ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 406, 2017-01-09 13:10

איתן כבל: שלום לכולם, אנחנו ממשיכים את הדיונים ברשותכם.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, מנכ"לית משרד התחבורה, דובר, רשמת, אורחים נכבדים, הדיון שבו נעסוק עכשיו זה הקו המהיר של הרכבת תל-אביב - ירושלים.

איתן כבל: אנחנו מבקשים לקבל את הדיווח היכן הפרויקט הזה עומד מבחינת לוחות-זמנים, מבחינה תקציבית, איזה באגים עוד צפויים לנו בתהליך, איזה עיקומים - - -

דב חנין: מה ימנע מאתנו לנסוע כולנו לכנסת רק ברכבות?

רחל עזריה: סליחה, יש גם ירושלמים בכנסת.

רחל עזריה: מה ימנע מאתנו לנסוע לתל-אביב לפגישות?

רחל עזריה: לא כולם גרים בתל-אביב.

איתן כבל: ברשות

איתן כבל: כם, אני ארצה לקבל דוח מפורט, ואני שוב אומר את זה גם לך, דב חנין, בדיוק כמו התהליך שעשינו עם נת"ע, אני מבקש את אותו תהליך לבצע גם בעניין הזה, שידעו שאחת לכמה חודשים, שאתה תקבע, יהיה דוח.

איתן כבל: ומה שחשוב, זה לא סתם דוח שאף אחד מאתנו לא מבין ממנו כלום, אלא את הנקודות המרכזיות שמדברות על - - -

דב חנין: תקציב, איכות.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: הדברים שאמרנו גם קודם.

איתן כבל: למרות שהיתה התייחסות לגבי התקלות שהיו בעבר בעניין הזה של הסדקים וכו', אנחנו רוצים לדעת שגם הם טופלו.

איתן כבל: בהזדמנות הזאת אנחנו רוצים לקבל את המידע המקסימלי.

איתן כבל: לפחות על-פי הפרסומים בכלי תקשורת לא זרים, נשמע לשמוע בכל הנוגע למכרזים שאמורים לצאת, על שינוי שיטת המכרוז תוך כדי תנועה, כן או לא.

איתן כבל: מי פותח ועושה את הצגת הדברים.

<קרן טרנר-אייל: כמו שאמרתי על הפרויקט בנת"ע, גם זה פרויקט מורכב, אנחנו מחשמלים את רשת הרכבות שלנו, אנחנו עוברים לעידן אחר לגמרי.

<קרן טרנר-אייל: 420 ק"מ מחושמלים.

<קרן טרנר-אייל: נוסף על פרויקט החשמול, יש לנו את פרויקט הקו המהיר לירושלים, גם פרויקט שהיה תקוע הרבה מאוד שנים, עד שלפני כמה שנים חולץ ויצא לדרך, והוא בביצוע מתקדם.

<קרן טרנר-אייל: גם כאן יש לנו אתגרים וגם כאן

<קרן טרנר-אייל: אנחנו עובדים מאוד קשה כדי לעמוד בלוחות-הזמנים ובתקציב.

<קרן טרנר-אייל: אני אשמח שראובן יציג מה הוא עושה.

<קרן טרנר-אייל: וגם כאן, תמיד קל לבוא ולומר: לא מרץ 2018 – מרץ 2019.

<קרן טרנר-אייל: אנחנו - - -

עליזה לביא: זו האמירה, גברתי?

עליזה לביא: הצפי היה מרץ 2018.

<קרן טרנר-אייל: אמרתי שהכי קל להגיד את זה, אבל אנחנו הופכים עולם לעמוד בלו"ז.

<קרן טרנר-אייל: וכרגע יש לנו את כל התוכנית ואת כל אבני הדרך לעמוד בלו"ז, ואנחנו לא מתכוונים לוותר כל-כך מהר, בדיוק בשביל האזרחים שצריכים לנסוע בתחבורה ציבורית.

<קרן טרנר-אייל: יש האמצעים לעמוד בזה, וזה ריאלי לעמוד בזה.

<קרן טרנר-אייל: אנחנו בתקציב, אנחנו בלו"ז.

איתן כבל: ראובן, בבקשה.

<לאה ורון: המנכ"ל בפועל של רכבת ישראל, מר לביא, פה?

<קרן טרנר-אייל: האמת שהמנכ"ל הנכנס - - -

<ראובן קוגן: אני מתנצל בשם המנכ"ל הנכנס, שנכנס אתמול.

איתן כבל: שחר איילון הוא המנכ"ל שנכנס רק אתמול, הוא הרים אלי טלפון, הוא התנצל, הוא אמר: אין לי אפילו מה לומר, התיישבתי על הכיסא ברגע זה.

איתן כבל: הוא התקשר לומר זאת.

איתן כבל: יש אנשי מקצוע, בוודאי ראובן יידע לומר את הדברים, אני מקווה בלי לכדרר אותנו כמו שאתה יודע בלשון המתגלגלת שלך.

איתן כבל: אנחנו מצפים לתשובות מאוד ענייניות, לא מתחמקות.

איתן כבל: אל תסדר לנו את המציאות.

איתן כבל: בבקשה.

<ראובן קוגן: אחרי פתיחה כזאת, בכל מקרה אני רוצה להסביר רגע מהו הפרויקט.

<ראובן קוגן: כולם מדברים על הפרויקט, אני לא בטוח שכולם, לפחות בוועדה הזאת, יודעים מהו בדיוק הפרויקט שאנחנו מדברים עליו ושרוצים לפתוח אותו במרץ 2018.

<ראובן קוגן: אני חושב שרובכם הייתם בסיורים בחלק המאוד מרשים הנדסית של הקו המהיר לירושלים, שמתחיל מצומת דניאל ונמשך עד לתחנת האומה במינוס 80, אלא שבעצם הפרויקט שלנו הוא פרויקט שמתחיל בתחנת הרצליה הקיימת, עובר דרך מסדרון איילון, דרך כל תחנות תל-אביב עד תחנת ההגנה, ממשיך לכיוון תחנת נתב"ג ומשם נכנס דרך צומת דניאל לאותו תוואי חדש שאתם רואים בבנייה נכון לעכשיו, שנמצא גם הוא בשלב מערכות, ואני אפרט.

<ראובן קוגן: הפרויקט שלנו בנוי ממספר די גדול של פרויקטים שמטפל גם בהסדרה של תשתית מסילתית של כמעט כל תחנות תל-אביב.

<ראובן קוגן: המבצע האחרון שנגמר במוצאי-השבת הזאת ושבגללו, חלקכם אני מאמין, סבלו מפקקים נוספים ברביעי ובחמישי, הוא המבצע לפני האחרון שמסדיר את כל התשתית המסילתית במרחב תל-אביב לקבלת הקו המהיר לירושלים, כי הקו החדש הזה דורש גם שינויים מסילתיים על התוואי הקיים, בלי שום קשר למסילות החדשות שאנחנו מניחים באזור החדש.

<ראובן קוגן: ולכן אנחנו עובדים בתחנת הרצליה, בתחנת סבידור ובתחנת ההגנה.

<ראובן קוגן: גם בסבידור וגם בהגנה העבודות נגמרו.

<ראובן קוגן: אנחנו בונים שתי תחנות, שני טרמינלים, גם בשלום וגם בגשר מודעי, בסבידור, והוצאנו את הפרויקטים האלה מהנתיב הקריטי של פרויקט תל-אביב הרצליה לירושלים, כי הטרמינלים עלו לגובה, והיום הם לא מפריעים לעבודות למטה, שזה עבודות החשמול, שעוד מעט נפרט גם עליהם.

<ראובן קוגן: אנחנו עובדים במתחם תחזוקה בלוד ועושים כרגע הסבה של מוסך קטרים קיים למוסך חשמלי.

<ראובן קוגן: המוסך הזה יקלוט את הקטר החשמלי הראשון באמצע השנה הזאת, ומשם אנחנו מתקדמים לכיוון הגשרים והמנהרות של הקו המהיר, אותו A1 המפורסם, ששם אנחנו נמצאים בשלב המערכות על-ידי חברה בשותפות, אלקטרה בוגל, ואנחנו מסיימים בחודש הזה, נגלוש קצת לחודש פברואר בגשר 10 המפורסם, הגשר הגבוה שאתם רואים מעל עמק הארזים.

<ראובן קוגן: כמו שאתם רואים בשקף כל הקבלנים נמצאים, כל החוזים נחתמו, אני מאמין, היושב-ראש, שהתכוונת לוויכוח המשפטי שקיים היום ועדיין לא הושלם, הוא הגיע עד לבית המשפט העליון, בין חברת אלסטון שהפסידה במכרז החשמול לחברת Semi הספרדית, שזכתה במכרז הזה.

<ראובן קוגן: פסק-דין לא ניתן עדיין, למרות שהשימוע של הצדדים הושלם.

<ראובן קוגן: הדבר היחיד שאני יכול להגיד בשביל להרגיע את הוועדה, שגם בהחלטה של בית המשפט, קו הרצליה-ירושלים הוחרג מפסק-הדין העתידי, ונאמר בהחלטה של השופטים שבהסכמת הצדדים – גם אלסטון קיבלו את הטענה הזאת – קו הרצליה-ירושלים גם יוקם וגם יתוחזק על-ידי חברת Semi, לא משנה מה יחליט בית המשפט לגבי יתר החלקים של הפרויקט.

<ראובן קוגן: מהבחינה הזאת זה נותן איזה ביטחון לקו רגיש, הכי אסטרטגי של רכבת ישראל, אסטרטגי גם לרכבת וגם לציבור.

<ראובן קוגן: מבחינת יתר הדברים, כמו שאמרתי, אנחנו מחלקים את השנה הקרובה לשתי אבני דרך מרכזיות.

<ראובן קוגן: אבן הדרך הראשונה, שלא מופיעה כאן ואני אציין בכל זאת, נקבעה מול אלקטרה בוגל, וזה אומר שמנהרה מס' 1, מנהרה באורך 3.5 ק"מ, תהפוך למנהרה לדוגמה, שכוללת את כל המערכות האלקטרו מכניות, ה-Slab Track, הפסים, והחשמול יגיעו כמה שבועות אחרי זה, כבר בפברואר השנה, כלומר, עוד כחודשיים מהיום, קצת פחות מחודשיים מהיום.

<ראובן קוגן: אבן הדרך השנייה זה יולי 2017, כשיש לנו כמה דברים שאנחנו צריכים להגיע אליהם על מנת לקיים את אבן הדרך הזאת.

<ראובן קוגן: הדבר הראשון זה לחשמל את כל הקטע מתחנת ההגנה ועד מנהרה מס' 1, שציינתי קודם.

<ראובן קוגן: צריכים לחשמל באדיבות של הות"ל, וזה נמצא כרגע בשלב סטטוטורי אחרון, בשלב ההתנגדויות, את הקשת שמחברת בין מוסך לוד, שבו יבוצע הטיפול והתחזוקה של הקטר החשמלי הראשון, לבין ציר ההרצות.

<ראובן קוגן: ההגנה ומנהרה מס' 1 תשתמש להרצות ובדיקות של הקטר החשמלי הראשון.

<ראובן קוגן: אנחנו כמובן נסיים את עבודת החשמול והסבת מוסך הקטרים לחשמול.

<ראובן קוגן: אנחנו מביאים את כל המסילות למצב סופי באותו קטע של הגנה-הרצליה, אותם מבצעים שעשינו גם בשבוע הזה, ונעשה גם בתחילת השנה הזאת עוד מבצע.

<ראובן קוגן: כמו שאמרתי אנחנו קולטים בארץ את הקטר החשמלי, על מנת לעמוד בלוחות-הזמנים, ואני אחזור כל הזמן על הפרויקט שאנחנו יכולים לקרוא לו, כבר לא פרויקט ירושלים-הרצליה, אלא פרויקט מרץ 2018, כי היום כל המאמצים הניהוליים מתמקדים בהגעה למצב שבו הקו מהרצליה לירושלים מופעל מסחרית במרץ 2018 בתוכנית התפעולית שכבר נקבעה ואושרה במשרד התחבורה.

איתן כבל: 15 חודשים מהיום, אתה אומר.

<ראובן קוגן: לכן מה שעשינו כבר עכשיו על מנת לגשר על פערי הזמן שנוצרו, מה לעשות, הקטר שיגיע לכאן כבר עבר שלושה חודשים הרצה בצ'כיה, שזה שדה הניסויים של בומברדיה, מייצרת הקטר החשמלי, והוא מגיע לפה רק להשלמות של הבדיקות, על מנת להיסגר על מערכת החשמול הישראלית.

<ראובן קוגן: כלומר, קיצרנו בחצי את זמן ההרצה של הקטר הראשון, שהוא החשוב ביותר.

דב חנין: כמה קטרים בכלל יהיו ברכבת?

<ראובן קוגן: סך הכול בחוזה יש 62 קטרים, פלוס אופציה לעוד 32, כאשר צו התחלת העבודה הראשון של בומברדיה מדבר על 27 קטרים, יכול להיות שאני לא מדייק באחד או שניים.

<ראובן קוגן: בשביל להפעיל את הקו הזה במרץ 2018 אנחנו צריכים שבעה קטרים, במאי יהיו תשעה קטרים, כך שנוכל לתת מענה גם להדרכה וגם לתחזוקה.

רחל עזריה: כמה נסיעות יהיו ביום?

<ראובן קוגן: אנחנו מדברים על ארבע רכבות בשעה בשני הכיוונים – שתיים הלוך, שתיים חזור.

עליזה לביא: הרצליה-ירושלים.

<ראובן קוגן: אני מזכיר שזו נסיעה של 28 דקות מ"ההגנה" ל"אומה", ללא עצירה בנתב"ג.

<ראובן קוגן: עם עצירה בנתב"ג זה כ-30 דקות.

<ראובן קוגן: כל תחנה שמוסיפים, תלוי מאיפה עולים, מוסיפים עוד כ-3-2 דקות לאירוע.

<ראובן קוגן: מבחינה תכנונית ברגע שיורדים בתחנת האומה ברציפים, התכנון מדבר על חמש דקות עלייה מהרציפים עד המפלס.

<ראובן קוגן: אבן הדרך הבאה שאנחנו מדברים עליה זה דצמבר 2017 - - -

עליזה לביא: זה לא יהיה מרץ, אבל תיכף נשמע.

<ראובן קוגן: אז מה זה יהיה?

עליזה לביא: יש לי שאלות.

עליזה לביא: אני מקשיבה.

איתן כבל: ראובן, אתה כבר בלחץ?

<ראובן קוגן: כן, לקחתם את כל הזמן.

<קרן טרנר-אייל: יש רק 15 חודשים, בטח שהוא בלחץ.

<ראובן קוגן: אין לי זמן לדיונים האלה.

<ראובן קוגן: אנחנו מדברים על מסילה במצב סופי לאורך כל התוואי, מהאומה ועד הרצליה.

<ראובן קוגן: אנחנו מדברים על כלל המערכות ממנהרה מס' 1 במזרח, כל מה שלא סיימנו בשלב הקודם שזה יסתיים, אנחנו מדברים על חשמול של פרוזדור איילון.

<ראובן קוגן: קודם עצרנו בהגנה ועכשיו ממשיכים עד הרצליה לכיוון צפון.

<ראובן קוגן: יש לנו שני מקורות מתח קבועים או זמניים.

<ראובן קוגן: עוד פעם, זה עניין של ניהול סיכונים שלנו.

<ראובן קוגן: מקור המתח היום הוא כן אחד הנתיבים הקריטיים בפרויקט כולו, על מנת לבוא ולהזין את הרשת ב-25 KVA, אבל אנחנו נקבל את שני מקורות המתח, וזה מה שמאפשר לנו לקיים את התוכנית התפעולית.

<ראובן קוגן: בנובמבר 2017 מתקיימת פעימת איתות, שמחברת את תחנת האומה, ובעצם את כל הקו, לרשת המסילתית בפיקוד המרכזי של הרכבת.

<ראובן קוגן: הרבעון הראשון של 2018 מוקדש לאינטגרציה וטסט מקומי של כלל המערכות, לימוד נהגים והתארגנות של הרכבת על כל הצדדים, אם זה נהגים, אם זה אנשי תחזוקה ואם זה אנשי תחזוקה של המסילה והציוד הנייד וכל המקצועות הרכבתיות, במסגרת ההתארגנות הרכבתית לפרויקט הגדול והחשוב הזה.

<ראובן קוגן: עד כאן.

איתן כבל: תוכל להגיד לנו כמה שעות ביממה הן יעבדו?

<ראובן קוגן: כל הלילה.

איתן כבל: לא, לא.

רחל עזריה: הרכבות.

<ראובן קוגן: תשאלו עוד פעם.

<ראובן קוגן: הרכבת תפעל בשעות השיא ובשעות השפל, ובלילה רכבת לנתב"ג.

איתן כבל: יקירי, עשה לי טובה.

איתן כבל: שוחחת עם עצמך.

איתן כבל: מי שצופה בנו לא הבין.

איתן כבל: אני רוצה לדעת.

איתן כבל: יש 24 שעות, זה עובד 24 שעות או לא עובד 24 שעות?

<משה אמסלם: התוכנית התפעולית המתוכננת על הקו לנתב"ג מדברת על רוב שעות היום שתי רכבות בשעה ובשעות הלילה רכבת אחת בשעה לנתב"ג.

איתן כבל: 24 שעות הקו עובד?

עליזה לביא: ירושלים נתב"ג?

<משה אמסלם: בעיקרון כן, ירושלים - - -

<ראובן קוגן: תל-אביב, נתב"ג, ירושלים.

איתן כבל: חברים יקרים, אני צריך לדעת - - -

<ראובן קוגן: 24 שעות רכבת.

רחל עזריה: בלילה פעם בשעה.

<ראובן קוגן: חוץ משעות הלילה זה ארבע רכבות בשעה, שתיים לכיוון, בלילה אחת לכיוון.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: זה יפה שזה יהיה רק עוד 15 חודשים, שנוכל להתארגן לטוב הזה, שזה לא ייפול עלינו בהפתעה, סדק או משהו.

איתן כבל: בבקשה, חברת הכנסת עליזה לביא, שאלה.

עליזה לביא: תודה, אדוני היושב-ראש, קודם כול אני רוצה להודות לך על הדיון הזה.

איתן כבל: את מלווה אותו, אני מוכרח לומר, לכל אורכו.

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: אנחנו כולנו רוצים בפרויקט המרשים הזה.

עליזה לביא: שאפו אחד גדול על כל העבודה הנהדרת הזאת לטובת כולם.

עליזה לביא: כמה שאלות.

עליזה לביא: סיימנו את הדיון הקודם בבקשה שלך, אדוני, לפנות למבקר המדינה לבוא ולבדוק.

עליזה לביא: לפני שאני אשאל מה קרה עם הפנייה שלנו, הבנתי שיש דוח של משרד התחבורה.

עליזה לביא: אתם הזמנתם את הדוח הזה בעקבות בעיות עם החשמל, ותשובה שהגיעה אליכם מדברת על דחייה של הפרויקט לסוף 2018 ולא הנתונים שכרגע קיבלנו.

עליזה לביא: אז קודם כול אני רוצה לבוא ולשאול, במה דברים אמורים?

עליזה לביא: האם יש בעיה עם החשמל?

עליזה לביא: יש לכם איזה דוח שלכם, בקשה שלכם לנתונים?

עליזה לביא: מה התחזית שלכם?

עליזה לביא: שמענו עכשיו את הרכבת.

עליזה לביא: איפה הדברים עומדים?

איתן כבל: בבקשה, גברתי.

<קרן טרנר-אייל: כמו חברת נת"ע מהדיון הקודם, גם חברת הרכבת מבוקרת לפני ולפנים על כל שקל שיוצא וכל מכרז שיוצא.

<קרן טרנר-אייל: אנחנו מבקרים.

<קרן טרנר-אייל: חברת הבקרה – תפקידה לסייע למשרדי האוצר והתחבורה, זו חברה בינלאומית, לסייע לנו להבין איפה האתגרים המרכזיים, הסיכונים המרכזיים בלו"ז.

<קרן טרנר-אייל: בגדול, כמעט תמיד חברות בקרה מתריעות בפני עיכוב בלוחות-זמנים.

<קרן טרנר-אייל: זה לא אומר שישר אנחנו באים ואומרים: אוקיי, זה לא מרץ 2018, או לא אוקטובר 2021, נדחה את זה הלאה.

<קרן טרנר-אייל: היא אומרת לנו מה הסיכונים, החברות צריכות להתמודד עם הסיכונים המרכזיים.

<קרן טרנר-אייל: אם היה לי שקל על כל פעם שחברת בקרה אמרה שפרויקט לא יעמוד בלו"ז, ובסוף הוא כן עמד בלו"ז, יכולנו לממן עוד קו.

<קרן טרנר-אייל: חברת הבקרה מצביעה על הסיכונים המרכזיים, מאירה את עינינו.

<קרן טרנר-אייל: התפקיד שלנו זה לוודא שהחברה המבצעת, זרוע הביצוע, נערכת להתמודד, לעשות מתיגציה של הפערים.

איתן כבל: אם אני עושה פרשנות רש"י לשאלה של חברתי, את אומרת: לוחות-הזמנים, קרי, 15 חודשים מהיום, אתם תעמדו בהם?

<יעקב בליטשטיין: נכון לעכשיו, כן.

<קרן טרנר-אייל: כן.

איתן כבל: עשה לי טובה, בלי "נכון לעכשיו".

<יעקב בליטשטיין: אתה לא יודע מה יילד יום.

<יעקב בליטשטיין: מכיוון שהפרויקט הזה הוא פרויקט דגל, הוא פרויקט חשוב, אבל הוא גם פרויקט שיש בו קשיים, אנחנו עוקבים אחריו אחת לחודש.

איתן כבל: קובי, אני יכול להעיר?

<יעקב בליטשטיין: רק שנייה.

איתן כבל: תן לי.

איתן כבל: קובי, אני רק רוצה לחסוך ממך את הדבר הבא.

<קרן טרנר-אייל: זה בנפשו.

איתן כבל: אני אתן לו את נפשו.

איתן כבל: ..

איתן כבל: אני לא אוהב את המשפטים האלה "נכון להיום", "נכון לרגע זה", נכון לשבוע הבא".

איתן כבל: למה?

איתן כבל: הנחת העבודה שלנו שאם יש פתאום משהו, שאף אחד מאתנו לא צפה, לא ידע לצפות, אנחנו יודעים להתייחס למה שקורה בתהליך העבודה, בתהליך המכרזי, בתהליך שישבו, עבדו עליו, צפו אותו.

איתן כבל: כמו למשל "הפרויקט של הסדקים", זה תהליך שלא היה צריך לקרות.

עליזה לביא: ועדיין לא קיבלנו תשובה, אדוני.

עליזה לביא: זו השאלה השנייה שלי.

איתן כבל: תיכף נתייחס לזה.

איתן כבל: הכוונה שלי, כשאני עצרתי אותך, שאני לא אוהב את המשפטים האלה, כי אחר-כך "אמרנו".

איתן כבל: חוץ מזה שהשמים נופלים, אין שום סיבה בעולם שיהיה עיכוב של התהליך, לכן אני רוצה לחסוך ממך את המילים.

איתן כבל: עכשיו אני מחזיר לך את הנפש...

איתן כבל: בבקשה, דבר.

<יעקב בליטשטיין: נכון לרגע זה, ואלה השקפים שנמצאים בפניך, התאריך מרץ 2018.

<יעקב בליטשטיין: זה התאריך נכון לרגע זה.

איתן כבל: אתה מבין?

איתן כבל: "נכון לרגע זה" - - -

עליזה לביא: למרות שדוח הבקרה צופה דחייה.

<יעקב בליטשטיין: התאריך הוא מרץ 2018, למרות שדוח הבקרה צופה – אנחנו מכינים צעדים שמטפלים באותם גורמים שדוח הבקרה מראה.

<יעקב בליטשטיין: הכול מוצג פה בשקפים.

<יעקב בליטשטיין: אם תרצו ותהיו קשובים - - -

איתן כבל: אני פשוט לא רוצה את התשובות שלך עם מינהרת מילוט.

איתן כבל: אנחנו צריכים לדעת שמרץ 2018 זה מרץ 2018, זה הכול.

עליזה לביא: גם דוח המבקר, אבל לפני.

עליזה לביא: המנהרה שבעטיה נתכנסו, המנהרה שפרצו בה מים, המנהרה המחברת שבעקבותיה השר הבטיח שתהיה ועדה, הונח דוח, משה הגיש אותו בפנינו.

עליזה לביא: שם המליצו על 23 מנהרות מחברות מתוקנות.

עליזה לביא: מה קורה?

עליזה לביא: האם המנהרה תוקנה?

עליזה לביא: האם המנהרות האחרות מתוקנות?

עליזה לביא: מה קורה באתר?

עליזה לביא: מי מטפל בזה?

עליזה לביא: מה התקדמנו?

איתן כבל: משה, בבקשה.

<משה אמסלם: קודם כול קיבלתי דוח מהרכבת שהם טיפלו, זה לא רק 23 מנהרות, היתה עוד שורה של המלצות – הם טיפלו בכול, כולל סקר סיכונים שמנהלים עכשיו כלפי העתיד.

<משה אמסלם: זו גם היתה אחת ההמלצות.

<משה אמסלם: היו עוד התכתבויות שחלקן אני כתבתי בין "שפיר" לבין הרכבת, כשהיתה שם טענה שהתיקונים לא התבצעו בהתאם להמלצה אלא בצורה אחרת.

<משה אמסלם: בעקבות כך הקדמתי בקשה נוספת למהנדסים שעשו את הדוח, שיבואו לבדוק ולאשר שאכן התיקונים נעשו בהתאם להמלצה שלהם.

<משה אמסלם: אני מקווה מאוד שבשבוע הבא אני אוכל לשכור את החברה הזאת.

<משה אמסלם: עשיתי תהליך – ועדת מכרזים – הוא היה קצת יותר ארוך מהפעם שעברה, ואנחנו נשלח אותם למנהרות כדי לבדוק את כל הביצועים של הרכבת בנושא, וגם את זה אני אוכל להעביר לידיעתכם.

עליזה לביא: אדוני היושב-ראש, בניגוד לעניין של הזמן ושל הפתיחה פה זה עניין בטיחותי.

עליזה לביא: שמענו כמה וכמה דעות בעניין הזה.

עליזה לביא: פה זה עניין של בטיחות של הנוסעים, גם הקשר בין המנהרות המחברות למנהרה הראשית.

עליזה לביא: וכאן אני רוצה שוב לחזור ולשאול עד כמה זה יהיה בטוח ועד כמה אין חשש.

<משה אמסלם: ההמלצות שקיבלתי מהיועצים הבלתי תלויים מביאים אותנו למצב שאין לנו חשש בכלל.

<משה אמסלם: אני חושב שאנחנו קצת סוטים חזרה לדיון הקודם.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר, גברתי, שהיה דיון קודם - - -

עליזה לביא: על הרכבת הקלה?

איתן כבל: שאלתי באופן אישי.

איתן כבל: הנושא של הבטיחות – חזרתי ושאלתי כדי שהדברים ייכתבו באותיות קידוש לבנה, שאלתי את משה ואנשי המקצוע שאמרו לגבי נושא הבטיחות שאין להם ספק שהעבודות שנעשו נותנות מענה מלא לעניין הזה.

<משה אמסלם: אני יכול לחזור על התשובה שאז אמרתי.

<משה אמסלם: בסוף-בסוף, לפני שהרכבת הראשונה תפעל בעזרת השם במרץ 2018 היא לא תפעל בלי אישור שלי להפעלה.

<משה אמסלם: אני לא אחתום על אישור הפעלה אם אני לא אהיה בטוח.

<משה אמסלם: זה בחתימת ידי.

<משה אמסלם: לא שליחים, אני אישית.

<משה אמסלם: הבטיחות היא על הראש שלי בקטע הזה, לכן אני אחתום רק כשאני אהיה מרוצה.

איתן כבל: תודה.

עליזה לביא: אדוני, לא התעקשתי לחינם על השאלה, כי אני זוכרת את הדברים.

עליזה לביא: קיבלתי מידע שעל רקע העבודות שמתבצעות עכשיו במנהרות המחברות, המתכנן של המנהרה הראשית הסיר את האחריות שלו.

<משה אמסלם: אני אומר שוב - - -

עליזה לביא: זה התפקיד שלי, לשאול.

עליזה לביא: אני נציגת ציבור.

איתן כבל: את לא צריכה להתנצל, גברתי, תשאלי מה שבפניך.

עליזה לביא: אדם שהיה חתום מבחינה בטיחותית לאחריות על המנהרה הראשית בא ואומר: הדברים שנעשים הם נעשים בניגוד להבנתי, ראייתי והידע המקצועי שלי.

איתן כבל: האם זה נכון?

עליזה לביא: האם זה נכון?

עליזה לביא: וגם מי היום רשום בהרשאה של האחריות מול הוועדה המקומית לתכנון ובנייה במטה יהודה?

<משה אמסלם: ראובן, האם אתה יכול לענות על זה?

<משה אמסלם: אני לא מכיר פשוט מי חתום ומי מאשר.

איתן כבל: בבקשה, ראובן.

<ראובן קוגן: זה לא נושא לוועדה הזאת.

<ראובן קוגן: אני מזכיר, המנהרה הראשית תוכננה ובוצעה על-ידי שפיר עצמה, זה לא תכנון של הרכבת שהיה חסר לטענת שפיר במנהרות הקשר וביצוע מצוין של שפיר לטענתו במנהרות האלה.

<ראובן קוגן: זה מכרז תכנון וביצוע, לכן התכנון של שפיר והביצוע של שפיר.

<ראובן קוגן: זה המתכנן שלח לוועדה המקומית והוא אמר שהוא לא אחראי יותר, אני אפילו לא מבין ברמה המשפטית והמקצועית מה המשמעות של דבר כזה.

<ראובן קוגן: אין לזה משמעות.

<ראובן קוגן: המנהרה הזאת עומדת, היא תוכננה, היא בוצעה בהתאם לתכנון, היא פוקחה בפיקוח עליון על-ידי המתכננים שתכננו אותה, וזה שעכשיו מישהו בא ואומר שהוא מסיר את האחריות, אין דבר כזה בהנדסה.

<ראובן קוגן: לגופו של עניין, הפרויקט הזה בנוי משלבים - - -

עליזה לביא: למדנו.

<ראובן קוגן: אני מזכיר.

<לאה ורון: גיא מנשה מחברת שפיר פה?

<גיא מנשה: כן.

<ראובן קוגן: הפרויקט בנוי משלבים, השלב של ההנדסה האזרחית שבוצע על-ידי חברת שפיר, או בשותפות שפיר פיצרוטי נגמר.

<ראובן קוגן: החברה הזאת יצאה מהאתר בדצמבר 2015, ובמקומם נכנסה חברה בשותפות אלקטרה בוגל לשלב המערכות, שהוא השלב שמסיים את הפרויקט לפני שמסיימים את החשמול, שזה השלב האחרון, אבל הוא יתבצע במסגרת אחרת.

<ראובן קוגן: מי שהיום מוגדר כקבלן ראשי במנהרה זה אלקטרה בוגל, לרבות שפיר.

<ראובן קוגן: שפיר שנכנסת היום לבצע תיקונים של ריג'קטים בעבודה שהם ביצעו במסגרת העבודה שלהם על המנהרה הראשית נמצאים כקבלן משנה תחת אלקטרה בוגל, ומי שחתום על כל ההסדרים הבטיחותיים גם בגשרים וגם בכלל המנהרות זה אלקטרה בוגל.

עליזה לביא: שאלת תם.

עליזה לביא: אני מבינה שאתה לא מבין, אבל אני שואלת.

עליזה לביא: קרה שמנהרה אחת עשתה חברה אחת, המנהרות המחברות חברה אחרת – לא ניכנס להיסטוריה - - -

<ראובן קוגן: אותה חברה עשתה, רק התיקון נעשה על-ידי חברה אחרת.

<משה אמסלם: היא מדברת על התכנון.

עליזה לביא: אני מדברת על התכנון.

<ראובן קוגן: בזה טיפל הדוח.

עליזה לביא: בחלק מהמסקנות אמרנו שזאת היתה טעות שפיצלו.

עליזה לביא: עכשיו כשאנחנו למדים שיש פה הסרה של אחריות.

עליזה לביא: חלילה יקרה משהו, מי אחראי היום?

איתן כבל: ראובן, אל תענה לי שנייה.

איתן כבל: אבי פנטורין, העלתה כאן חברת הכנסת עליזה לביא שאלה מעניינת מאוד שמצריכה התייחסות.

איתן כבל: אם אני מבין נכון, אומר ראובן, סמנכ"ל הרכבת, שמנקודת המבט שלהם הם מרוצים מהעבודה.

איתן כבל: מבחינתם סיימתם - - -

<ראובן קוגן: אני לא אומר שאנחנו מרוצים מהעבודה, אבל הם סיימו את העבודה מבחינתי.

איתן כבל: לא דיברתי על מערכת היחסים שנרקמה ביניכם, אם אתם מבלים אחרי שעות העבודה ביחד.

איתן כבל: אני מדבר על העובדה שמבחינתם בוצעה מסירת העבודה, העובדה היא שלא הזמנתם כוחות חיצוניים כדי לטפל ולתקן, זאת אומרת, מבחינת

איתן כבל: כם מה שהונח לפניכם מקובל עליהם.

<ראובן קוגן: לא אמרתי את זה, הפוך.

<ראובן קוגן: חברת שפיר סולקה מהאתר בדצמבר 2015 והתיקונים שהם צריכים לבצע באותן מנהרות קשר, שחשבנו בהתחלה לבצע עם שפיר, בסוף בוצעו על-ידי אלקטרה בוגל כקבלן שהחליף את שפיר בשלב הבא.

<ראובן קוגן: אנחנו נמצאים בוויכוח משפטי בסוגיה אחת, אני מאמין שנגיע לעוד סוגיות באותו בית משפט.

<ראובן קוגן: בסופו של דבר בדצמבר 2015 הרכבת החליטה לסלק את שפיר מהאתר ובמקומה להכניס את הקבלן הבא שזה אלקטרה בוגל.

איתן כבל: בבקשה, אני רוצה את ההתייחסות שלכם לעניין.

<אבי פנטורין: קודם כול, אני מאחל לאזרחי ישראל שבאמת לפי המצגת נהיה עדים לפתיחת הרכבת במרץ 2018.

<אבי פנטורין: אם אני נסמך על המצגות שהיו עד עכשיו, גם בוועדות האלה, אנחנו רואים באופן סיסטמתי שכל התחזיות מתבדות.

<אבי פנטורין: החל בזה שאמרו שייקח חודש לתקן את המנהרות ושזה יעלה כמה מאות אלפי שקלים, וכרגע אנחנו מדברים על 33 מנהרות לתיקון, לפי המלצת הרכבת, בתקציב של מיליונים רבים.

<אבי פנטורין: להערכתנו נכון להיום בשטח התיקונים עדיין לא הסתיימו, עדיין עומדים פיגומים זמניים במספר גדול של מנהרות, הפיגומים האלה צריכים לרדת בסופו של יום, הם כרגע מחזיקים את הקירות, ונשאלות שאלות רבות לגבי האופן של התיקון ויש לנו השגות קשות לגבי התיקון.

<אבי פנטורין: גם המתכנן הראשי של המנהרה אחרי ביקורים באתר ראה לנכון להסיר את האחריות שלו מהחתימה כלפי הוועדה המקומית, לפי חוק - - -

איתן כבל: מה זה אומר?

<אבי פנטורין: א', שהוא לא אחראי למנהרה, והיום אין אף אחד שאחראי למנהרה מבחינה תכנונית.

<אבי פנטורין: מבחינת חוק התכנון והבנייה צריך להיות מהנדס שאחראי על המבנה.

איתן כבל: הבנתי.

<אבי פנטורין: אני לא רואה את הרכבת פותחת את זה ללא מהנדס מטעמה שיבוא ויבדוק וייתן אישור.

<אבי פנטורין: אנחנו שמחים לשמוע שוועדת הבדיקה לא סיימה את עבודתה ותבוא ותשוב לבדוק ותראה שאכן התיקונים יושמו בהתאם להמלצות.

<אבי פנטורין: אנחנו מבקשים להיות שותפים, היות שזה גם קשור למנהרות הראשיות.

<ראובן קוגן: אני לא מבין מה הקשר שלכם לעניין הזה.

<אבי פנטורין: אני אסביר את הקשר.

<קרן טרנר-אייל: אתם בעלי עניין בסיפור הזה.

<קרן טרנר-אייל: המדינה תבדוק ותוודא שכל התיקונים ייעשו ויהיה בטוח.

<קרן טרנר-אייל: אתם מול הרכבת בתביעה משפטית, וזה לא המקום ללבן עניינים משפטיים.

איתן כבל: העניין ברור.

איתן כבל: אני אתייחס אליו, ברשותכם.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברת הכנסת רחל עזריה.

איתן כבל: אני אאפשר לעוד שניים ואני רוצה לסכם.

רחל עזריה: תודה רבה.

רחל עזריה: קודם כול, אני מודה לכבוד היושב-ראש על הדיון, גם לחבר הכנסת דב חנין וכמובן למנכ"לית המשרד.

רחל עזריה: אני חייבת לשים איזו נקודה להתייחסות היסטורית.

רחל עזריה: החלטת הממשלה על הקמת הרכבת היתה בימי גולדה מאיר.

רחל עזריה: חשוב לדעת.

<מיטל להבי: לא של הרכבת הקלה.

רחל עזריה: לא של הרכבת הקלה, של רכבת ירושלים-תל אביב.

רחל עזריה: החלטת הממשלה היתה בימי גולדה מאיר.

רחל עזריה: ההחלטה על התוואי הזה היתה בשנת 2001, בימי אפרים סנה כשר התחבורה.

רחל עזריה: במקרה יחד עם תמר היינו במגמה ירוקה, ואנחנו אלה שהבאנו 10,000 חתימות לשר אפרים סנה, כדי לשכנע אותו ללכת על התוואי הזה.

רחל עזריה: אספנו חתימות לפני עידן הפייסבוק, החתמנו אנשים ברחוב.

רחל עזריה: אני חייבת לומר שיש פה משהו מרגש ומשמח שבכל זאת יש מועד, כי אני זוכרת שאמרו 2008 וזה לא קרה.

רחל עזריה: אני מקווה שהפעם זה כן יקרה.

דב חנין: 10,000 חתימות בסוף עובדות.

רחל עזריה: אני כן רוצה להעלות כמה נקודות חשובות בעיני למה שיקרה ביום אחרי.

רחל עזריה: מה יקרה כשיגיעו לירושלים.

רחל עזריה: היום התשתית התחבורתית בירושלים היא מאוד מוטת מרכז העיר.

רחל עזריה: אם אנחנו מניחים שאנשים ייסעו ברכבת לירושלים, איך אנחנו מוודאים שיהיה מעבר חלק של נוסעים לאוטובוסים שיביאו אותם לכלל השכונות בעיר ושלא יצטרכו לנסוע למרכז העיר ומשם להתפצל?

רחל עזריה: ואל תתנו את התשובה של הרכבת הקלה – יש לה קו אחד, בעתיד יהיו עוד קווים.

רחל עזריה: כרגע זו לא התשובה.

רחל עזריה: זה נושא אחד.

רחל עזריה: הנושא השני זה כמה נוסעים יוכלו לנסוע.

רחל עזריה: אני חושבת שאנחנו צריכים לנסות להעביר כמה שיותר נוסעים לרכבת.

רחל עזריה: אני גם צריכה לומר בסוגריים שהפתיחה של כביש ירושלים - תל-אביב, אנחנו מתבשרים שתיכף הולכים לפתוח ואת הרכבת עוד לא.

רחל עזריה: מאוד-מאוד חשוב שאנשים יעברו מהרכב הפרטי לרכבת, ואני חושבת שהדבר השני בהקשר הזה - - -

איתן כבל: זה פשוט לקדם אותנו בפקק...

רחל עזריה: לגמרי.

רחל עזריה: להעמיד עוד פקק.

רחל עזריה: אנחנו כבר יודעים את זה.

רחל עזריה: אולי כשתכננו לא הבינו, היום אנחנו יודעים שפשוט יהיה פקק במקום אחר.

<קרן טרנר-אייל: על כן מהירות התכן והבטיחות של הכביש שונים.

איתן כבל: אין ויכוח.

רחל עזריה: זה מצוין.

איתן כבל: זה טוב וזה חשוב.

רחל עזריה: בסדר גמור, אבל לגבי הרכבת זה שיהיה פעמיים בשעה, אני שואלת את עצמי כמה נוסעים אמורים לנסוע ברכבת.

רחל עזריה: אני מתארת לעצמי שאפשר להוסיף עוד קרונות, אבל עדיין ככל שיש תדירות גבוהה יותר או בטח כשזה המסלול המרכזי, ירושלים - תל-אביב - - -

איתן כבל: אני מציע, רחל, שאחרי 2018 נראה כמה אנשים ייסעו, ואז יהיה מישהו שיגיש דיון מהיר.

רחל עזריה: בואו נעשה את זה עכשיו.

רחל עזריה: אתה יושב-ראש מאוד מקצועי.

רחל עזריה: פעמיים בשעה, לי זה נשמע מעט.

<מיטל להבי: מה עם הקווים המזינים?

רחל עזריה: לי זה נשמע מעט.

רחל עזריה: הדבר הנוסף שאני רוצה לשאול זה מה קורה במקרים של שלג.

רחל עזריה: עשיו אנחנו מתבשרים שיורד שלג באצבע הגליל, למי שלא מעודכן.

רחל עזריה: באירוע של השלג הגדול בירושלים הרכבת הקלה שבקה חיים במשך ימים ארוכים-ארוכים, ואני רוצה לוודא שגם הנושא הזה מובא בחשבון.

רחל עזריה: נראה לי שעדיף להעלות את זה עכשיו מאשר שנה אחרי שהרכבת נפתחה.

איתן כבל: צודקת, תודה.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: אני מאפשר למיטל וגיל, ממש בקצרה.

<מיטל להבי: זה אחד הפרויקטים הכי חשובים.

<מיטל להבי: ראינו השבוע אפילו את הכותרות על הנושא של הזיהום בתחנות הרכבת, ואני חושבת שאין יותר חשוב מפרויקט החשמול היום כדי להטיס את הרכבת קדימה ולהעלות את רמת השירות בה ואת רמת איכות האוויר.

איתן כבל: גיל, בבקשה.

יעקב גיל: תודה על הדיון ואני מאוד מחזק את הדברים של חברת הכנסת רחל עזריה.

יעקב גיל: אני רוצה לחדד שמדובר באירוע בשני מקומות מרכזיים של תוספת נוסעים משמעותית לרכבת, שירדו גם בתל-אביב, הנוסעים שמגיעים מירושלים לתל-אביב או להרצליה - - -

איתן כבל: אין ספק שיהיה שינוי דרמטי.

יעקב גיל: עכשיו זה הזמן להיערך מבחינת הצטיידות אוטובוסים, תכנון הקווים, לוודא אפילו שיש מרחב פיזי לכל האנשים האלה לצאת.

יעקב גיל: היום תחנות הרכבת, למשל תחנת ההגנה, לא ערוכות לכמויות גדולות של הולכי רגל שיוצאים מהתחנות.

יעקב גיל: זה דורש היערכות ואנחנו לא רוצים להיות במצב שעוד קו רכבת נפתח ושכחו או לא נערכו עם הקווים המזינים וכל הדברים האלה.

איתן כבל: מיטל, בבקשה.

<מיטל להבי: לא מזמן טסתי לחוץ-לארץ וזה קרה בשבת.

<מיטל להבי: השמים פתוחים בשבת וכל הזמן מדברים על הרכבת הזאת שהיא מגיעה גם לנתב"ג.

<מיטל להבי: חוץ ממטוס אפשר להגיע עם משהו לנתב"ג ביום שבת?

<מיטל להבי: הרכבת הזאת תעבוד או לא?

איתן כבל: מונית.

איתן כבל: בבקשה, דב.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש, אני אהיה מאוד קצר, הזמן פועל נגדנו.

דב חנין: אני מברך על הדברים שנאמרו פה בדיון.

דב חנין: אנחנו, כוועדת משנה, אדוני היושב-ראש, נמשיך ונעקוב, כפי שהצעת, באופן שיטתי אחרי שני מהלכים: אחרי מהלך ההקמה של הרכבת ואחרי ההיערכות לאותם נושאים שחברת הכנסת עזריה וגיל יעקב הזכירו כאן, ההיערכות לקישוריות, לחיבור, למערכות תומכות גם בגוש דן וגם ברכבת.

דב חנין: זה קריטי.

דב חנין: כי אם אנחנו נזיז אנשים רק ברכבת ממקום למקום, אבל לא יהיו להם יכולות המשך טובות מספיק הלאה - - -

איתן כבל: לא ייעשה כלום.

דב חנין: הערה אחרונה.

דב חנין: אני מצטרף להערה שלפחות בשעות השיא שתי רכבות לירושלים וחזרה זה הרבה פחות מדי.

דב חנין: בשעות השיא, בבוקר ואחרי הצהרים, צריך - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רוצה שוב לחדד גם את הנקודה של קרונות נוספים, אחר-כך יהיה עוד פעם מכרז, כי המכרז ההוא כבר הסתיים - - -

<ראובן קוגן: אני ארגיע אותך גם בזה.

איתן כבל: אני אשמח להיות רגוע.

איתן כבל: הדבר השני שאני רוצה לומר שוב זה העניין של הקישוריות.

איתן כבל: חלק ניכר מהעובדה שאני חושב אם אני רוצה לנסוע ברכבת זה העניין.

איתן כבל: אם אני מגיע ואני לא יודע שאני מתקתק, יורד ועף משם, לא עשינו כלום.

איתן כבל: זה סבבה שיהיה לי כביש יותר בטוח, במקום לעמוד 45 דקות עד ירושלים, אני אעמוד בכניסה.

איתן כבל: זה דרך אגב מה שקורה עכשיו.

איתן כבל: אין לי הסבר מה קרה פתאום בחודשיים האחרונים שהכניסה לירושלים נהייתה פקוקה בצורה מטורפת.

יעקב גיל: חייבים נתיבי תחבורה ציבורית גם בירושלים.

איתן כבל: בבקשה, ראובן.

איתן כבל: בקצרה, כי אני רוצה לסכם.

<ראובן קוגן: בנושא הקישוריות אני מאמין שקרן תתייחס בתור מי שרואה את כל התמונה.

<ראובן קוגן: לגבי מספר הרכבות בשעות השיא, הכוונה היא להגיע בסופו של דבר לארבע רכבות בשעות השיא בכל כיוון, כלומר להכפיל משתיים לארבע, הדבר הזה מחייב השלמה טכנולוגית, שזה עוד פרויקט שאנחנו מקדמים היום ברכבת, ועזרתם לנו כוועדה הרי לקדם אותו, פרויקט החלפת האיתות ופרויקט ה-ETCS, שהוא מגדיל את קיבולת איילון.

<ראובן קוגן: ברגע שקיבולת איילון תגדל, נוכל להכניס עוד רכבות לפרוזדור איילון, בין היתר מירושלים, בלי לפגוע ברכבות מדרום ומהפריפריה, שזה באר-שבע, רחובות ואשקלון.

דב חנין: מה לוח-הזמנים לזה?

<ראובן קוגן: נגיע ל-17 רכבות אי-שם בסוף 2019, תחילת 2020.

<ראובן קוגן: ברמה התפעולית אפשר למצוא פתרונות להרבה מאוד דברים, וברגע שנראה את הקו פועל במרץ 2018 ונלמד אותו קצת יותר, נוכל לקבל החלטות תפעוליות יחד עם משרד התחבורה איך אנחנו באים ומשחקים עם כמות הרכבות בין מועדים, בהתאם לביקושים שיש בכל קו וקו.

<ראובן קוגן: לגבי הקרונות אני רוצה להרגיע.

<ראובן קוגן: המכרז האחרון שכרגע נמצא בבדיקה של הרכבת, המכרז שנקרא EMU, שזה הקרונועים החשמליים, הדור החדש של הקרונועים, הוא לא נבנה לפי מכרז מספר כך וכך, אלא הוא מכרז שלא מגביל את הרכבת בכמות הקרונועים שהיא יכולה לרכוש, אלא רק בזמן של המכרז, וזה לעשר שנים.

<ראובן קוגן: זאת אומרת, כל כמות שנצטרך לרכוש בעשר השנים הקרובות, נוכל לעשות את זה בהתאם למקרה שאנחנו כרגע בודקים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: קרן, בבקשה, לגבי הקישוריות.

<קרן טרנר-אייל: בכל תחנת רכבת חדשה אנחנו מבצעים מהלך של פרויקט שילובים, תכנון של מערך התחבורה הציבורית ולדאוג לסנכרן את לוחות-הזמנים, יש לנו 15 חודשים להיערכות, וזו אכן נקודה מאוד-מאוד חשובה, שכמובן נמצאת אצלנו בעבודה.

<קרן טרנר-אייל: עוד כמה חודשים אני מניחה שגם נוכל להציג את זה, אחרי שנסיים את התכנון.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: אני אומר לכם שוב, אני נוהג לומר שהיה לי את המטה הכי טוב בעולם, באה המלחמה והרסה לי אותו.

איתן כבל: שלא יהיה מצב שבו בנינו רכבת, סללנו, עשינו ואחר-כך שוב מתחילים להתברבר.

איתן כבל: דבר אחרון שאני רוצה לומר.

איתן כבל: אני לא יודע איפה עומד הסיפור הזה, ראובן, עם חברת שפיר ומה שאמרה חברת הכנסת עליזה לביא.

איתן כבל: דבר אחד אני יודע, אני לא יכול להתעלם מאמירות מן הסוג הזה, אמירות כפי שאמר אבי פנטורין.

איתן כבל: אני אפנה למבקר המדינה, וגם פנינו.

איתן כבל: אני לא יודע להתמודד עם זה, אני לא יודע להתמודד עם השאלות האלה, יותר מדי שאלות שנוגעות לבטיחות.

איתן כבל: אני לא יודע.

איתן כבל: אני רוצה, אדוני יושב-ראש ועדת המשנה, שתנוח דעתנו.

איתן כבל: אני חושב שהגיע הזמן שבשאלות האלה מבקר המדינה ייכנס ונבדוק.

איתן כבל: אנחנו נכין לו מכתב, גברתי מנהלת הוועדה, אני גם אשוחח אתו באופן אישי.

איתן כבל: שיהיה ברור, זה חייב להסתיים לפני 2018, זאת אומרת, אני לא רוצה שייווצר מצב שמשה לכשיגיע, יתחילו כתבות, יתחילו תחקירים וראשו יהיה עליו סחרחר מכל מיני עניינים שיונחו לפתחו, וזה לא פשוט.

איתן כבל: פתאום הוא צריך לקבל את ההחלטה, ובשלב הזה אף אחד לא יוכל לתת לך את הגיבוי, כי החתימה, תזכור, היא שלך.

איתן כבל: ברשותכם, אני מתכוון שמבקר המדינה ייכנס לתהליך הזה.

איתן כבל: אני מודה לכם, ראובן קוגן, אני מודה לכל מי שהשתתף בדיון, תודה לך, גברתי, אנחנו שוב מאחלים לך בהצלחה ושתעשי את העבודה שאנחנו מצפים לה.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: הישיבה נעולה.