדוק כי יכול להיות שכבר יש לזה מענה בתקנות נגישות השירות.

יעקב פרי: על אחת כמה וכמה.

<הדס אגמון: ודבר שני, שבכל אופן, זה כבר חריגה מגדרה של הצעת החוק הפרטית הזאת.

יעקב פרי: בסדר.

<הדס אגמון: ולכן יש פה נושא חדש.

<הדס אגמון: אנחנו נצטרך לבדוק.

<שראל אורן אוחנה: גם אם זה מופיע בתקנות זה לא מונע לרשום את זה שוב.

<הדס אגמון: זאת לא הצעת החוק הזו.

יעקב פרי: הדס, תקשיבי.

יעקב פרי: רוב הצעת החוק, כל הצעת החוק הזאת נועדה לשלב אוכלוסיות עם מוגבלות בכלל הציבור בנושא הזה של הפרסומות.

יעקב פרי: בתוך נושא הפרסומות אני לא רוצה לחייב את חברת אסם או חברת מסקרה לעיניים שמוכרת מוצר מסוים, לחייב אותם בשפת הסימנים.

יעקב פרי: שמענו את הקשיים שאמר אותם יונתן, ואני מניח שהם נכונים.

יעקב פרי: לעומת זאת, בתשדירי פרסום או תשדירי שירות שמדברים על חיסכון באנרגיה, שמדברים על חיסכון בחשמל, מים, דברים מן הסוג הזה - - -

<טל בוסידן: פיקוד העורף, זהירות בדרכים.

יעקב פרי: פיקוד העורף, דברים כאלה, אני חושב שאוכלוסייה של כבדי השמיעה, אוכלוסייה של חירשים, אוכלוסייה של מוגבלויות, הם צריכים לקבל את אותו יחס, את אותו טיפול, את אותו קשב שאנחנו נותנים גם לשאר.

יעקב פרי: אני לא חושב שצריכה להיות, לא בעיה כלכלית חמורה ולא בעיה ניסוחית.

יעקב פרי: שבו על המדוכה, תכניסו את זה ובזה נגמר הסיפור.

<הדס אגמון: צריך להכניס את האוצר לסיפור.

<הדס אגמון: אלה דברים שלא היו על השולחן עד עכשיו.

יעקב פרי: תכניסו את האוצר – לא תהיה הצעת חוק.

<לאה ורון: הנציגים של האוצר הוזמנו לישיבת הוועדה.

<לאה ורון: הם פשוט הוזמנו.

<הדס אגמון: אבל לא היה ניסוח.

<לאה ורון: אם הם בחרו לא להגיע, זה עניין שלהם.

יעקב פרי: אני מצביע.

<אביטל סומפולינסקי: אני רק רוצה להבהיר שהרעיון בתשדיר למען הציבור או הקהילה הוא שתתווסף החובה של שפת הסימנים בנוסף לחובה שהוא יהיה עם כתוביות.

יעקב פרי: כן.

יעקב פרי: הוועדה מצביעה על העקרונות שלובנו ונקבעו, מבקשת.

יעקב פרי: לפי דעתי, אני המצביע היחידי, אז אני גם בעד.

<לאה ורון: לא.

<לאה ורון: למה?

<לאה ורון: שני חברי הכנסת הם חברים נכבדים של הוועדה.

יעקב פרי: ואתם חברי ועדת הכלכלה.

רועי פולקמן: באנו במיוחד.

יוסי יונה: ברור.

יעקב פרי: איזה הצלחה.

יעקב פרי: חשבתי שבאתם לדיון השני.

יוסי יונה: גם לזה.

אז אני שואל: הצבעה

אז אני שואל: העקרונות שסוכמו בישיבת הוועדה בדבר הצעת חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים) (תיקון מס' 6) (תשדיר פרסומת שאורכו אינו עולה על דקה), התשע"ו-2016, נתקבלו.

יעקב פרי: אנחנו מבקשים שההחלטות האלה ינוסחו בהתאם להחלטות של הוועדה, הצעת החוק תועלה לקריאה השנייה והשלישית והממשלה תחליט איך היא רוצה לעשות את זה – דרך ועדת שרים, דרך מנהרה כזאת או מנהרה אחרת.

יעקב פרי: אני מודה לכולכן ולכולכם על הדיון.

יעקב פרי: תודה רבה.

<יהונתן שיוביץ: חנוכה שמח.

יעקב פרי: חנוכה שמח.