ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 467, 2016-10-06 12:40

משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף האחרון בסדר היום – שינויים בתקציב לשנת 2016.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני, במידה ובאיזשהו מקרה אני אגיש רביזיה, אני מבקש שמועד דיון הרביזיה יהיה - - -

משה גפני: תלוי על מה, חכה, אל תעשה בלי לדבר אתי.

משה גפני: מספר פנייה לוועדה – 119, משרד הכלכלה.

<אורי שיינין: הפנייה נועדה להעברת 20,719 אלפי ש"ח בשינויים פנימיים בתקציב משרד הכלכלה.

<אורי שיינין: עיקר השינויים זה תקצוב של החלטת הממשלה מספר 839 בעניין תכנית ייעודית לתעסוקת חרדים, תקצוב של שכר בהתאם להסכם הקיבוצי בשירות התעסוקה ותקצוב של מוקד שירות התעסוקה, שיהיה בהעסקה ישירה, בהתאם להסכמות בין יושב ראש ההסתדרות לבין שר האוצר בהסכם עובדי קבלן והגדלת תקציבי הכשרה מקצועית, שזה בעיקר עידוד תעסוקה של אוכלוסיות ייעודיות, שמשתמשים בהכשרה מקצועית.

משה גפני: כל הזמן מדברים על עידוד חרדים, אתה יכול לתת איזה נתון?

משה גפני: שנדע מה מלבד חלוקת משרות – כמובן אף אחד מהם לא חרדי – יצא מכל העניין של החרדים?

משה גפני: כולם מדברים על זה, שמעתי שגם ראש הממשלה השתבח שמה שהממשלה שלו עשתה זה לעודד חרדים לצאת לעבודה.

משה גפני: אני מכיר קצת את החרדים, לא ראיתי לא עידוד ולא חרדים ולא דבר, כל הזמן דיבורים, ואתם מחלקים משרות ביניכם.

<אורי שיינין: יש באמת פעילות בעניין הזה של עידוד שילוב - - -

משה גפני: אגב, עוד אחד הדברים שהוא השתבח זה שיש תכנית חיסכון לכל ילד.

משה גפני: מה לעשות, זה היה בהסכם הקואליציוני של יהדות התורה להביא את הקצבאות של הילדים, ומה שעשיתם באגף התקציבים זה פשוט ביטלתם את זה כדי שלא יקבלו את הכסף אלא ב-2017.

משה גפני: אני לא יודע איך זאת מדינה שהכול עומד על הראש.

משה גפני: לא חשוב, אתה יודע לענות לי מה נעשה עם חרדים?

<אורי שיינין: אני יודע לדבר על הנתונים הגדולים.

<אורי שיינין: יש תכנית חומש, שאנחנו בעיצומה בימים אלה, של חצי מיליארד שקל לעידוד תעסוקת חרדים, שפועלת במשרד – מעכשיו במשרד העבודה, ובין היתר 12 מרכזי הכוון, תקציבים למיזמים, תקציבים לעסקים קטנים.

<אורי שיינין: מבחינת התוצאות בשטח אל מול היעדים של הממשלה – יש תכנית חומש.

משה גפני: בסדר, אתה יודע מה?

משה גפני: בעצם זה לא מעניין אותי...

יעקב אשר: אדוני היושב ראש, יש לי שאלה אחרת לגבי החלק של ההכשרה המקצועית.

יעקב אשר: האם זה גם לנשים וגם לגברים?

<אורי שיינין: יש שם ארבעה מיליון שקל מתוך התקציבים שקבועים שם, אז ארבעה מיליון שקל לחרדים, כשהחלוקה היא בין 60% ל-70% גברים והיתר זה לנשים – בין 30% ל-40%.

משה גפני: יעקב, מה זה משנה?

משה גפני: ביידיש אומרים: "אוטר געזוקט".

משה גפני: יש עוד שאלות?

משה גפני: מספר פנייה לוועדה 119, מי בעד אישור הפנייה?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: הצבעה בעד – כולם נגד – אין נמנעים – אין פנייה מס' 119 נתקבלה.

משה גפני: הפנייה אושרה.

<אורי שיינין: כבוד היושב ראש, אפשר לחבר יחד גם את פניית עודפים של סעיף 36?

<טמיר כהן: היא בחוברת נפרדת.

משה גפני: בסדר, תביא.

משה גפני: אנחנו מתחשבים בך.

משה גפני: בעקבות הדיון הקודם, לא הייתי צריך להתחשב.

משה גפני: באופן אישי אני מחבב אותך, אבל את האגף שלך אני לא סובל.

משה גפני: פשוט לא להאמין.

<אורי שיינין: עשרת ימי תשובה.

<אורי שיינין: ..

משה גפני: לא, בעשרת ימי תשובה צריך לחשוב שגם אני פה ויש עובדים במדינה.

משה גפני: גם על זה צריך לחשוב, גם בעשרת ימי תשובה, הכול בסדר...

משה גפני: תתכוננו לקמפיין מה להסביר לבוחר...

משה גפני: 010 – 36.

<אורי שיינין: זאת פניית עודפים, בעצם זה ה-15% הנוספים של העודפים וה-5% מתוכם מוסטים לרזרבה הכללית בהתאם להחלטת ממשלה שעברה בליל התקציב הקודם.

משה גפני: למה צריך עודפים?

משה גפני: למה לא סיימתם בשנה שעברה את התשלומים?

<אורי שיינין: אני אגיד את הדברים העיקריים – מבחינת מעונות יום, יש שם שוליים, סבסוד מעונות יום, תקנה של כמעט מיליארד שקל, כשהחודש האחרון מאוד קשה לדעת מראש כמה כסף בדיוק צריך, בהתאם למספר הילדים שנקלטו, ובנוסף יש לנו את ההיבט של בינוי מעונות יום, כמה מעונות יום נבנו.

<אורי שיינין: יש סוגיה של עידוד תעסוקה של אוכלוסיות ייעודיות, שזה הכול תקציבי הרשאה.

<אורי שיינין: מכיוון שאלה תקציבי הרשאה, זה בתחילת השנה מתוקצב בהתאם לתחזית ביצוע, שמגובשת יחד עם המשרד, ולפעמים לא עומדים ביעדי הביצוע, ולכן נוצרים עודפים תקציביים.

<אורי שיינין: הנושא השלישי הכבד זה כל הסוגיה של הכשרה מקצועית במע"צ, שהן סוגיות שמתוקצבות הרבה פעמים על שתי שנות תקציב, רוצה לומר אתה מתחיל את הקורס בנובמבר ואתה מסיים אותו שנה אחרי זה במרץ.

<אורי שיינין: ההתחייבות קורית כבר בנובמבר על כל התקציב, כשבפועל חלק מהתקציב יוצא בפועל בחודשים שאחרי, זה בגדול ההסבר לרוב העודפים של משרד הכלכלה.

<אורי שיינין: יש כמובן עוד הסברים נקודתיים.

יעקב אשר: אם אני מבין נכון, חלק מהעודפים האלה באים למשל ממעונות יום ודברים מהסוג הזה שלא נוצלו, למשל גם הבנייה הגדולה של מעונות, שאנחנו יודעים שיש הרשאות של רשויות מקומיות, עד שהן מוציאות אותן ועד שהן לוקחות את הכסף וכו'.

יעקב אשר: אדוני היושב ראש, אני רוצה להזכיר ישיבה שאתה גם נתת בסופה החלטה לגבי הנושא של משפחתונים, על ה-20 מיליון או 30 מיליון של המשפחתונים.

משה גפני: 20 מיליון.

יעקב אשר: אותו רעיון הוא ההשלמה לאותם מקומות, שעדיין המעונות לא נבנו, כי האלטרנטיבה השנייה המוסדרת היא משפחתונים, אז איך 30 מיליון שקל לפתיחת מסגרות?

יעקב אשר: יש אלפי ילדים שממתינים, ועכשיו אתם מעבירים את הכספים האלה, שבעצם אמורים לעודד תעסוקה, כי זה נותן לאימהות את החופש לצאת לעבודה כשהילדים שלהן נמצאים במקום מוסדר ולא במקום לא מוסדר.

יעקב אשר: השאלה אם לא נכון יותר להעביר את זה לנושא הזה ולא לדברים אחרים, עם כל הכבוד להם, וכבודם במקומם מונח.

משה גפני: נמצא פה משרד הכלכלה?

<דוד שטינמץ: נמצא פה משרד הכלכלה, אבל זה יותר שאלה כבר של משרד העבודה.

יעקב אשר: משרד הכלכלה על כסף שהיום הוא של רווחה, זאת אומרת: אתם לוקחים את זה מהמעונות, ובעצם זה של הרווחה ואתם מעבירים את זה למשהו שלכם של הכלכלה.

<אורי שיינין: לא לא, זה עובר למשרד העבודה.

<אורי שיינין: באופן עקרוני, עודפים על פי חוק יסודות התקציב, אתה יכול להעביר אותם רק למה שהתחייבת.

<אורי שיינין: אתה אומר: תעביר עודפים, אחרי זה - - -

יעקב אשר: אבל לפני חודש - - - אם אפשר, תענה לי תשובה רק לגבי המשפחתונים.

<אורי שיינין: בישיבה האחרונה היה כבוד שר העבודה והרווחה, שאמר שידון בנושא.

<אורי שיינין: אני יודע שיש כוונה לפחות לפתיחה חלקית – אני לא יודע אם בהיקף של 30 מיליון, אבל בסוף אנחנו צריכים לקבל החלטה משותפת.

משה גפני: היתה ועדה משותפת של ועדת הכספים וועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יעקב אשר: מה בשורה התחתונה?

יעקב אשר: ייפתחו עוד כמה משפחתונים?

<אורי שיינין: ייפתחו, אני לא יודע עדיין לומר כמה, זה המקסימום שאני יכול לומר.

יעקב אשר: קול ענות חלושה אני שומע.

משה גפני: לא, זה חיים כץ.

<אורי שיינין: אני לא יכול להתחייב על משהו, שהוא לא רק בסמכותי.

משה גפני: מי בעד אישור פנייה מס' 010- 36?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: הצבעה בעד – 4 נגד – אין פנייה מס' 010 – 36 נתקבלה.

משה גפני: הפנייה אושרה.

<אורי שיינין: תודה.

<דוד שטינמץ: אפשר גם 38 עודפים?

משה גפני: 008 – 38.

<דוד שטינמץ: מדובר פה ביתרת העודפים, ה-15% של העודפים שמתוכם קיבלנו כבר את ה-80%.

<דוד שטינמץ: מדובר פה בתמיכות בענפי המשק, שזה כולל את המדען הראשי, את מרכז ההשקעות, את העסקים הקטנים והבינוניים, סחר חוץ; כאשר לגבי המדען הראשי, העודפים הם למעשה עודפי מזומן מחויבים בגין אישור תכנית המו"פ, שאומרות שבדרך כלל תקופת המו"פ שלהם יכולה להתחיל באחד מחודשי השנה ובדרך כלל הם עוברים לשנה או לשנים לאחר מכן.

<דוד שטינמץ: לפיכך ההתחייבות כולה נעשית באותה שנה ויתרת העודפים הם של התחייבויות שעוברות לשנה לאחר מכן.

<דוד שטינמץ: זה לגבי מדען ראשי.

<דוד שטינמץ: לגבי מרכז ההשקעות, העודפים מיועדים לתשלום עבור כתבי אישור, שניתנו בשנים קודמות למסלולים השונים במרכז ההשקעות, בעיקר למענקים, למסלולי תעסוקה, לחיבור לגז טבעי ולמסלולים אחרים.

<דוד שטינמץ: ההתחייבויות ניתנות כהרשאה להתחייב והמזומנים בדרך כלל מותאמים באותה שנה.

<דוד שטינמץ: לא תמיד מצליחים לדעת בדיוק את ההתאמה, אז לפעמים כספים גולשים שנה לאחר מכן ומקבלים עליהם את ההתחייבויות.

<דוד שטינמץ: לעסקים קטנים ובינוניים, גם שם הפעילות בהרשאה להתחייב, והעודפים להפעלת מערך המעו"ף, שזה מערך השטח של הסוכנות והפעלת תכניות בתחום המימון וגם בסחר חוץ יש התחייבויות שהן בדרך כלל התחייבויות שהן לא לשנה אחת, אלא לכמה שנים ואז ההסכם או ההתחייבות הם לאותה שנה ואנחנו מבקשים שהעודפים יהיו בהתאם לשנים לאחר מכן.

משה גפני: יש שאלות?

משה גפני: מי בעד אישור ההודעה – בקשה מספר 38-008?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: הצבעה בעד - 5 נגד – אין פנייה מס' 008 – 38 נתקבלה.

משה גפני: ההודעה אושרה.

משה גפני: אנחנו עכשיו ב-126 – משרד הרווחה.

משה גפני: למה קוראים לזה "קמחא דפסחא"?

<חנן פריצקי: כי זה ניתן בשני חגים, בחגי תשרי ובפסח.

<חנן פריצקי: במקור זה ניתן רק בפסח, ומאז זה היה "קמחא דפסחא", כשהרבנית קאפח בזמנו היתה נותנת מעות לפסח, אפילו התקנה נקראת כך.

<שאול קירשנבוים: הפנייה נועדה לתקצב העברת סלי מזון לנזקקים בחגי ישראל, בהתאם למבחני תמיכה.

<שאול קירשנבוים: התקציב הוסט מתקנות בהן הביצוע היה נמוך מהחזוי.

<שאול קירשנבוים: התקנה מתוקצבת כעת ולא בבסיס, מכיוון שהושגה ודאות לגבי הסכום רק לאחרונה.

משה גפני: רק תסביר, הורדתם מכוח אדם ברשויות המקומיות ומהשירות לילד ולנוער.

<חנן פריצקי: אל"ף, מדובר בשני סעיפים תפעוליים – אחד מהסעיף התפעולי של ניהול כוח אדם ברשויות המקומיות, אז יש שם יתרה כרגע; והסעיף השני עם ילד ונוער, מדובר על פרויקטים רב שנתיים, וכרגע הפרויקטים שם לקראת סוף שנה, אנחנו רואים שיש שם ניצול יחסית יותר נמוך ואנחנו נפחית משם.

<חנן פריצקי: בסופו של יום, האוצר צריך להחזיר לנו, אבל נתחשבן אתו לקראת סוף שנה, יש לנו שם כמה גירעונות תקציביים שצריך לכסות.

משה גפני: הם התקשרו אלי שזה דחוף.

<חנן פריצקי: הסיפור כרגע, שמכיוון שאנחנו לא העברנו את ההודעות לגבי חגי תשרי – היינו אמורים לעשות את זה לפני ראש השנה ולא עשינו את זה, מכיוון שכרגע עצרו את התשלומים עד שלא יועבר הכסף בוועדת הכספים.

משה גפני: היו לכם דיונים עם אגף התקציבים?

<חנן פריצקי: לא, הכסף קיים ונמצא.

משה גפני: אז למה לא הבאתם את זה בפעמים הקודמות עם דברי ההסבר?

<חנן פריצקי: אל"ף, לקח זמן להביא אותו, לקח זמן גם למשרד האוצר.

משה גפני: עכשיו זה פותר את הבעיה אם זה יאושר?

<חנן פריצקי: פותר את הבעיה לגמרי.

רחל עזריה: בואו נעביר את זה וזהו.

רחל עזריה: אני אגיד לך גפני, ברגעים האלה אני לא עומדת בזה, ואתה יודע את זה.

רחל עזריה: אני נקרעת, מצד אחד ברור שאנחנו צריכים לשים לב לכל העברה, מצד שני כשאני שומעת שהאנשים האלה מחכים, כואב לי הלב, העניים שמחכים ל"קמחא דפסחא" שלהם.

משה גפני: את אומרת להצביע בעד.

בצלאל סמוטריץ': רק בגלל שזה במפלגה של שר האוצר.

בצלאל סמוטריץ': ..

משה גפני: מי בעד אישור פנייה מספר 126 של משרד הרווחה?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: הצבעה בעד – רוב נגד – מיעוט פנייה מס' 126 נתקבלה.

משה גפני: הפנייה אושרה, תודה רבה.

<חנן פריצקי: בהזדמנות חגיגית זו, אפשר להעביר את פניית העודפים של משרד הרווחה, של 23?

משה גפני: לא, אין.

<חנן פריצקי: למה לא? 15% מחכה.

<חנן פריצקי: אמרו לי שחסרים דברי הסבר.

<חנן פריצקי: אדוני היושב ראש, אני לא חושב שיש הגיון כלשהו לתת דברי הסבר על ה-80% ועל ה-15% - - -

משה גפני: זה לא נמצא על השולחן, זה לא נמצא על סדר היום.

<חנן פריצקי: אבל זה לא נמצא, כי אמרו לי שצריכים דברי הסבר, למרות שנתתי דברי הסבר על ה-80%.

משה גפני: בסדר, אנחנו לא מקיימים ככה את הדיון, אתה צריך לדבר עם הלשכה המשפטית.

משה גפני: מספר פנייה לוועדה 133 עד 134.

<שאול קירשנבוים: הפנייה נועדה לתקצוב סך של 44,500 אלפי ש"ח בהרשאה להתחייב ו-25,000 אלפי ש"ח בהוצאה עבור עיריית ירושלים, בהתאם לסיכום התקציבי הנוגע להעברת הבעלות על חברת פרזות ולחברת עמידר.

<ניסים סלמן: בכל המהלך של העברת פרזות לחברת בת של עמידר, שני ההסכמים חתומים, הסכמי העברת המניות וההסכם עם העובדים חתום.

<ניסים סלמן: ההסכמים ייכנסו לתוקף עם ההעברה התקציבית לעיריית ירושלים.

<ניסים סלמן: הכסף ישמש כדי לרכוש את תיאטרון הפרגוד מפרזות, והוא יעבור לבעלות העירייה, ושאר הכסף הולך לפרויקטים סגורים שסוכמו עוד ב-2010 בין משרד הבינוי לעיריית ירושלים.

<ניסים סלמן: הפרויקט המרכזי שם זה בניית בית אבות, שבמסגרתו שליש מהחברים ילכו לזכאי דיור ציבורי עריריים, שלא יכולים להסתדר בגפם בדירות של הדיור הציבורי.

<ניסים סלמן: הדירות האלה עבור דיירים אחרים כמובן.

<ניסים סלמן: התהליך הזה גם מאפשר השלמה של רכישת עוד דירות מהכספים של פרזות.

<ניסים סלמן: רכשנו עד היום בערך 50 דירות – גלעד לידי, והוא עושה את העבודה במרץ רב – ויש בערך עוד 40, 45 דירות שממתינות להחלטה.

משה גפני: בזמן שמיזגנו את פרזות עם חברת עמידר, אנחנו סיכמנו שלא יימחקו החובות.

<ניסים סלמן: נכון, בסוף אני בא אליך, אנחנו באים לפה בשביל זה.

משה גפני: לא אלי, לוועדה.

משה גפני: אתה צריך לבוא לוועדה ולומר לוועדה שהושלמה כל רכישת הדירות.

משה גפני: אנחנו שינינו את ההחלטה כתוצאה ממה שדיברת אתנו, שזה הדבר היותר חשוב, אף אחד לא רוצה להישאר עם חובות כאלה בנושא של חברת פרזות.

משה גפני: אנחנו סמכנו על הסיכום הזה, אנחנו גם אישרנו את הסיכום החדש.

משה גפני: אתה אמרת שצריך את ההעברה הזאת, ולכן אנחנו צריכים לאשר את זה, על מנת שנגיע לפתרון שאמרת עכשיו לגבי רכישת כל הדירות, נכון?

<גלעד בר אדון: לא, אתה לא טועה.

<גלעד בר אדון: אנחנו כבר רכשנו דירות במחצית מהסכום, נמשיך את רכישת הדירות, וכמובן כשנסיים את כל הרכישה, נדווח לפי ההסכמים.

<קריאה: באזור פברואר?

<גלעד בר אדון: אנחנו מקווים שתוך שלושה עד ארבעה חודשים נסיים את כל הרכישות.

<שאול גליקסברג: אנחנו סיכמנו שמחיקת החובות כן תיקרה, רק שהיא תקרה בסוף התהליך, באישור הוועדה.

<שאול גליקסברג: בסוף התהליך החובות יימחקו, אני אומר את זה למען הפרוטוקול.

משה גפני: אני מסכים אתך שאתה מודאג, בגלל שאי אפשר לדעת בסוף התהליך מי יהיה יושב ראש ועדת הכספים.

משה גפני: כל עוד אני הייתי, לא אמרת את זה...

משה גפני: הסיכום הוא שהם רוכשים את הדירות, ברגע שהם רוכשים את הדירות ומסתיים העניין, זה מגיע לכאן ואז מוחקים את החובות.

משה גפני: מה זה עבור עיריית ירושלים?

<דורית ירחי: הסכום של 44.5 מיליון שקל מתחלק כך: קודם כל, תשעה מיליון וחצי שקל ישר מוזרם לחברת פרזות, בתמורה שאנחנו מקבלים נכס שבעבר שימש תמיד קרקע לעיריית ירושלים, כלומר הופעל על עיריית ירושלים, תיאטרון פרגוד – אנחנו נקבל את הנכס ונצטרך להשקיע כסף בנכס הזה כדי להשמיש אותו לציבור, אנחנו מחויבים שהנכס הזה יישאר בשימוש הציבור.

יעקב אשר: איפה התיאטרון הזה?

<דורית ירחי: רואים את זה כשעולים ברחוב בצלאל, זה תיאטרון פרגוד, שמאז ומתמיד שימש כתיאטרון.

<דורית ירחי: אנחנו רוצים לשפץ אותו ולהשתמש בו לצרכים ציבוריים.

<דורית ירחי: אנחנו מקווים שיהיה שם תיאטרון פרגוד ולמעלה גם שימושים לתרבות.

<דורית ירחי: לגבי היתרה, שזה 35 מיליון שקל, יש מיליון אחד שזה טיפול חירום בדיור לנזקקי דיור, כ-12 מיליון שקל הולכים לשיפוצים במבנים באזורים המשותפים של מבנים, שיש שיעור גבוה של זכאי הדיור הציבורי.

<דורית ירחי: אנחנו מדברים על ליקויים קשים של חשמל, מים, ביוב בתוך השטח של הבניין, שאנחנו סבורים שהיה מקום לטפל בהם.

<דורית ירחי: אנחנו נעשה את זה, אבל בתיאום עם משרד השיכון איפה לעשות וכן הלאה.

<דורית ירחי: הצורך יותר גבוה מ-12 מיליון שקל, לא תהיה בעיה לנצל את זה.

משה גפני: איך מסתדר העניין של עיריית ירושלים עם פרזות ועכשיו עם עמידר?

<דורית ירחי: אנחנו נצא מהתמונה.

<דורית ירחי: אנחנו חתומים על הסכם.

משה גפני: לא, אבל מעבירים לכם כסף.

<דורית ירחי: מעבירים אלינו כסף ואנחנו יוצאים מהתמונה, אנחנו כבר חתומים על ההסכמים.

משה גפני: מה זה הכסף הזה שמגיע אליכם עכשיו?

<דורית ירחי: זה כסף שסוכם שהוא מגיע אלינו.

<דורית ירחי: הרי אנחנו החזקנו במניות של החברה ואנחנו התעקשנו במהלך השנים - - -

בצלאל סמוטריץ': הם קונים מהם את החברה המפסידה בהרבה מאוד כסף.

משה גפני: אני מבקש לומר משהו לגבי עיריית ירושלים.

משה גפני: היה אצלי מנכ"ל עיריית ירושלים וקבל על העובדה שאין כיתות בירושלים, באופן דרמטי.

משה גפני: הוא הציג לי נתונים.

רחל עזריה: כמה, 2,000?

רחל עזריה: 1,000 חרדים ו-1,000 ערבים?

רחל עזריה: זה אותו מספר מאז שאני בעיריית ירושלים.

משה גפני: עוד הפעם חרדים, אפשר בלי החרדים?

רחל עזריה: לא, אבל זה תמיד 2,000 או שזה השתנה?

משה גפני: אני לא יודע, אני לא זוכר בדיוק, כבר עבר מאז הרבה זמן.

רחל עזריה: לא, שיגוונו, שמונה שנים שומעים, לא משנה כמה בונים, אנחנו 1,000 ו-1,000, מספר טיפולוגי.

בצלאל סמוטריץ': גם נולדים ברוך השם הרבה ילדים.

רחל עזריה: לא, זה לא הסיפור.

בצלאל סמוטריץ': בכל הארץ.

משה גפני: חברת הכנסת רחל עזריה, דיבר אתי מרחב שהיה פה, האמת היא שגם ראש העיר ברקת דיבר אתי.

מכלוף מיקי זוהר: ברקת רוצה 300 מיליון שקל.

משה גפני: לא משנה, בעיקר מרחב שהוא איש המקצוע בעניין, אומר שהמצב בירושלים מבחינת כיתות הלימוד קטסטרופה.

משה גפני: הוא אומר שאין אפשרות באמצעות התקציב שעומד לרשות העניין הזה לפתור את הבעיה.

משה גפני: הם רוצים לקחת הלוואה.

משה גפני: אני הבטחתי לו – הבטחתי, לא קיימתי עד עכשיו, אבל אני מתכוון לעשות את זה – שנקיים דיון על הצורך בבינוי בירושלים.

משה גפני: נצטרך את משרד החינוך, נצטרך את עיריית ירושלים ונצטרך גם את הבנקים כדי לקחת הלוואה שם, ואת משרד האוצר.

רחל עזריה: יש הרבה כיתות בשכירות, ואז השכירות "אוכלת את הכסף" במקום לבנות.

יעקב אשר: זאת אחת הטענות שלו.

משה גפני: אני לא מכיר את הפרטים.

רחל עזריה: אני מכירה, הייתי סגנית ראש העיר, הייתי אחראית על החינוך.

רחל עזריה: אני מכירה הכול.

משה גפני: אני הבטחתי לו שנקיים את הדיון הזה, אני עוד לא יודע מתי, אבל כמו שאמרתי, נצטרך לדיון הזה את עיריית ירושלים, את משרד החינוך, את משרד האוצר.

משה גפני: אנחנו לא יכולים לעמוד מהצד, כי זה באמת נוגע לאוכלוסיות שונות.

משה גפני: אי אפשר לעמוד מהצד, צריך לפתור את הבעיה הזאת.

משה גפני: עיריית ירושלים מוכנה ורוצה לשים יד בעניין.

משה גפני: נצטרך את המשרדים השונים.

משה גפני: אני אקיים את הדיון הזה, כנראה אחרי החגים, כדי לפתור את הבעיה.

משה גפני: הבעיה הזאת קשה ומעיקה.

משה גפני: אני ניצלתי את ההזדמנות שאת העלית פה את העניין של ירושלים, להגיד את זה.

משה גפני: נעשה את זה.

משה גפני: יש עוד שאלות לגבי הפנייה הזאת?

בצלאל סמוטריץ': אני סתם שואל שאלה משפטית, למה כל הסיפור הזה הוא חוקי?

בצלאל סמוטריץ': כי זאת ירושלים, אז יש לה איזה מעמד אקס טריטוריאלי?

בצלאל סמוטריץ': הרי בשום עיר אחרת זה לא היה חוקי להחליט עכשיו שלוקחים חברה מסוימת, עיר מסוימת, והמדינה נותנת כסף, יש שוויון.

רחל עזריה: לא, יש פה סיפור.

בצלאל סמוטריץ': לא משנה, זה הכול מענק הבירה, מילה מכובסת כזאת?

משה גפני: שאלת, אני לא אעשה דבר לא חוקי.

בצלאל סמוטריץ': לא אמרתי שזה לא חוקי, שאלתי, כי אני רוצה לאמץ את זה לעוד מקומות.

בצלאל סמוטריץ': ירושלים חשובה מאוד, יש עוד מקומות חשובים, קריית שמונה לדוגמה.

<ניסים סלמן: אני לא מתעסק במענק הבירה, אני מרשות החברות.

בצלאל סמוטריץ': אבל פה כתוב שהכסף עובר דרך מענק הבירה.

<ניסים סלמן: בעסקה הזאת לכאורה בדרך המלך עמידר היתה צריכה ללכת לעיריית ירושלים, עושים הערכות שווי, רבים רבים רבים ובסוף סוגרים סכום.

בצלאל סמוטריץ': הסכום לא צריך לבוא מהמדינה, לא מהאוצר.

רחל עזריה: הוא אומר שזה צריך לבוא רק מפרזות.

<ניסים סלמן: על הנכס זה שנקרא פרזות, החברה הזאת, יש דיונים 15 שנים.

<ניסים סלמן: יש ויכוח גדול מאוד מה השווי של החברה.

<ניסים סלמן: המדינה טוענת שהדירות שלה ויש חובות והשווי הוא אפס.

<ניסים סלמן: העירייה טוענת שהשווי הוא 250, כי הדירות כן שלה.

<ניסים סלמן: אם עושים את זה בדרך המלך "בוא תשלם לי על מניה עכשיו" ונעשה הערכות שווי, בבסיס ההנחות לא מסונכרנות.

<ניסים סלמן: העירייה מעבירה ללא תמורה את המניות לעמידר.

<ניסים סלמן: עמידר מוציאה כספים בגובה הסכום שהעברנו עכשיו – למעשה כנראה זה יהיה יותר מזה, בגובה 44,500 לטובת תחזוקה בדיור הציבורי.

<ניסים סלמן: העסקה היא סיבובית, בגלל שאי אפשר לבצע אותה בעולם עסקי מסחרי רגיל.

בצלאל סמוטריץ': זה כמו שאני רוצה לעזור לגוף מסוים ואסור לי, אז אני עוזר לגוף אחר והגוף ההוא העביר את הכסף לזה.

בצלאל סמוטריץ': אני נותן לעמידר כסף, אני נותן כסף לעיריית ירושלים על פרזות, כאילו המדינה קונה את פרזות מעיריית ירושלים.

<ניסים סלמן: העסקה היא עסקת בעלים, מה זאת אומרת?

<ניסים סלמן: עיריית ירושלים והמדינה הם הבעלים של הנכסים האלה, של פרזות ושל עמידר, והמדינה כבעלים עושה עסקה עם עיריית ירושלים ומכניסה לה כסף בתמורה למניות האלה, והיא מעבירה את זה לחברה שהיא 100% שלה – זו העסקה.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, המדינה קונה מעיריית ירושלים את המניות שלה בחברת פרזות.

<ניסים סלמן: למעשה כן.

בצלאל סמוטריץ': מה זה למעשה?

בצלאל סמוטריץ': למה אתה לא עושה את זה ככה?

בצלאל סמוטריץ': איך התגברת על הפער בהערכות השווי?

בצלאל סמוטריץ': לפי איזה שווי המדינה קונה את המניות של עיריית ירושלים?

<ניסים סלמן: אפשר להתווכח 50 שנה על השווי.

רחל עזריה: גם התווכחנו הרבה שנים, אל תדאג.

<ניסים סלמן: החלטנו לא להתווכח, והחלטנו שכל הכסף, גם הכסף שהעירייה מקבלת, ילך לשימושים ציבוריים מאוד מאוד ברורים.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת כאילו הסכמנו לתת לעירייה יותר כסף ממה שאנחנו חשבנו שמגיע לה עבור פרזות, בתנאי שהיא תשקיע את הכסף הזה במטרות שגם אנחנו מסכימים שהן חשובות.

<ניסים סלמן: אין לזה קשר לשווי.

בצלאל סמוטריץ': ואיך העירייה משקיעה את הכסף הזה, לפי קריטריונים?

בצלאל סמוטריץ': גם גוף ציבורי חי בקריטריונים.

<דורית ירחי: כבר לפני ארבע, חמש שנים הגענו להסכמות עם משרד הבינוי והשיכון לגבי השימושים בכספים, ואלה שימושים שעברו החלטת מועצה ועברו כאן, ואני יכולה לפרט אותם שוב.

<דורית ירחי: אלה שימושים לצורך זכאי הדיור הציבורי ו/או לטיפול בזכאים קשים של משרד הבריאות ומשרד הרווחה, שזה לא דיור מוגן, זה בתי אבות של קשישים נזקקים שהרבה מהם גם היו בעבר זכאי הדיור הציבורי, וכשיעברו לדיור מוגן כזה, לבית אבות כזה, הם קונים דירות שישמשו את זכאי הדיור הציבורי שממתינים לקבל דירות.

<דורית ירחי: אנחנו מאוד מאוד סגורים עם השימושים שאנחנו יודעים לעשות עם הכספים האלה.

<דורית ירחי: אילו היינו חיים בעולם כלכלי ממש, היינו עושים הערכת שווי שהיתה יותר גבוהה, אני מניחה, מ-45 מיליון שקל, המדינה היתה אומרת אפס, היינו הולכים לבוררות של 15, 20 שנה אולי לבתי משפט, ואז כשהייתי מקבלת כסף שמבטא את הבעלות של עיריית ירושלים על כ-27% של החברה הזאת שיש לה שווי, הייתי יכולה לעשות מה שאני רוצה עם הכסף.

<דורית ירחי: כלומר, הייתי יכולה להשקיע את זה במזרקות, אבל לא עשיתי את זה.

<דורית ירחי: אנחנו קיבלנו שני הצדדים איזושהי החלטה להגיע לפשרה, שהיא לטובת הציבור בירושלים, והציבור המאוד מאוד נזקק בירושלים, בין אם זכאי הדיור הציבורי, ובין אם אנשים שהם במצב מאוד מאוד קשה, קשישים, נזקקים, ניצולי שואה, עריריים, שאנחנו רוצים לשפר את תנאי המחיה שלהם.

בצלאל סמוטריץ': יש אירוע מס במכירה הזאת?

בצלאל סמוטריץ': הרי בסוף אתה מעביר מניות.

<דורית ירחי: יש לנו גם חוות דעת בעניין המיסוי.

<ניסים סלמן: עיריית ירושלים היא עיריית ירושלים.

בצלאל סמוטריץ': אבל היא מוכרת נכס, היא משלמת מס?

בצלאל סמוטריץ': העירייה, אתם משלמים מס?

<דורית ירחי: אנחנו חושבים שלא, כי זאת בעצם העברה ללא תמורה, זה חלק מהעסקה.

בצלאל סמוטריץ': תופרים עסקה למידותינו.

רחל עזריה: אתה נגד ירושלים?

בצלאל סמוטריץ': אני רק רוצה להבין.

רחל עזריה: אתה מצחקק, אתה רוצה לתפור לא רק לבירה של ישראל, אלא לכל היישובים שלך?

משה גפני: לא, הוא דיבר על ירושלים, ירושלים זה גם שלו.

רחל עזריה: אני לגמרי רצינית.

בצלאל סמוטריץ': בסוף האם זה חוקי או לא חוקי?

רחל עזריה: ברור שזה חוקי.

רחל עזריה: מה, אנחנו מביאים לפה משהו לא חוקי?

משה גפני: אני שוכנעתי בדיון שהיה.

רחל עזריה: זה חוקי, נגמר.

בצלאל סמוטריץ': רק שיהיה כתוב בפרוטוקול, לא בשביל הנושא הזה בכלל, שיש דברים הרבה יותר חוקיים – שכשברחוב צלאח א דין החליטו שהם לא חוקיים, הוציאו חוות דעת של 15 עמודים וסיפרו למה הם לא חוקיים.

בצלאל סמוטריץ': אז כשרוצים אפשר לתפור הסכם למידותיו ולכתוב את ההסכם כך שלא יצטרכו גם מס, שזה בעצם העברה ללא תמורה.

<ניסים סלמן: הוא אומר משהו חמור.

משה גפני: על פי התקנון, אתה צריך להקשיב ליושב ראש.

משה גפני: אתה חבר כנסת חדש, יש פרוטוקולים – 27 שנים אני טוען שהנושא המשפטי הוא נושא מאוד גמיש, אני מאוד אוהב את זה.

משה גפני: בצד ימין יכול מישהו לדבר בעד חוק שהוא מביא, ואחרי חצי שנה שאנחנו דנים על החוק הוא יושב שם והוא צועק נגד.

משה גפני: אני שואל אותו למה ומה השתנה.

משה גפני: אמרתי שאני ממש אוהב את הנושא המשפטי.

משה גפני: אם הייתי הולך ללמוד משהו חוץ מתורה, הייתי הולך ללמוד משפטים.

משה גפני: משפטים הייתי לומד בקצרה מאוד, כי מה שאתה אומר זה נכון, השאלה אם אתה בצד הנכון.

משה גפני: אתה עכשיו מתרעם על צלאח א-דין, זה שמה חייטים מקצועיים חבל על הזמן, אתה רוצה שאני אביא לך אחד אחרי השני?

משה גפני: כל שבוע אני אביא לך.

בצלאל סמוטריץ': לא רק שאני מקשיב ליושב ראש, אני מסכים עם היושב ראש.

משה גפני: לא דיברתי על היועצים המשפטיים של הכנסת, אם זאת השאלה.

רחל עזריה: אני גם רוצה לומר, שאנחנו נשים כוכבית על ההתייחסות הרצינית של בצלאל סמוטריץ לנושא הייעוץ המשפטי, זה נושא מאוד חשוב, ואנחנו נשים כוכבית ליד זה.

משה גפני: אני מסכים אתו, אבל הוא מביא דוגמאות מאוד מוגדרות, ואני יכול להביא לכם דוגמאות מכל תחומי החיים.

בצלאל סמוטריץ': אני אתך.

משה גפני: אני יכול להביא גם סיבות, למה פה הוא אומר כך ולמה פה הוא אומר אחרת.

משה גפני: על זה אמר שלמה המלך "יוסיף דעת יוסיף מכאוב".

משה גפני: הייתי פה קדנציה ראשונה, חזרתי מהכולל ובאתי לפה, היועץ המשפטי אמר משהו ואני נעמדתי דום, אתה יודע מה זה יועץ משפטי?

משה גפני: לא בכנסת, הכנסת זה משהו אחר.

משה גפני: לאחר שקיבלנו את תעודת ההכשר מחבר הכנסת סמוטריץ, מי בעד אישור הפניות לוועדה?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: הצבעה בעד – רוב נגד – אין פניות מס' 133 עד 134 נתקבלו.

משה גפני: הפניות אושרו.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: סיימנו תהליך, אבל אתם תבואו לפה בעזרת השם, תסיימו מהר את קניית הדירות, ואנחנו נאשר לכם את הנושא של ההלוואה.

משה גפני: גמר חתימה טובה ושנה טובה.

רחל עזריה: עשינו מעשה טוב, עשרת ימי תשובה.

משה גפני: עשינו הרבה מעשים טובים.

משה גפני: הפנייה האחרונה – 140 עד 142, מי מציג אותה?

<שאול קירשנבוים: זה כבר התחום שלי.

<שאול קירשנבוים: הפנייה נועדה להעברת סך של 32,000 אלפי ש"ח למשרד החינוך עבור הנושאים הבאים: יישום החלטת ממשלה מספר 4193 מיום 29 בינואר 2012, שעניינה הגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ושיעור התעסוקה.

<שאול קירשנבוים: התכנית מתוקצבת בהתאם לגיבוש התכנית מטעם המשרד והרשויות; סך של 14,000 אלפי ש"ח למשרד החינוך עבור הפקות טלוויזיה חינוכית בהתאם לביצוע בפועל; כמו כן הרשאות להתחייב, סך של 1,187 אלפי ש"ח בהרשאה להתחייב עבור תכניות הצהרונים של יום חינוך ארוך.

<שאול קירשנבוים: ההרשאה ניתנת על מנת לאפשר למשרד החינוך לצאת להתקשרות לשנת לימודים מלאה.

משה גפני: אני רוצה להבין משהו, העליתם מקודם במשרד הכלכלה את התכנית לעידוד חרדים לצאת לעבודה וצחקתי, אבל האמת שלא הייתי צריך לצחוק, עכשיו אני צריך להתחשב במה שאתם מביאים.

משה גפני: עכשיו אתם מביאים עידוד חרדים לצאת לעבודה ומפחיתים.

<שאול קירשנבוים: עידוד ערבים ולא מפחיתים.

משה גפני: חשבתי שלכתוב אתם יודעים.

רחל עזריה: אנחנו רוצים לשאול על צהרונים.

<שאול קירשנבוים: הסעיף הראשון זה החלטת ממשלה 4193, עידוד של האוכלוסייה הערבית.

משה גפני: עידוד תעסוקת אוכלוסיות ייעודיות לרבות חרדים, ערבים, אנשים עם מוגבלות – אותו סעיף, 10 מיליון.

<שאול קירשנבוים: אני מסתכל על הפנייה שהוגשה לוועדה.

משה גפני: מורידים 10 מיליון.

משה גפני: תבדקו עוד פעם את הפניה.

משה גפני: הפנייה שמופיעה אצלי היא פניית חינוך, שהכסף שמגיע, מגיע - - -

<שאול קירשנבוים: כן, על התכניות.

בצלאל סמוטריץ': איפה כתוב מאיפה מורידים?

בצלאל סמוטריץ': אני רואה איפה מוסיפים.

<שאול קירשנבוים: בתכנית כולה יורד פה 10 מיליון.

משה גפני: תסתכל על הפנייה עצמה.

<שאול קירשנבוים: 10 מיליון אלה מועברים למשרד החינוך.

משה גפני: יורד כסף מאיזה מקום, יורד מהאוכלוסייה הערבית.

משה גפני: זה בסדר, אני בעד להוריד להם, למה צריך לתת להם?...

<שאול קירשנבוים: הכסף תוקצב במלואו בתקציב של משרד הכלכלה, 53 מיליון בשנה, לאוכלוסייה הערבית, לנשים ערביות, והוא מועבר כל שנה בהתאם לתוכנית ולביצוע למשרד החינוך, בסדר גודל של חצי, חצי.

רחל עזריה: אתה אומר שמה שלא ממומש עובר חצי למשרד החינוך?

<שאול קירשנבוים: לא, המימוש הוא של שני המשרדים ביחד.

רחל עזריה: אז מה זה המינוס?

<שאול קירשנבוים: מפה המקור, הכסף יושב במשרד הכלכלה ומועבר לחינוך כל שנה.

<שאול קירשנבוים: חצי עובר, 26 מיליון, בפנייה פה יש 18 מיליון.

<שאול קירשנבוים: 10 מיליון יושבים בתקנה של תעסוקת אוכלוסיות, הם יושבים שם ועוברים לחינוך – זאת אותה מטרה.

בצלאל סמוטריץ': מה החינוך עושה בשוק העבודה?

משה גפני: אני אסביר, יש פה שתי פניות: אחת, יש פנייה של משרד הכלכלה, ובשנייה פנייה של משרד החינוך.

משה גפני: למשרד הכלכלה מעבירים כסף לסעיף 364201 – עידוד תעסוקת אוכלוסיות ייעודיות, לרבות: חרדים, ערבים, אנשים עם מוגבלות, הורים יחידים ועולי אתיופיה.

<טמיר כהן: זאת הרשאה.

משה גפני: הרשאה, בסדר.

<טמיר כהן: זה לא מזומן.

משה גפני: לא משנה, 11 מיליון ו-960,000.

בצלאל סמוטריץ': אחר כך 10 לוקחים משם לחינוך, אז תשאל למה לא מעבירים ישירות לחינוך.

<שאול קירשנבוים: זה למען השקיפות, ככה ברור למה המטרה של הכסף שיושב שם.

משה גפני: שקיפות זה בסדר, אבל למה אתם צריכים להוריד פה ולהוסיף שם?

משה גפני: אל תורידו ואל תוסיפו.

<שאול קירשנבוים: המימון של תכניות זה חינוך מבוגרים ואלה תכניות שיוצאות ממשרד החינוך, ההתקשרויות הן של משרד החינוך.

משה גפני: אני יודע, כנראה שאני צריך עוד כמה שנים כדי להבין...

משה גפני: הבנתי, יש כסף עכשיו, מה אתם עושים אתו במשרד החינוך?

<שאול קירשנבוים: 14,000 אלפי ש"ח הולכים להפקות טלוויזיה חינוכית בהתאם לביצוע בפועל.

רחל עזריה: זה ממש חשוב, זאת טלוויזיה ממש חשובה.

בצלאל סמוטריץ': שעובדת בשבת.

רחל עזריה: זאת טלוויזיה ממש חשובה, שמביאה תכניות חינוכיות וטובות, די כבר.

רחל עזריה: רוצים סתם לייצר משבר?

משה גפני: האמת היא שמבחינת חופש הביטוי, את לא יכולה להפריע לחבר הכנסת סמוטריץ שרוצה למחות על שבת.

משה גפני: יש עוד הרבה עבירות – אם אתה מחפש, יש לי עכשיו רשימה ארוכה, תאמין לי.

רחל עזריה: תיכף יום כיפור, צריך שיהיו עבירות, כדי שיהיה על מה להתפלל...

רחל עזריה: כבוד יושב הראש, ברור שיש עבירות, אחרת למה יש יום כיפור?

בצלאל סמוטריץ': - - - חוששים שיהיה צום לבטלה, אז הם חייבים לחתוך קצת לפני.

בצלאל סמוטריץ': ..

רחל עזריה: בבקשה, שלא יהיה צום לבטלה.

משה גפני: לא נכון, בגלל שגם צדיקים גמורים צמים, יש חובה, זה לא כמו תשעה באב.

רחל עזריה: זה היה קצת בהומור...

בצלאל סמוטריץ': אבל אני צריך את זה ללבן אתכם יום אחד, איפה אתם ברצינות לוקחים דברים.

בצלאל סמוטריץ': אני בנושא של שבת לוקח את זה בכל הרצינות.

משה גפני: אני מסכים אתך.

בצלאל סמוטריץ': אין שום סיבה בעולם, שטלוויזיה חינוכית – אני פונה לשר החינוך, הרי זאת אחריות שלו – קיבלה היתר לשדר בריטואל, היו על זה הסכמים.

משה גפני: למה באמת משדרים בשבת?

בצלאל סמוטריץ': היא קיבלה היתר לפני עשרות שנים לשדר.

משה גפני: אבל למה?

בצלאל סמוטריץ': לא יודע, אבל לפני עשרות שנים.

רחל עזריה: מה אתה רוצה שילדים יראו בשבת בבוקר?

רחל עזריה: הרי הם רואים טלוויזיה, אז שיראו ערוצים לא חינוכיים או יראו ערוצים חינוכיים?

בצלאל סמוטריץ': אני בעד - - -

רחל עזריה: אז אני מבינה, שכבוד יושב הראש מעדיף לא לקבל החלטה, זה בסדר גמור, אבל אני מבינה שהילדים יוכלו לראות טלוויזיה חינוכית ולא יראו טלוויזיה מסחרית, זה מה שהם עושים.

רחל עזריה: ההורים רוצים לישון, הם עובדים קשה, כך מספרים.

<שאול קירשנבוים: הפנייה נועדה גם להעביר הרשאות להתחייב עבור שתי תכניות: תכניות הצהרונים ועבור יישום הסכם עובדי קבלן.

<שאול קירשנבוים: הסיבה שצריכים הרשאה להתחייב היא שהתקציב הוא לפי שנות תקציב ומשרד החינוך עובד לפי שנות לימודים, ולכן התוכנית חוצה שנתיים ועל מנת למזער את העודפים המחויבים אנחנו נותנים שם הרשאה להתחייב.

<שאול קירשנבוים: זה לגבי הצהרונים ולגבי יישום הסכם עובדי קבלן.

רחל עזריה: אתה יכול להסביר?

<שאול קירשנבוים: אנחנו מביאים למשרד הרשאה להתחייב, על מנת שיוכל להתקשר במשך כל השנה.

רחל עזריה: עכשיו?

<שאול קירשנבוים: כן.

רחל עזריה: אבל שנת הלימודים התחילה.

<שאול קירשנבוים: שנת הלימודים הזאת וגם שנת הלימודים הבאה?

רחל עזריה: אבל שנת הלימודים התחילה.

<שאול קירשנבוים: נכון, תקציב 16' לדוגמה מימן את התשע"ו ושליש של התשע"ז, אבל ההתקשרות היא לשנה שלמה, היא לכל התשע"ז, הם לא יכולים להתקשר לשליש התשע"ז.

רחל עזריה: היתה שנה שהכסף לא עבר והכול התעכב, לפני כשנתיים, שלוש.

<משה שגיא: המטרה גם שהיקף העודפים המחויבים שעוברים משנה לשנה - - -

רחל עזריה: בסדר גמור, והיתה הקטנה של הסכום לצהרונים?

<שאול קירשנבוים: מבחינת המזומן, אין שינוי במזומן בתשע"ז.

רחל עזריה: זה לשר שלך, סמוטריץ, הוא כל הזמן מקטין את התקציב לצהרונים.

משה גפני: בואו נתקדם, אפשר לעשות אחרי זה סימפוזיון.

רחל עזריה: קודם זה לא היה סימפוזיון, רק כשזה מעניין אותי זה סימפוזיון?

רחל עזריה: קודם זה נקרא מה, דיון פוליטי?

משה גפני: לא, גם קודם מה שעניין אותי לא היה בסדר, צריך לסיים.

<שאול קירשנבוים: הפנייה נועדה לבצע שינויים פנימיים במשרד החינוך, בהתאם לבקשת המשרד, עם כל מיני שינויים, בין היתר עבור העסקת עובדים לבחינות בגרות.

משה גפני: משה ממשרד החינוך, זאת העברה שוטפת של משרד החינוך?

<משה שגיא: זאת העברה שוטפת של משרד החינוך.

משה גפני: אתם מעבירים פעמיים העברות שוטפות, או כמה?

<משה שגיא: זאת פנייה שהיתה צריכה להיות מועברת כבר לפני מספר חודשים.

משה גפני: למה זה לא הובא?

<משה שגיא: עד יולי לא היו שינויים תקציביים בוועדה.

משה גפני: מתי הגיעה הפנייה שלכם?

<משה שגיא: הפנייה הזאת מתעכבת כבר חודשיים במסגרת הדיונים.

משה גפני: אני לא בא בטענות, אני רק שואל האם זה במסגרת ההעברה הרגילה שלכם, שאתם מביאים פעמיים בשנה או יותר?

<משה שגיא: בדרך כלל פעמיים, שלוש.

<משה שגיא: זאת הראשונה, לא יהיו יותר מפעמיים השנה.

משה גפני: זה ברור.

משה גפני: משה, אתה יכול לפרט עוד לגבי ההעברה?

בצלאל סמוטריץ': בוא נשאל שאלות ואז הוא יענה, חבל שהוא יפרט על הכול.

<משה שגיא: יש משהו בדברי ההסבר שבסוף לא הופיע פה והושמט וזה הנושא של הכנסייתיים.

בצלאל סמוטריץ': לכן אני רוצה להבין, היה פה דיון והעבירו 50 מיליון שקל.

<משה שגיא: האוצר לא הכניס את הנושא הזה בסוף.

בצלאל סמוטריץ': היה לנו פה דיון מאוד טעון, גפני ברח והשאיר את הזירה לאחמד טיבי.

משה גפני: למה אתה אומר את זה?

משה גפני: אני לא הייתי פה.

בצלאל סמוטריץ': אני בעשרת ימי תשובה מקפיד להגיד את האמת.

משה גפני: במקרה הזה אתה טועה.

משה גפני: חבל על הדיון, אני אגיד לך למה.

בצלאל סמוטריץ': אבל אני רוצה להבין, המשמעות היא שזה כרגע יצא טכנית כי לא הגיעו להבנה בין המשרד לבין משרד האוצר, אבל המשרד רוצה את זה.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להבין, אנחנו הולכים כאן לדיוני תקציב, קיבלו 50 מיליון, כשזה לא שוויוני, כי החרדים לא קיבלו והדתיים הלאומיים לא קיבלו.

<משה שגיא: - - - שר האוצר, לא על ידי המשרד.

בצלאל סמוטריץ': האם זה משהו שמקבלים אותו גם במוכר שאינו רשמי החרדי?

בצלאל סמוטריץ': זאת עכשיו תוספת לשעות לימוד לימודי נצרות - פנטסטי, מלבד העובדה שזאת כפירה, אבל נניח שנוצרים ילמדו נצרות, האם החרדים מקבלים גם תוספת במוכר שאינו רשמי, שלוש שעות לימודי יהדות במקביל?

בצלאל סמוטריץ': האם תלמודי התורה הציוניים מקבלים באותה מידה תגבור לימודי יהדות?

בצלאל סמוטריץ': זה כמובן קיים בממלכתי, אבל לא קיים במוכר שאינו רשמי, עם כל אהבתנו הרבה לבתי הספר הכנסייתיים – אין לי, אני מודה, יש לי בעיה דתית, אבל נניח.

<משה שגיא: הוקמה ועדת שושני בנושא הזה וההמלצות הוגשה לשר, והשר קיבל את ההחלטות שלו כפי שהוא קיבל אותן.

בצלאל סמוטריץ': איזה שר?

בצלאל סמוטריץ': הנוכחי או הקודם?

<משה שגיא: שר החינוך הנוכחי, זאת הוועדה שישבה בקיץ.

יעקב אשר: בנט.

רחל עזריה: כן, אתה מכיר אותו.

רחל עזריה: ..

<משה שגיא: מי שזוכר, לפני פתיחת הלימודים.

בצלאל סמוטריץ': זה ה-50 מיליון שהעברנו בדיון הקודם.

<משה שגיא: במסגרת הזאת גם נקבע, שתהיה ועדה שתסדיר את התקציב של בתי הספר הכנסייתיים.

<משה שגיא: הוקמה ועדה, ששותפים בה גם משרד החינוך וגם משרד האוצר.

רחל עזריה: זה היה אחרי שביתה.

בצלאל סמוטריץ': כן, שביתה ארוכה.

בצלאל סמוטריץ': למה זה חוקי?

משה גפני: שואל חבר הכנסת סמוטריץ, האם יש עוד 50 מיליון או שזה אותם 50 מיליון?

<משה שגיא: לא, זה לא 50 מיליון, אלה סכומים הרבה יותר קטנים.

בצלאל סמוטריץ': לא, ה-50 מיליון היה כסף אוצרי, עכשיו הוא אומר:

בצלאל סמוטריץ': אני מתוך תקציב משרד החינוך מתגבר את בתי הספר הכנסייתיים, נותן להם עוד שלוש שעות.

משה גפני: זה מה שאתה אומר?

<משה שגיא: זה מה שוועדת שושני קבעה.

משה גפני: זה מופיע כאן בפנייה הזאת?

רחל עזריה: יש שם משבר גדול, אני לא בטוחה שאפשר להשוות את זה למעמד של בתי הספר האחרים, כבוד חבר הכנסת סמוטריץ.

בצלאל סמוטריץ': אם זה לא פה, אנחנו הרי מורידים מהחינוך הרשמי 145 מיליון.

<משה שגיא: 145 מיליון זה משהו אחר.

<משה שגיא: כל השווי של השלוש שעות האלה זה שלושה מיליון שקל.

בצלאל סמוטריץ': אז עכשיו מורידים רק 142 מיליון או מעבירים 146?

בצלאל סמוטריץ': כתוב 145, אתה מוריד 145 מהחינוך הרשמי וכתוב שזה לצורך תוספת תקציב, אז אנחנו מורידים את ה-145 ומפנים אותם לדברים אחרים ולא לזה?

<משה שגיא: לא לזה.

בצלאל סמוטריץ': וזה ייכנס מבחינתך בתקציב של 18-17?

<משה שגיא: במסגרת הגידול הטבעי של המשרד, זה עובר בין היתר לרשתות החינוך העצמאי והמעיין.

משה גפני: לא, אתם צריכים להביא פנייה.

בצלאל סמוטריץ': לא, הוא יכניס את זה בתקציב של 18-17.

משה גפני: אם יהיה סיכום של הדיון.

משה גפני: בצלאל, בוא נעשה סדר, אנחנו לא אמורים לאשר עכשיו, מכיוון שזה לא נמצא בפנייה.

משה גפני: אני שואל אותך, וגם בצלאל שואל, האם זה יהיה בפנייה נוספת, מה שאתה עכשיו סיפרת על הוועדה, או שזה יהיה בתקציב 2018-2017?

<משה שגיא: אני עוד לא יכול להתחייב שזה לא יהיה בפנייה נוספת.

משה גפני: בסדר, זה כנראה יהיה בפנייה נוספת.

רחל עזריה: אבל לי חשוב לומר כבר עכשיו לפני הדיון, שאנחנו לא יכולים לקיים דיון לגבי תקציב ספציפי בלי לראות את כלל התקציב.

משה גפני: מסכים אתך.

רחל עזריה: ואם אנחנו רוצים לעשות השוואות תקצוב בין בתי ספר שונים - -

בצלאל סמוטריץ': - - ונשים את התקצוב של המוכר שאינו רשמי החרדי ואת הכנסייתי ולהשוות.

בצלאל סמוטריץ': אבל אם יצטרכו להוסיף לחרדי, גם יוסיפו לחרדי, והיא תביא את שר האוצר לזה.

רחל עזריה: אני רק אומרת שזה לא מה שיקרה, כולנו יודעים שזה לא המצב.

משה גפני: רגע, אתם רוצים דיון סתם, אפילו אם זה לא מופיע?

רחל עזריה: מה שאני לא יכולה לסבול זה התלוי בתלוי בתלוי בתלוי, כי בסוף אף פעם לא מזיזים את השקל הראשון כי זה לא שקל אחד, אלא זה פי 1,000 בגלל שכולם הפכו להיות תלויים אחד בשני.

רחל עזריה: אם היה משבר בבתי הספר הכנסייתיים - - -

בצלאל סמוטריץ': אז כל מי ששובת.

רחל עזריה: אני אמרתי לשבות או אמרתי משבר?

רחל עזריה: אני מדברת או אתה מדבר, או שאתה רוצה להמשיך עם הציניות בסגנון הזה?

משה גפני: משה, יש לי שאלה.

משה גפני: אם יש קיצוץ רוחבי במשרדים, במשרד החינוך, זה גם מופיע עכשיו בקיצוץ הרוחבי?

<משה שגיא: הפנייה הזאת.

משה גפני: יש אצלכם קיצוץ רוחבי?

<משה שגיא: כן.

משה גפני: בכל המשרד?

<משה שגיא: כן, במסגרת - - -

בצלאל סמוטריץ': 20 מיליון של הישיבות גם כן.

משה גפני: יש בכל הסעיפים במשרד?

משה גפני: מי החליט על זה?

<משה שגיא: יש החלטת ממשלה בנושא.

משה גפני: ממתי?

<שאול קירשנבוים: מליל אישור התקציב בממשלה ב-11 באוגוסט.

משה גפני: אבל זה הוחלט על 2018-2017.

<שאול קירשנבוים: יש גם ב-2016 2% לא בבסיס, זה לא כולל שכר, לא כולל שכר עקיף, שכר ישיר.

<שאול קירשנבוים: זה חל רק על הפעולות של המשרד.

משה גפני: אמרתי בדיון בוועדה, שאי אפשר להתערב בשכר של המוסדות להשכלה גבוהה, כי זאת פגיעה בחופש האקדמי ואי אפשר להתערב בנושא של השכר של עובדי בנק ישראל, בגלל שזה פגיעה בחופש המוניטרי, אז נשאר רק לקצץ בישיבות.

רחל עזריה: זה התאים לפני עשור, נראה לי שכבר עברנו את הסגנון הזה.

משה גפני: לא עברנו שום דבר, אנחנו נמצאים בקום המדינה.

רחל עזריה: אנחנו בקום המדינה?

רחל עזריה: נו באמת.

משה גפני: אנחנו, לא אתם.

רחל עזריה: מה, שבעה צבאות ערב מסביבנו?

משה גפני: תאמיני לי, אנחנו נמצאים שם.

רחל עזריה: נו באמת, זה ממש מבאס אותי האמירה הזאת.

משה גפני: 140 עד 142 – מי בעד אישור הפנייה?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: הצבעה בעד – 4 נגד – אין פניות מס' 140 עד 142 נתקבלו.

משה גפני: הפניות אושרו.

משה גפני: אני מודה לכם ונועל את הישיבה.

משה גפני: תודה רבה, גמר חתימה טובה ושנה טובה.